Справа № 804/1303/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 р. Справа № 804/1303/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріГончаровій В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Позивача 1 ОСОБА_3, Позивача 2 ОСОБА_4 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про скасування про скасування державної реєстрації, -
Позивач 1 ОСОБА_3 та Позивач 2 ОСОБА_4 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», в якому просять:
- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 11.06.2008 року по справі №11-97/08 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та визнано за право власності по 1/2 частині на кожного на будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1. Зазначеним рішенням встановлено перелік будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, за якими визнано за право власності, а саме: будівля складу літ.А загальною площею 960,7 кв. м, будівля складу літ. Б-1 загальною площею 752,8 кв. м, будівля складу літ. В-1 загальною площею 361,4 кв. м, будівля прохідної літ. Г-1 загальною площею 38,4 кв.м, убиральня літ. Д, будівля літ. Е-1 загальною площею 6,3 кв.м, будівля складу літ. М-2, загальною площею 2051,5 кв. м., навіси Н, Л, літ. м- естакада без акту введення в експлуатацію.
З метою державної реєстрації права власності на означене нерухоме майно 19.11.2008 року відповідачем було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності, проте прийняте рішення не відповідає змісту судового рішення, яке є підставою для державної реєстрації. Оскаржуване рішення прийнято відповідачем також відносно нерухомого майна (будівлі Б1-1, приміщення А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, естакади б1, б2, б3, вхід у склад в-1, тамбури г-1, г1-1, ганки г, г1, контейнер о, підпірні стіни №11 та №12, мостіння І), право власності на яке не підтверджено належними правовстановлюючими документами, отже є протиправним та має бути скасовано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2016 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року замінено первинного відповідача - Реєстраційну службу Дніпропетровського управління юстиції на належного відповідача - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції.
Позивач 1 у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Позивач 2 також у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку статті 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача. Також відповідач правом на подання письмових заперечень на позов або пояснень не скористався.
Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 11.06.2008 року по справі №11-97/08 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права власності задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зизнано за ОСОБА_3 (ін.н.НОМЕР_2) право власності на 1/2 частину будівель та споруд, які складаються з: літ.А-1 будівля складу загальною площею 960,7 кв.м., літ.Б-1 - будівля складу загальною площею 752,8 кв.м., літ.В-1 - будівля складу загальною площею 361,4 кв.м., літ.Г-1 - будівля прохідної загальною площею 38,4 кв.м., літ.Д - убиральня, літ.Е-1 - будівля, загальною площею 6,3 кв.м., літ.Н - навіс, літ. Л - навіс, літ.М-2 - будівля складу загальною площею 2062,7 кв.м., літ.м - естакада, №1-10 - споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без акту введення в експлуатацію; визнано за ОСОБА_4 (ін.н.НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину будівель та споруд, які складаються з: літ.А-1 будівля складу загальною площею 960,7 кв.м., літ.Б-1 - будівля складу загальною площею 752,8 кв.м., літ.В-1 - будівля складу загальною площею 361,4 кв.м., літ.Г-1 - будівля прохідної загальною площею 38,4 кв.м., літ.Д - убиральня, літ.Е-1 - будівля, загальною площею 6,3 кв.м., літ.Н - навіс, літ. Л - навіс, літ.М-2 - будівля складу загальною площею 2062,7 кв.м., літ.м - естакада, №1-10 - споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без акту введення в експлуатацію.
Також вказаним рішенням постановлено зареєструвати за ОСОБА_3 (ін.н.НОМЕР_2) в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради право власності на 1/2 частину будівель та споруд, які складаються з: літ.А-1 будівля складу загальною площею 960,7 кв.м., літ.Б-1 - будівля складу загальною площею 752,8 кв.м., літ.В-1 - будівля складу загальною площею 361,4 кв.м., літ.Г-1 - будівля прохідної загальною площею 38,4 кв.м., літ.Д - убиральня, літ.Е-1 - будівля, загальною площею 6,3 кв.м., літ.Н - навіс, літ. Л - навіс, літ.М-2 - будівля складу загальною площею 2062,7 кв.м., літ.м - естакада, №1-10 - споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без акту введення в експлуатацію; зареєструвати за ОСОБА_4 (ін.н.НОМЕР_1) в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради право власності на 1/2 частину будівель та споруд, які складаються з: літ.А-1 будівля складу загальною площею 960,7 кв.м., літ.Б-1 - будівля складу загальною площею 752,8 кв.м., літ.В-1 - будівля складу загальною площею 361,4 кв.м., літ.Г-1 - будівля прохідної загальною площею 38,4 кв.м., літ.Д - убиральня, літ.Е-1 - будівля, загальною площею 6,3 кв.м., літ.Н - навіс, літ. Л - навіс, літ.М-2 - будівля складу загальною площею 2062,7 кв.м., літ.м - естакада, №1-10 - споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без акту введення в експлуатацію.
На підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 11.06.2008 року по справі №11-97/08 19.11.2008 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради прийнято рішення про реєстрацію права власності, яким зареєстровано право спільної приватної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на об'єкти та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про реєстрацію права власності від 19.11.2008 року зареєстровано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на всі об'єкти та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, серед яких також ті, які не визначені рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 11.06.2008 року по справі №11-97/08.
Проте, крім визначених рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 11.06.2008 року по справі №11-97/08, за адресою АДРЕСА_1 також розташовані об'єкти та споруди: будівля Б1-1, приміщення А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, естакади б1, б2, б3, вхід у склад в-1, тамбури г-1, г1-1, ганки г, г1, контейнер о, підпірні стіни №11 та №12, мостіння І.
Вказані обставини відповідачем в ході судового розгляду справи не заперечувались.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1127 (далі - Порядок № 1127 ), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 р. №1141, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. №3502/5.
Частиною 1 статті 182 ЦК України, встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV), який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за вказаним Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Згідно статті 2 Закону №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Статтею 3 Закону №1952-ІV визначено, що Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Закону №1952-ІV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1952-ІV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Згідно частини 4 статті 15 Закону №1952-ІV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до статті 27 Закону № 1952-IV є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Також у редакції статті 19 Закону № 1952-IV станом на момент винесення оскаржуваного рішення, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.
Таким чином, вказаними нормами встановлено, що державна реєстрація прав має бути проведена у чіткій відповідності до змісту документу, що свідчить про встановлення, зміну чи припинення речового права.
До 01 січня 2013 року державну реєстрацію прав на нерухоме майно здійснювали комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - органи БТІ) на підставі пункту 5 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», які в своїй діяльності керувалися Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджено Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року. У пункті 1.2 цього положення було визначено, що державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
З зазначеного випливає, що до 01 січня 2013 року органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» від 04 липня 2012 року №5037-VI систему державної реєстрації речових прав на нерухоме майно було реформовано, а саме повноваження з проведення реєстрації передані органам Державної реєстраційної служби України, а також нотаріусам.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» та наказу Міністерства юстиції України від 30 січня 2015 року №115/5 «Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України» було ліквідовано Державну реєстраційну службу України.
Вищевказаним наказом Міністерства юстиції України абзац другий пункту 3 Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні управління юстиції викладено у новій редакції та завдання і функції щодо реалізації державної політики з питань державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, державної реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, статутів покладено на управління юстиції, та віднесено до компетенції начальника Головного територіального управління юстиції затвердження структури та штатного розпису відповідних управлінь юстиції.
В структурі Дніпропетровського міського управління юстиції створено Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, до компетенції якого відносяться питання державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який в даному випадку є правонаступником уповноваженого органу з питань державної реєстрації права власності на нерухоме майно, який діяв на момент вини несення оскаржуваного рішення, - Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.
Так, як вже судом зазначалося, на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 11.06.2008 року по справі №11-97/08 19.11.2008 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради прийнято рішення про реєстрацію права власності, яким зареєстровано право спільної приватної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на об'єкти та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, проте оспорюваним рішенням також зареєстровано право власності на об'єкти та споруди, які не визначені рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 11.06.2008 року по справі №11-97/08, а саме: будівля Б1-1, приміщення А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, естакади б1, б2, б3, вхід у склад в-1, тамбури г-1, г1-1, ганки г, г1, контейнер о, підпірні стіни №11 та №12, мостіння І.
Отже, відносно вказаних об'єктів та споруд (будівля Б1-1, приміщення А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, естакади б1, б2, б3, вхід у склад в-1, тамбури г-1, г1-1, ганки г, г1, контейнер о, підпірні стіни №11 та №12, мостіння І) не підтверджено виникнення прав на нерухоме майно, тобто відсутні підстави для прийняття рішення про реєстрацію права власності на вказані об'єкти та споруди.
Аналізуючи наведені обставини справи та положення чинного законодавства, вбачається, що Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради протиправно прийнято рішення про реєстрацію права власності, яким зареєстровано право спільної приватної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на об'єкти та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до статті 26 Закону №1952-ІV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що рішення від 19.11.2008 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, прийнято необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем при розгляді справи не було доведено правомірності оскаржуваного рішення.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Позивача 1 ОСОБА_3, Позивача 2 ОСОБА_4 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про скасування державної реєстрації - задовольнити.
Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 24 березня 2016 року

Суддя В.В. Степаненко