Справа № 640/1400/16-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 р. Справа № 640/1400/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Черепахи С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2016р. по справі № 640/1400/16-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління патрульної поліції у м. Харкові , Інспектора роти №6 батальйону №3 УПП в м.Харкові лейтенанта поліції Хабалашвілі Івана Тарієловича

про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти № 6 батальйону №3 УПП в м. Харкові лейтенанта поліції Хабалашвілі Івана Тарієловича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПЗС № №092876 від 19.12.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення лейтенант поліції Хабалашвілі І.Т. дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства та відповідно безпідставно застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач зазначив, що постанова відносно нього була винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки він 19 грудня 2015 року, приблизно о 15 год. 00 хв., рухаючись в м. Харкові на автомобілі НОМЕР_1 звернув з вул. Конєва на вул. Полтавський шлях, тому твердження лейтенанта поліції Хабалашвілі І.Т., про те що поворот ліворуч було здійснено з вул. Малиновського, порушуючи знак «Рух прямо та праворуч» протирічить дійсності та не підтверджується наданими відповідачем доказами. Разом з тим, оскільки позивачем ніяких порушень Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) допущено не було, нарахування штрафних санкцій є неправомірним, а оскаржувана постанова незаконною.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови судом не було всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи, які б свідчили, що в діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не було надано жодних фактичних доказів в підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідач - Управління патрульної поліції в м. Харкові, надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в м. Харкові у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Відповідач - лейтенант поліції Хабалашвілі І.Т., у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Колегія суддів на підставі ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача - лейтенанта поліції Хабалашвілі І.Т.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що інспектором роти № 6 батальйону №3 УПП в м. Харкові, лейтенантом поліції Хабалашвілі І.Т. відносно ОСОБА_3 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПЗС №№092876 від 19.12.2015 року.

Відповідно до вказаної постанови, позивач керуючи автомобілем НОМЕР_2 при наявності знаку «Рух прямо та праворуч», здійснив рух ліворуч, повернувши з вул. Малиновського на вул. Полтавський Шлях , чим порушив п.8.4.г, п. 4.4 д.1 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), в зв'язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при накладенні адміністративного стягнення відповідачем не були допущені порушення діючого законодавства, а тому підстав для визнання незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення не має. Відповідачем до суду було надано достатньо доказів, а доводи позивача стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395) постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення представника позивача, які б дозволили вказати на достовірність, що позивачем порушено ПДР України, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова та відеозапис не дають підстав для висновку про скоєння ОСОБА_3, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому колегія суддів зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, лейтенантом поліції Хабалашвілі І.Т. не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини викладені у постанові, а саме факту вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Лейтенант поліції Хабалашвілі І.Т. в судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких доказів та пояснень з приводу підстав та мотивів притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що представником Управління патрульної поліції також не було надано до суду доказів, зокрема відеозапису, на якому зафіксований факт вчинення правопорушення, а саме здійснення позивачем повороту з вул. Малиновського на вул. Полтавський Шлях, порушуючи при цьому п.8.4.г, п. 4.4 д.1 ПДР України. Відеозапис, який був зроблений з нагрудної камери інспектора поліції Хабалашвілі І.Т. починається лише з моменту, коли останній підійшовши до позивача запросив його проїхати на службовому автомобілі для огляду місця, де позивач нібито скоїв адміністративне правопорушення.

Інших доказів га підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять та відповідачами під час судового розгляду справи не надано.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини та докази, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що відповідачами під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності власних дій.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, відповідач дійшов до неправомірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку щодо необґрунтованості вказаної частини заявлених позовних вимог.

Разом з тим, вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальністю розглядалась уповноваженими органами Національної поліції, а не судом.

Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст.157 КАС України, вичерпні і розширеному провадженню не підлягають.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, серед іншого, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2015 року по справі № 640/1400/16-а підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2016р. по справі №640/1400/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, Інспектора роти № 6 батальйону №3 УПП в м. Харкові лейтенанта поліції Хабалашвілі Івана Тарієловича про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПЗС №092876 від 19.12.2015 року, що винесена Іенспектором роти №6 батальйону №3 УПП в м. Харкові лейтенантом поліції Хабалашвілі Іваном Тарієловичем про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 01.04.2016 р.