Справа № 815/2802/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Київ К/800/7587/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання Вишняк О.М.,

за участю:

прокурора Кузнєцової Ю.В.,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою заступника прокурора Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Малиновського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до виконавчого комітету Одеської міської ради, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_5, про визнання дій незаконними, визнання незаконними рішення та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року заступник прокурора Малиновського районі міста Одеси (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Малиновського району міста Одеси до виконавчого комітету Одеської міської ради, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_5, в якому просив визнати незаконними дії виконавчого комітету Одеської міської ради щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2010 року НОМЕР_1, визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на комплекс нежитлових приміщень, прийняте реєстратором комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 4 серпня 2010 року, на підставі якого до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис за №3457 в книзі 98неж-51 (реєстраційний номер майна: 31138237) про реєстрацію за ОСОБА_5 прав власності, зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав. що містяться в інформаційних системах (Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно - запис за №3457 в книзі: 98неж-51, реєстраційний номер майна:31138237) та внести запис про скасування цієї державної реєстрації прав власності.

В обґрунтування позову зазначав, що дії виконавчого комітету Одеської міської ради з видачі 15 липня 2010 року ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою:АДРЕСА_2, є незаконними, оскільки останнє видано на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської області про зміну поштової адреси замість рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2013 року.

Посилаючись на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року, яким скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2010 року, позивач просив скасувати записи про реєстрацію прав, оскільки підстави, за яких вони внесені, визнані судом недійсними.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року адміністративний позов заступника прокурора Малиновського районі м. Одеси задоволено частково.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав власності на комплекс нежитлових приміщень, прийняте реєстратором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 4 серпня 2010 року, на підставі якого до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис №3457 в книзі 98 не-51 (реєстраційний номер майна:31138237) про реєстрацію за ОСОБА_5 прав власності.

Зобов'язано реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах (Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно - запис за №3457 в книзі 98 неж-51 (реєстраційний номер майна:31138237) та внести запис про скасування цієї державної реєстрації прав.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року апеляційні скаргі ОСОБА_5, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції задоволені.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року скасована.

Прийнята нова постанова, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Одеської області, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення сторін, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2010 року у справі №2-4225/10 задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до виконавчого комітету Одеської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика картонажно-паперових виробів», закритого акціонерного товариства «Будіндустрія» про визнання права власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з комплексу нежитлових приміщень літ. «Л», літ. «С», літ. «Т», уборна літ. «О», 176/1000 частин огорожі 1-6.

Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2010 року, яке вступило в законну силу, в книзі 96 неж- стор.36-№3543 9 квітня 2010 року провело реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на вищезазначений об'єкт нерухомості.

Згідно розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 2 липня 2010 року №535/01-06 майновому комплексу, який складається з комплексу нежилих приміщень літ «Л» загальною площею 6398,7 кв. м., літ «С» загальною площею 504,20 кв.м., літ. «Т» загальною площею 540 кв.м., уборна літ. «О», 176/1000 частин огорожі 1-6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2.

Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_5 15 липня 2010 року видане свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та складається з приміщень літ. «Л», «С», «Т», загальною площею 7470,3 кв.м, основною площею 6687,8 кв.м., літ «О», відображених в технічному паспорті від 14 жовтня 2009 року.

Вказане свідоцтво видане на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 2 липня 2010 року №535/01-06; замість рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2010 року, справа №2-4225/10, зареєстрованого комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 9 квітня 2010 року, номер запису: 3543 в книзі 96неж-36.

4 серпня 2010 року на підставі даного свідоцтва реєстратором комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» проведена реєстрація права власності за ОСОБА_5 на зазначений об'єкт нерухомого майна.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року, заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2010 року у справі №2-4225/10, яке було підставою для видачі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення, яке було підставою для визнання права власності, було скасовано, а тому є правові підстави для скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за третьою особою на нерухоме майно, й відповідно зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах та внесення запису про скасування цієї державної реєстрації прав власності.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано не погодився з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 19 вищевказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведення державної реєстрації речових прав здійснюється шляхом прийняття і перевірки документів що подаються для державної реєстрації прав, а також встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, підстав для відмови у державній реєстрації прав на час прийняття рішення відповідачем не було, тому в установленому законодавством порядку державним реєстратором прийняте рішення про державну реєстрацію прав від 4 серпня 2010 року №3457, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Рішення суду апеляційної інстанції про скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2010 року було прийнято 10 грудня 2013 року, тобто після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав від 4 серпня 2010 року.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права власності можливо лише у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5.

Згідно із пунктом 2.1 цього Порядку для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно із п.2.10 Порядку, за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Як правильно вважає суд апеляційної інстанції, для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності в даному випадку обов'язковою передумовою є звернення до державного реєстратора з відповідною заявою з наданням рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року, яким скасовано заочне рішення Малиновського району м. Одеси від 10 березня 2010 року.

Судом також встановлено, що докази такого звернення та відмови в цьому матеріали справи не містять.

Державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 було проведено не на підставі скасованого рішення суду, тобто підстави для проведення такої реєстрації не визнані недійсними.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, підставою для реєстрації права власності є свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на об'єкт нерухомості, яке є чинним.

Обов'язковою передумовою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав власності є рішення суду, яким скасовано запис про державну реєстрацію прав.

Оскільки із заявою про приведення у відповідність з постановою Апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року державної реєстрації прав власності та поновлення попереднього запису в реєстрі прав власності у зв'язку із скасуванням рішення суду, не зверталися, рішення з цього приводу відповідачем не приймалось, а тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог про зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести запис до Державного реєстру прав власності про реєстрацію за позивачем права власності.

Державна реєстрація прав та скасування її відноситься до виключної компетенції органу державної реєстрації прав.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації прав власності за ОСОБА_5, оскільки це є формою втручання у дискреційні повноваження органу державної реєстрації прав, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в той час доказів, які б свідчили про обґрунтованість та доведеність вимог заступника прокурора, останній суду не надав.

Судом апеляційної інстанції повно встановлено обставини справи, дано належну оцінку доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та обґрунтовано відмовлено в задоволенні адміністративного позову, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: