Справа № 818/3848/15
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 р. Справа № 818/3848/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Філатова Ю.М. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 818/3848/15

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженної особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "ДельтаБанк" Кадирова Владислава Володимировича, в якому просить зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ДельтаБанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 13.02.2015 року № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США та включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "ДельтаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач не подав інформацію щодо позивача як вкладник, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ДельтаБанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, а тому вважає протиправними вказані дії відповідача.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає частковому задоволенню, а постанова Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1.

Згідно із ст. 73 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (тут і далі - в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема, обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій (п. 7 ч. 1 ст. 73); віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного (п. 12 ч. 1 ст. 73).

Постановою Національного банку України від 17.08.2012 року № 346 затверджене Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, яке (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначає підстави і порядок запровадження Національним банком особливого режиму контролю за діяльністю банків і філій іноземних банків, застосування заходів впливу, фінансових санкцій за порушення банками, філіями іноземних банків та іншими особами, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку, банківського законодавства та нормативно-правових актів Національного банку, здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, а також у разі застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі в банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи.

Відповідно до п.п. 1.3 п. 1 розділу 1 цього Положення «обмеження операцій» це тимчасова, на визначений строк, заборона банку здійснювати окремі види операцій з урахуванням установлених обмежень за видом/обсягом/сумою/колом клієнтів/регіоном.

Постановою Правління Національного банку України № 392/БT від 30.10.2014 року до АТ «Дельта Банк» застосовані заходи впливу - банк на строк до 180 днів віднесений до категорії проблемних, з метою фінансового оздоровлення для банку запроваджені певні обмеження в здійсненні окремих видів операцій, зокрема, - не допускати проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів укладених до набрання чинності цієї постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (а.с. 41).

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Наказом ПАТ «Дельта Банк» № 2650 від 03.11.2014 року «щодо стабілізації діяльності банку» визначено коло відповідальних осіб за виконання банком зазначеної постанови Правління Національного банку України (а.с. 44).

Як встановлено в рішенні виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року) керівників структурних підрозділів АТ «Дельта Банк» повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлених постановою Правління НБУ № 392/ST від 30.10.2014 року лише 15.01.2015 року.

Судовим розглядом встановлено, що 13.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" в доларах США № 004-18509-130215 на суму 10000,00 доларів США. Згідно вказаного договору ПАТ "Дельта Банк" приймає грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США строком до 12.08.2015 року та нараховує відсотки у розмірі 5,5 % річних (п.1.2, 1.3, 1.4 договору) (а.с.15).

Пунктом 1.8 Договору передбачено, що грошові кошти перераховуються із власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу банку в день укладання Сторонами цього Договору. В разі нездійснення перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, договір вважається таким, що не був укладений.

Також, 13.02.2015 року позивач та банком укладено додаткову угоду № 1 від 13.02.2015 року, якою змінено зміст п.1.8 Договору щодо перерахування коштів, зокрема, даний пункту викладається в новій редакції, а саме визначається право перерахування грошових коштів із власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу банку в день укладання Сторонами цього Договору, а також право перерахувати кошти із відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента. Також додатковою угодою № 1 від 13.02.2015 року сторони визначили, що умови п. 5.11 Правил до правовідносин, що виникають на підставі до цього договору не застосовуються.

В день підписання даного договору, сума вкладу в розмірі 10000,00 доларів США перерахована платіжним дорученням в іноземній валюті від 13.02.2015 року № 45832207 в безготівковому порядку з рахунку іншої особи - ОСОБА_5, відкритого в ПАТ "Дельта Банк" (а.с.17).

Постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних. Цією ж постановою визнана такою, що втратила чинність постанова Правління Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ (а.с. 31-40).

Рішенням № 51 від 02.03.2015 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» запроваджена тимчасова адміністрація та призначена Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 33).

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ст. 38 цього Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 38).

При цьому, ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Аналіз положень ст. ст. 190, 509 Цивільного кодексу України показує, що майновим зобов'язанням є зобов'язання боржника передати кредитору майно (річ, сукупність речей, майнові права та обов'язки) або сплатити певну грошову суму на підставах, встановлених ст. 11 цього кодексу.

Законом України від 16.07.2015 року N 629-VIII, що набрав чинності з 12.08.2015 року, частина 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» викладена в новій редакції: «Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті».

Судовим розглядом встановлено, що 15.09.2015 року комісія з перевірки правочинів (договорі) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», що призначена наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» № 408 від 29.05.2015 року, затвердила результати перевірки договору № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях, що був укладений 13.02.2015 року між АТ «Дельта Банк» (Сумське відділення) та ОСОБА_1 Комісія визначилась про те, що зазначений договір не відповідає п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 49-50).

Наказом уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. від 16.09.2015 року № 813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту) на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.45).

Листом від 23.09.2015 року № 8821/856 позивача повідомлено, що договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" від 13.02.2015 року № 004-18509-130215 є нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Постановою Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року відкликана банківська ліцензія ПАТ «Дельта Банк» і прийнято рішення про ліквідацію банку (а.с.36).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України).

Судовим розглядом встановлено, що клієнтом ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 сума вкладу в розмірі 10000,00 доларів США перерахована платіжним дорученням в іноземній валюті від 13.02.2015 року № 45832207 в безготівковому порядку на рахунок ОСОБА_1 (а.с.17).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ст. 1074 ЦК України і на виконання постанови Правління Національного банку України № 392/БT від 30.10.2014 року ПАТ «Дельта Банк» (Сумське відділення) був зобов'язаний обмежити право клієнта банку ОСОБА_5 щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, безпосередньо, - розпорядження від 13.02.2015 року про перерахування грошових коштів у розмірі 10000 грн. з його рахунка на рахунок, викритого 13.02.2015 року ОСОБА_1

Пунктом 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що була чинною на час укладання договору банківського вкладу) установлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з такої підстави - банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Колегія суддів зазначає, що зазначена норма має імперативний характер.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що ПАТ «Дельта Банк» (Сумське відділення) 13.02.2015 року уклав з позивачем договір № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях» та додаткову угоду № 1 до цього договору, умови якої прямо суперечать приписам п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Наведене дає підстави колегії суддів дійти висновку про те, що в силу ч. 2 ст. 215 ЦК України, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» договір № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях», укладений 13.02.2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта-Банк» з урахуванням додаткової угоди до цього договору від 13.02.2015 року, зазначений договір відповідачем обґрунтовано визнаний нікчемним.

Отже відповідач - Уповноважена особа обґрунтовано не вніс дані про позивача ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами).

За таких обставин, відсутні підстави для зобов'язання відповідача - Фонду внести дані про позивача ОСОБА_1 до Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Додаток 11 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами).

Окрім того, колегія суддів зазначає, що дана позовна вимога заявлена позивачем передчасно, оскільки п. 1 розділом IV «Діяльність Фонду при здійсненні відшкодування коштів за вкладами» Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого 09.08.2012 року рішенням № 14 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зареєстрованого в Мінюсті України 07.09.2012 року за N 1548/21860, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право відповідача - Фонду здійснити перевірку повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з загальним висновком суду про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

При цьому колегія суддів зазначає, що форма прийняття відповідачами рішень про визнання правочинів (у тому числі договорів) такими, що в силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом дійсно не передбачена. Разом з тим, колегія суддів вважає, що запроваджена відповідачем форма прийняття рішення - розгляд питання Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», яка призначена наказом відповідача, та висновок якої затверджується цим відповідачем, не впливає на законність прийнятого рішення, зокрема, рішення про визнання нікчемним договору № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях», укладеного 13.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта-Банк» з урахуванням додаткової угоди № 1 до цього договору.

Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій відповідачем Фондом не заявлено про позбавлення відповідача Уповноваженої особи з 12.08.2015 року повноважень діяти в інтересах Фонду відповідно до положень ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, що є чинною з 12.08.2015 року.

Порушення відповідачем положень п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо порядку сповіщення позивача про нікчемність договору № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях», на думку колегії суддів, не впливає на суть прийнятого відповідачем Уповноваженою особою рішення про нікчемність цього договору.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону України від 16.07.2015 року N 629-VIII) фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. З урахуванням даної норми закону, колегія суддів не приймає до уваги доводи представника скаржника про те, що факт нарахування банком його клієнту відсотків за договором № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях» від 13.02.2015 року є свідченням безпідставності рішення відповідача Уповноваженої особи про нікчемність цього договору.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення цього положення надано Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Так, Конституційним Судом України наголошено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти як таку, що починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб'єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

За висновком суду переказ коштів від ОСОБА_5 підпадає під визначення здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, тобто п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на встановлене, суд визначився про те, що банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без установлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій (перерахування коштів з одного банківського рахунку на інший без видачі/внесення готівки фізичними особами (п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Колегія суддів зазначає, що ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено п. 9 - «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства» Законом України від 16.07.2015 року N 629-VIII, що набрав чинності 12.08.2015 року, в той час розпорядження про перерахування коштів із свого банківського рахунку на рахунок позивача ОСОБА_5 здійснив 13.02.2015 року.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що предметом спору в даній справі є законність рішення відповідача - Уповноваженої особи щодо невнесення даних про позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з підстав невідповідності вимог закону, а саме, - п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», договору № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях», укладеного 13.02.2015 року між ОСОБА_1А та ПАТ «Дельта-Банк» з урахуванням додаткової угоди до цього договору від 12.02.2015 року, а не відповідність вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» одностороннього правочину - розпорядження від 13.02.2015 року ОСОБА_5 про перерахування коштів із свого банківського рахунку на рахунок позивача.

Суд також визнав встановленим, що позивач уклала 13.02.2015 року з ПАТ «Дельта Банк» договору № 004-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая» у гривнях» без мети обліку на ньому власних коштів, а з метою дроблення коштів іншого клієнта банку та з метою подальшого отримання відшкодування за рахунок держави.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч. 2 ст. 215 ЦК України підстави недійсності правочину, встановлені нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів, повинні мати імперативний характер. З огляду на імперативний характер приписів ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» мета вчинення правочину (у тому числі договору), що прямо суперечить приписам зазначеної законодавчої норми, не є ознакою нікчемності такого правочину.

Крім того висновок суду фактично про наявність навмисної змови однієї сторони ОСОБА_1 з іншою стороною ОСОБА_5 не вмотивований.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

З урахуванням встановленої невідповідності висновків суду обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 818/3848/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Філатов Ю.М. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 04.04.2016 р.