Справа № 2-а-3685/11
Суддя: Блажко І. О.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Октябрський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-3685/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2011 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі :

головуючого - судді Блажко І.О.

при секретарі - Іщенко С.С.

за участю позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про визнання незаконним рішення, зобовязання провести призначення та перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10 березня 2011 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі в м.Полтаві в якому просив : визнати рішення колегіального органу управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві з призначення пенсії №205 від 11 лютого 2011 року в частині застосування при призначенні йому ОСОБА_1 пенсії по інвалідності 3 групи, пов»язаної з ЧАЕС, положення Постанов КМУ від 16 липня 2008 року за №654 та від 28 травня 2008 року за №530, незаконним і скасувати; визнати за ним - ОСОБА_1 право на отримання пенсії відповідно до ст.50 ч.4 ст.54 та ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2004 року; зобов»язати управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави провести перерахунок пенсії отримуваної ним - ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року відповідно до вимог ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення державної пенсії по інвалідності 3 групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з положень ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням положень ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з урахуванням проведених виплат; зобов»язати управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави провести перерахунок пенсії отримуваної ним - ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року відповідно до вимог ст.50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення додаткової пенсії по 3 групі інвалідності в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням положень ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

В судове засідання з'явився позивач ОСОБА_1, котрий позов підтримав, прохав задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави до суду не з»явився, надавши заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи проводити без участі представника управління.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС 1 категорії, інвалідом 3 групи із 18 грудня 2003 року, захворювання якого пов'язане з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, що підтверджується посвідченням серії А №079576 видане 14 вересня 1990 року, особи що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; пенсійним посвідченням серії АБ №343861 видане 18 березня 2003 року, довідкою МСЕК №0231451 від 18 березня 2003 року про проходження МСЕК.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави з 08 квітня 1997 року.

З 08 квітня 1997 року по 20 серпня 2004 року ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків призначену відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 21 серпня 2004 року по цей час ОСОБА_1 одержує пенсію за віком призначену відповідно до ЗУ «Про державну службу» на підставі поданої ним заяви 21 серпня 2004 року про перехід з одного виду пенсії на інший.

09 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до управлінні Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави з заявою про перехід з пенсії за віком призначеної відповідно до ЗУ «Про державну службу» на пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням колегіального органу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві №205 від 11 лютого 2011 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки при цьому зменшується розмір пенсійної виплати.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв»зку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до п.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший проводиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що управління безпідставно відмовило ОСОБА_1 в переведенні з одного виду пенсії на інший, так як це було його - ОСОБА_1 волевиявлення. При цьому відповідно до законодавства переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком призначеної відповідно до ЗУ «Про державну службу» на пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинно управлінням проводиться з дня подачі заяви 09 лютого 2011 року, а не 01 січня 2004 року, як в позовній заяві просить позивач.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині визначення мінімальних розмірів пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, було викладено в такій редакції : « ..для інших інвалідів, щодо, яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою : по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили

працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності -110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Вирішуючи питання про пріоритетність одного Закону над іншим, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, мають однакову юридичну силу і Конституцією України не встановлено пріоритету в застосуванні того чи іншого закону перед іншими законами. Суд також враховує положення мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року №4-зп, де зазначено : «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована - однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, № 10-рп/2008 зміни, внесені ЗУ від 28 грудня 2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому з 22 травня 2008 року діяли норми ст.ст.50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими встановлено, що розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 50% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, на момент розгляду справи у суді, у позивача існує право на отримання пенсії у розмірі не менше, ніж 6 мінімальний пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Із статей 50, 54 вказаного Закону випливає, що під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Суд не бере до уваги положення ч.3 ст.28 вищезазначеного Закону, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.50 та ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімального пенсії за віком ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постанови Кабінету Міністрів України та з виконанням приписів ст.67Закону № 796.

При розрахунку державної пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлений у законах про Державний бюджет України на відповідний період, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05 жовтня 2006 року N 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести виплату недоплаченої пенсії з 09 лютого 2011 року.

Суд враховує також те, що вимоги позивача про перерахунок пенсії являються похідними від вимоги про визнання бездіяльність відповідача, через що вважає за необхідне визнати бездіяльність управління в нарахуванні державної і додаткової пенсій позивачу в розмірах передбачених ч.4 ст.54 та ст.50, ст.67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст. 3, 7-11, 71, 99, 100, 160-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про визнання незаконним рішення, зобовязання провести призначення та перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати рішення колегіального органу управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві про відмову в проведенні перерахунку пенсії №205 від 11 лютого 2011 року незаконним і скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання пенсії відповідно до ст.50 ч.4 ст.54 та ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 09 лютого 2011 року.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави провести перерахунок пенсії отримуваної ОСОБА_1 з 09 лютого 2011 року відповідно до вимог ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення державної пенсії по інвалідності 3 групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з положень ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням положень ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави провести перерахунок пенсії отримуваної ОСОБА_1 з 09 лютого 2011 року відповідно до вимог ст.50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення додаткової пенсії по 3 групі інвалідності в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням положень ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі (01 червня 2011 року).

Постанова набирає законної сили після спливу 10 денного строку на подачу апеляційної скарги якщо така не буде подана.

Суддя І.О.Блажко