Справа № 336/7704/15-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29.03.16Справа № 336/7704/15-а
Пр. № 2-а/336/5/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Щасливої О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначені позивачеві пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2012-2014 роки; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 з 5 жовтня 2015 року пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за останні три роки, що передували зверненню з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позивач посилається на те, що вона з 1 липня 2004 року отримує пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як особа, що працювала на роботах, передбачених Списком № 2 робіт зі шкідливими умовами праці. 30 червня 2014 року їй виповнилось шістдесят років, тож з 1 липня 2014 року вона набула права на пенсію за віком, у звязку з чим 5 жовтня 2015 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач 6 жовтня 2015 року письмово повідомив, що їй вже призначено пенсію за віком довічно відповідно до Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і неодноразово здійснено перерахунок пенсії, тому заява про повторне призначення вже призначеної пенсії не підлягає задоволенню. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, такими, що посягають на її право на призначення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за останні три роки, що передували зверненню з заявою, тому просить про задоволення позову.

У судове засідання позивач не зявилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи у її відсутність.

З аналогічною заявою звернувся представник відповідача.

За згаданих обставин у відповідності до ст. 122 КАС України суд вважає за можливе вирішення спору у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

З письмових заперечень відповідача випливає, що позивач з 1 липня 2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя і отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, вказані в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії, і позивач скористалася своїм правом на перерахунок пенсії. Між тим підстави для призначення пенсії за віком відсутні, оскільки позивачеві вже призначено пенсію, а її повторне призначення за розсудом особи, яка отримує пенсію, є незаконним.

У звязку з викладеним просить про відмову у задоволенні позову.

Зясувавши обставини справи і перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що з липня 2004 року позивачу призначена трудова пенсія на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 5 жовтня 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в задоволення якої листом начальника управління від 06.10.2015 року відмовлено.

В преамбулі Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

В силу ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років, а стаття 13 Закону регламентує підстави для призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Згідно із ст. 7 Закону звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Закон України«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлені статтею 26 Закону України«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а ст. 27 цього Закону визначає розмір пенсії за віком; з неї (статті) випливає, що розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Як зазначено судом, позивач скористалась правом на призначення пенсії на пільгових умовах як особа, що набула стажу на роботі у шкідливих умовах праці за Списком № 2 і досягла встановленого статтею 13 Закон «Про пенсійне забезпечення» віку, коли їй було призначено трудову пенсію за віком на пільгових умовах з липня 2004 року.

Підстави для перерахунку пенсії з більш високого заробітку, при неповному стажі роботи, у звязку із зміною в сімейному стані, влаштуванням на роботу або її припиненням передбачені відповідно статтями 69, 70, 78 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, індексація та перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, прожиткового мінімуму та страхового стажу здійснюються відповідно до ст. 42 Закону України«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Виходячи із змісту наведених положень законодавства про пенсійне забезпечення та про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і поняття іменника «призначення», призначення пенсії відбувається одноразово на відміну від перерахунку пенсії та переходу на інший вид пенсії, які можуть здійснюватися у встановлених законом випадках.

Вирішуючи спір на користь відповідача, суд погоджується з доводами, що викладені в письмових запереченнях, про неможливість повторного призначення вже призначеної пенсії на відміну від перерахунку пенсії та від переведення з одного виду пенсії на другий.

Твердження позивача про те, що їй було призначено пенсію відповідно до іншого закону, тоді як за призначенням пенсії відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона звертається вперше, суд не приймає до уваги:

- по-перше, через хибність таких тверджень, так як саме в порядку, встановленому цим законом, який на час призначення позивачеві пенсії набрав законної сили, призначено її пенсію;

- по-друге, тому, що жодним з положень законодавства про пенсійне забезпечення та про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не передбачено повторне призначення пенсії одного й того самого виду.

Доводи ж про те, що після отримання права на пенсію за Списком № 2 позивач продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, не суперечать встановленим судом обставинам справи, оскільки, як зазначено, пенсію позивачеві неодноразово перераховували у відповідності до вимог ст. 42 цього Закону, що свідчить про дотримання і реалізацію її права на перегляд розміру пенсії у звязку із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, прожиткового мінімуму та страхового стажу.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, суд не вбачає в діях представників субєкта владних повноважень, на яких покладено обовязок неухильного дотримання законодавства при призначенні, розрахунку та виплаті пенсії, ознак неправомірної поведінки та посягання на положення закону, що не дає підстав для ухвалення рішення на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 159-162, 185, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В. Щаслива