Справа № 522/14444/15-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/217/16
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

1 квітня 2016 року

Приморський районний суд міста Одеси як адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, за участі третіх осіб Департаменту комунальної власності ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, за обєднаним адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, за участі третіх осіб Департаменту комунальної власності ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з окремими адміністративними позовами до відповідача, за уточненими заявами просили визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_2 міської ради щодо невнесення на розгляд пленарного засідання ОСОБА_2 міської ради клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 30 липня 2013 року за № 36-Ко-4197 про надання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 120 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський, 5-А, у період з серпня 2013 року до 10 червня 2015 року; визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради від 12 червня 2015 року № 6756-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місті Одесі за адресою: провулок Воронцовський, 5-А; зобов'язати ОСОБА_2 міську раду прийняти рішення на своєму найближчому пленарному засіданні, після набрання постанови суду законної сили, про надання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки, площею 120 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський, 5-А; зобов'язати ОСОБА_2 міську раду у 10-денний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення, а копію цього звіту направити ОСОБА_3 та ОСОБА_1; стягнути судові витрати. В обґрунтування позову посилались на те, що позивачі, як співвласники домоволодіння, розташованого в місті Одесі по провулку Воронцовський за № 5-А, 30 липня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися із заявою до ОСОБА_2 міської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 5а, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Втім, у відведений для вирішення цього питання час відповідач рішення не прийняв, що за твердженням позивачів є протиправною бездіяльністю. При цьому, рішенням ОСОБА_2 міської ради від 10.06.2015 за № 6756-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» позивачам було відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі за адресою: провулок Воронцовський, 5а. Зазначене рішення позивачі вважають необґрунтованим та таким, яке порушує їхні права, з огляду на що звернулись до суду.

В судове засідання зявились позивачі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

В судове засідання зявились представники ОСОБА_2 міської ради та Департаменту комунальної власності ОСОБА_2 міської ради позовні вимоги не визнали, вважали їх необґрунтованими та такими, в задоволенні яких необхідно відмовити, вказавши, що підставою для відмови відповідача у наданні зазначеної земельної ділянки є невідповідність такого клопотання вимогам Генерального плану розвитку міста Одеси, а також той факт, що належне позивачам домоволодіння відноситься до обєктів культурної спадщини.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторони та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів.

Щодо фактичних обставин.

На підставі розпорядження Приморської районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради від 11 жовтня 2004 року № 3431 та договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу 17.09.2003 року за реєстровими №№ 8329 (квартира № 11), 8334 (квартира № 12), 83379 (квартира № 13); 30.12.2003 року за реєстровим № 11739 (квартира № 3); Першою одеською державною нотаріальною конторою 23.10.2003 року за реєстровими №№ 4-5921 (квартира № 1), 4-5924 (квартира № 2), 4-5928 (підвальне приміщення), та зареєстрованих КП «ОСОБА_2 міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 29.09.2003 року, 03.02.2004 року, 07.11.2003 року, 06.11.2003 року, за реєстраційними №№ 453, 480 стор.стор. 19, 83, 38, 1, кн.кн. 456пр, 47доп, 508пр, 29неж, виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради 19 жовтня 2004 року видано свідоцтво про право власності на домоволодіння, загальною площею 454,1 кв.м., яке розташоване в місті Одесі по провулку Воронцовський за № 5-А ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному на праві спільної часткової власності.

На умовах охоронного договору на памятку культурної спадщини від 5 жовтня 2005 року №05-10/А-1, власники вказаного будинку взяли на себе зобовязання щодо охорони будівлі памятки по провулку Воронцовському, 5А у м. Одесі.

26 листопада 2009 року між позивачами ОСОБА_2 міською радою укладено договір оренди землі про строкове, терміном до п'ятдесяти років, платне користування земельною ділянкою, загальною площею 120 кв.м., кадастровий номер № :14:002:0005, що знаходиться за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський, 5А, для обслуговування жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, та який зареєстрований у ОСОБА_2 міському відділі ОРФ ДП «Центр ДКЗ» за № 11 від 11.02.2010 року.

30 липня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися із заявою до ОСОБА_2 міської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 5а, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У серпні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1, отримано лист Департаменту комунальної власності ОСОБА_2 міської ради № 01-26/ко-37-1037 від 12.08.2013 року, про те що Департаментом підготовлено проект рішення ОСОБА_2 міської ради «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Одесі» ОСОБА_3, ОСОБА_1, та проект якого планується до розгляду на черговій сесії ОСОБА_2 міської ради.

17.04.2015 року позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до Департаменту комунальної власності ОСОБА_2 міської ради із заявою про надання розяснення з цього питання, та з приводу того, на якій стадії знаходиться їх звернення № 36-ко-4197 від 30.07.2013 року, оскільки до того часу не надходило жодної інформації про рішення ОСОБА_2 міської ради щодо проекту рішення ради «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Одесі».

Зазначена заява отримана представником за довіреністю 23.04.2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 812.

08.06.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до ОСОБА_2 міського голови із заявою про надання розяснення з цього питання, та щодо того, на якій стадії знаходиться звернення № 36-ко-4197 від 30.07.2013 року.

Зазначену заяву отримано відповідачем 10.06.2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 146.

20.06.2015 року позивачі отримали лист Департаменту комунальної власності ОСОБА_2 міської ради № 01-26/ко-37-553 від 27.05.2015 року, згідно із яким Департаментом запитано протокол комісії щодо результатів розгляду попереднього звернення, враховуючи те, що субєктом внесення земельних питань на розгляд сесії є постійна комісія із землеустрою та земельних правовідносин ОСОБА_2 міської ради.

20.06.2015 року позивачі отримали лист Департаменту комунальної власності ОСОБА_2 міської ради № 01-26/ко-37-553 від 12.06.2015 року про те, що Департаментом підготовлено проект рішення про відмову позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, провулок Воронцовський, 5а, який ухвалено на сесії ОСОБА_2 міської ради від 10.06.2015 року.

Згідно із наведеним листом підставою відмови у наданні такого дозволу є: лист Управління архітектури та містобудування ОСОБА_2 міської ради від 08.06.2015 року № 01-11/1875-356пр-П, в якому зазначено, що згідно з Генеральним планом міста Одеси, земельна ділянка (про передачу якої у власність просили позивачі) розташована на території житлово-громадської забудови історичного центру міста, в зоні охорони археологічного культурного шару (обєктів археологічної спадщини), в проектувальній водоохоронній зоні Чорного моря та лиману, де не передбачено розміщення індивідуальної (садибної) житлової забудови; протокол постійної комісії ОСОБА_2 міської ради із землеустрою та земельних правовідносин від 25.09.2013 року.

В подальшому рішенням ОСОБА_2 міської ради від 10.06.2015 року за № 6756-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» відмовлено громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі за адресою: провулок Воронцовський, 5а, з наступної підстави: «Згідно з Генеральним планом м. Одеси (рішення ОСОБА_2 міської ради від 25.03.2015 року № 6489-V1 «Про затвердження Генерального плану м. Одеси»), земельна ділянка розташована на території житлово-громадської забудови Історичного центру міста, в зоні охорони археологічного культурного шару (обєктів археологічної спадщини), в проектувальній водоохоронній зоні Чорного моря та лиману, де не передбачено розміщення індивідуальної (садибної) житлової забудови (лист УАМ від 08.06.15р. № 01-11/1875-356/пр-П), протокол постійної комісії ОСОБА_2 міської ради із землеустрою та земельних правовідносин від 25.09.13р.» (пункт 54 додатку № 2 до рішення ОСОБА_2 міської ради від 10.06.2015 № 6756-VI «Перелік громадян, яким відмовляється у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі»).

Щодо вимоги про визнання бездіяльності протиправною.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується наданими письмовими доказами, позивачі звернулись до уповноваженого органу ОСОБА_2 міської ради із заявою про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 5а, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно з відбитком штампу про отримання відповідачем зазначеної заяви ОСОБА_2 міською радою заяву отримано 30 липня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Втім, у місячний строк відповідачем не було прийнято рішення щодо приватизації земельної ділянки за заявою позивачів, що відповідно до зазначених положень закону є порушенням прав позивачів на своєчасний розгляд поданої ними заяви.

В наведеному полягає протиправність допущеної відповідачем бездіяльності, оскільки позивачі мають право за будь-яких умов на своєчасний розгляд свого клопотання, поданого до субєкта владних повноважень за умови, що такий строк визначений спеціальним законом, наведеним вище.

Щодо вимоги про визнання рішення ОСОБА_2 міської ради від 10.06.2015 року незаконним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. За правилом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», частини 1 статті 9 КАС України рішення та дії органів місцевого самоврядування повинні ґрунтуватись на законові та відповідати закону.

За правилом ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно зі ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

При цьому, підстави для відмови громадянам у передачі земельних ділянок у власність визначені у виключному переліку, зокрема, в п. «в» ч.4 ст.83 та ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно з наведеними правилами закону відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Не можуть передаватись у приватну власність землі комунальної власності під об'єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Втім, як вбачається з тексту оскаржуваного рішення відповідач на його обґрунтування не застосував зазначені норми, а посилався лише на обмеження, встановлені Генеральним планом м.Одеси.

При цьому, ані в рішенні відповідача, ані у судовому засіданні представником відповідача не наведено та не обґрунтовано те, яким саме положенням Генерального плану встановлені наведені обмеження, а так само в чому така передача не відповідатиме вимогам чинного законодавства.

Судом також враховано, що навіть за умови наявності відповідних обмежень у Генеральному плані м. Одеси є непереконливим й незрозумілим таке обґрунтування відмови у наданні земельної ділянки у власність, як відсутність передбаченої можливості розміщення індивідуальної (садибної) житлової забудови, оскільки у досліджуваній правовій ситуації позивачі просили передати їм у власність земельну ділянку для обслуговування вже зведеної будівлі більше 190 років тому.

Щодо правового статусу належного позивачам домоволодіння.

Позивачами укладено охоронний договір на памятку культурної спадщини від 5 жовтня 2005 року за №05-10/А-1 з Управлінням охорони обєктів культурної спадщини ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, предметом якого є зобовязання власників щодо охорони будівлі памятки по провулку Воронцовському, 5А у місті Одесі.

Згідно з абзацом шостий статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 23.09.2008 р. N 574-VI, до Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам'ятка культурної спадщини (далі - пам'ятка) це об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Закон України «Про охорону культурної спадщини» №1805-III схвалено 8 червня 2000 року, він набрав чинності 12.07.2000 року.

Втім, як слідує з листа Управління культури, національностей, релігій та охорони обєктів культурної спадщини ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 18.03.2016 № 15-інф/01-19, будівля, яка розташована за адресою провулок Воронцовський, 5а у встановленому законом порядку під охорону держави як обєкт культурної спадщини не приймалася та до Державного реєстру нерухомих памяток України не заносилася, що також підтверджують лист Міністерства культури України від 18.03.2016 № 262/10/55-16 та лист управління з питань охорони обєктів культурної спадщини ОСОБА_2 міської ради від 21.03.2016 №01-36/18.

Таким чином суд не вправі розглядати зазначене належне позивачам домоволодіння в якості охоронюваного обєкта культурної спадщини.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем рішення ОСОБА_2 міської ради від 12 червня 2015 року № 6756-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у місті Одесі за адресою: провулок Воронцовський, будинок 5-А, не відповідає критеріям правомірності дій субєкта владних повноважень, встановленим у п.п. 1, 3, 4, 5, 6, 8, ч. 3 ст. 2 КАС України, які визначають, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; безсторонньо (неупереджено); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому підлягає безумовному скасуванню.

Окремо суд має констатувати порушення відповідачем принципу рівності перед законом, передбаченого в п. 7 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки відповідачем не знайшло свого пояснення та обґрунтування прийняття цим органом протилежних рішень стосовно інших заявників за подібних правових ситуацій, коли їх заяви задовольнялися.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що доводи, вказані позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідачем не спростовані, суду не надано належних й допустимих доказів щодо дотримання відповідачем чинних норм при постановлені спірного акту, суд вважає, що відповідач не довів правомірності оскаржуваного рішення, з огляду на що позов підлягає задоволенню у наведеній частині.

Разом з тим, суд вважає за необхідне позовну вимогу про зобов'язання відповідача прийняти рішення на найближчому пленарному засіданні ОСОБА_2 міської ради про надання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 безоплатно у власність спірної земельної ділянки задовольнити частково, оскільки це виходить за межі повноважень суду та свідчитиме про втручання у роботу представницького органу, що уповноважений на прийняття відповідних владних рішень.

У цьому висновку суд також виходить з того, що в суду відсутні підстави для виключення можливості наявності інших законних підстав для відмови відповідачем у прийнятті рішення про надання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 безоплатно у власність спірної земельної ділянки, з огляду на що суд вважає за необхідне зазначену вимогу задовольнити частково, зобовязавши ОСОБА_2 міську раду на найближчому пленарному засіданні ОСОБА_2 міської ради розглянути та прийняти рішення по суті вимог клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 30 липня 2013 року за № 36-Ко-4197 про надання їм безоплатно у власність земельної ділянки, площею 143,0 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський, будинок 5-А.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 2, ст. ст. 11, 69, 70, 71, 86, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративні позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 міської ради щодо невнесення на розгляд пленарного засідання ОСОБА_2 міської ради клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, подане 30 липня 2013 року, зареєстроване за № 36-Ко-4197, про надання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 263 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський, будинок 5-А, протягом періоду з серпня 2013 року до 10 червня 2015 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради від 12 червня 2015 року № 6756-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у місті Одесі за адресою: провулок Воронцовський, будинок 5-А.

Зобов'язати ОСОБА_2 міську раду на найближчому пленарному засіданні ОСОБА_2 міської ради, після набрання цією постановою суду законної сили, розглянути та прийняти рішення по суті вимог клопотання ОСОБА_1 від 30 липня 2013 року за № 36-Ко-4197 про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки, площею 143,0 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський, будинок 5-А.

Зобов'язати ОСОБА_2 міську раду на найближчому пленарному засіданні ОСОБА_2 міської ради, після набрання цією постановою суду законної сили, розглянути та прийняти рішення по суті вимог клопотання ОСОБА_3 від 30 липня 2013 року за № 36-Ко-4197 про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки, площею 120 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський, будинок 5-А.

Зобов'язати ОСОБА_2 міську раду подати до суду у місячний строк з моменту набрання цим судовим рішенням законної сили звіт про його виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі суми сплаченого судового збору в 121,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 міської ради на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі суми сплаченого судового збору в 121,80 гривень.

У задоволенні інших вимог позивачам відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

01.04.2016