Справа № 727/358/16-а
Суддя: Волошин С. О.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/358/16-а
Провадження № 2-а/727/33/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі Кушнірюк Ю.Г.

з участю: позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

26.01.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, про визнання відмови у наданні копії декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради ОСОБА_6 протиправними та зобовязання надати публічну інформацію за інформаційним запитом, а саме копію зазначеної декларації.

В позові посилається на те, що 09.12.2015 р. він, ОСОБА_1, подав на ім'я Чернівецького міського голови ОСОБА_5 інформаційний запит на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати наступну інформацію: копію декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6.

На інформаційний запит отримав відповідь, датовану 15.12.2015 р. за № Р-229/-01/10-інф за підписом міського голови ОСОБА_5, з відмовою у наданні запитуваної інформації, з підстав конфіденційності інформації, в силу написаної заяви особи, якої стосується ця інформація.

На думку позивача відмова у наданні запитуваної публічної інформації є протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує його право на отримання інформації з огляду на наступне.

1. Правомірність вимог про надання інформації обґрунтовує ч. 2 ст. 34 Конституції України, згідно якої «Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір»;

приписами статей Закону України «Про інформацію»: ч. 1 ст. 5 - «Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів»; ч. 2 ст. 7 - «Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію»;

приписами статей Закону України «Про доступ до публічної інформації»: п. 1 ч. 1 ст. 3 - «Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати і оприлюднювати інформацію»; п. 2 ч. 1 ст. 5 - «Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію»; ч. 7 ст. 6 - обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

2. Правовий статус інформації, що запитувалася, регулюється ч. 6 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно якої не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Виходячи з аналізу отриманої відповіді, позивач вважає, що такі дії суб'єкта владних повноважень є протиправними оскільки право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке передбачене і гарантоване статтею 34 Конституції України, а саме, право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Під публічною інформацією мається на увазі відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Щодо доступу до публічної інформації, то запитувачами публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» є фізичні, юридичні особи та об'єднання громадян без статусу юридичної особи.

Громадянин має право звернутися до розпорядника інформації із запитом індивідуальним або колективним незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відтак, на думку позивача, діюче законодавство України не тільки не відносить запитувану інформацію до інформації з обмеженим доступом, а й прямо передбачає, що вона є відкритою.

Таким чином, Чернівецька міська рада, згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» вважається розпорядником інформації і зобов'язана надати її на запит фізичної або юридичної особи.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати публічну інформацію за запитами в порядку передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації». Про цей обов'язок, зокрема, зазначено: - у п. 1 ч. 1 ст. З Закону - право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; - у п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону - доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію; - у п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону - розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

3. Протиправність дій, на думку позивача, в наслідок відмови у задоволенні інформаційного запиту, полягає в тому, що вони: - порушують вимоги ч.2 ст. 34 Конституції України щодо права на отримання інформації, оскільки вигадане ними обмеження в доступі не ґрунтується на законі; - порушують норми, що регулюють правовідносини доступу до публічної інформації стосовно розпорядження бюджетними коштами - ст.ст. 1, 3, 4, 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; - порушують гарантоване позивачу ст.ст. 2, 3, 5, 7 Закону України «Про інформацію» - право на отримання відкритої за режимом доступу інформації, необхідної, в т.ч., для реалізації своїх завдань та функцій.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» протиправними визнається: безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Згідно ч. З ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Просив визнати протиправними дії Чернівецького міського голови ОСОБА_5, що виявилися у відмові надати ОСОБА_1 відкриту публічну інформацію на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації, а саме: копію декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6. Зобов'язати розпорядника публічної інформації Чернівецьку міську раду (Чернівецького міського голову) надати публічну інформацію за інформаційним запитом, а саме: копію декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в заяві, просив позов задовольнити.

Крім того, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, як на одну із підстав правомірності своїх вимог, послався на ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», згідно якої, на думку позивача, декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6 є публічною інформацією.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали і просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Чернівецькою міською радою листом від 15.12.2015 р. повідомлено позивача, що депутат Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6 написала заяву з вимогою вважати інформацію про її особу, розпорядником якої є Чернівецька міська рада, конфіденційною, у звязку з припиненням її депутатської діяльності з 03.12.2015 р., а тому для отримання копії декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік необхідно звертатися до неї.

Позивач вважає таку відповідь Чернівецької міської ради протиправною і такою, що порушує його право на отримання інформації. З такими твердженнями відповідач не погоджується з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», Законом України «Про інформацію», Законом України «Про доступ до публічної інформації», Законом України «Про захист персональних даних», Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», Законом України «Про запобігання корупції».

Для вирішення спору вважають за необхідне дослідити поняття «конфіденційна інформація про особу», що міститься в різних нормативно-правових актах України, правовий режим доступу до такої інформації третіх осіб та надання такої інформації розпорядниками інформації.

Як спірні відносини регулює Конституція України.

На думку відповідача, спірні відносини регулюють ст. 2, ч. 1 ст. 3, ст. 21 Конституції України, а також ст. 32 Конституції України, згідно якої ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Офіційне тлумачення положень частини першої і другої статті 32 Конституції України надано Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2012 від 20.01.2012.

У резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зі змісту зазначеного тлумачення вбачається, що в розумінні статті 32 Конституції України декларація про майно доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру (як і її копія) фізичної особи, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень, є інформацією про її особисте життя, а саме відомостями про відносини немайнового характеру (щодо відомостей про членів сімї) та майнового характеру (щодо відомостей про майно і доходи витрати і фінансові зобовязання), а тому є конфіденційною інформацією.

Спірні відносини також регулюють ЗУ «Про інформацію», ЗУ «Про захист персональних даних».

Відповідно до ст.ст. 1, 11, 21 ЗУ «Про інформацію». Зокрема ст. 1 ЗУ «Про інформацію» дає визначення терміну суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Представники відповідача також посилалися на ст.ст. 2, 8 14 Закону України «Про захист персональних даних» та ч.ч. 2, 3 ст. 5 ЗУ «Про захист персональних даних», згідно яких персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Як спірні відносини регулює ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до части 1, 6 статті 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Спірні відносини також регулює ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ст. 12 Закону «Фінансовий контроль» субєкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Відомості, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік Президента України, Голови Верховної Ради України, народних депутатів України, Премєр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, Голови та суддів Конституційного Суду України, Голови та суддів Верховного Суду України, голів та суддів вищих спеціалізованих судів України, Генерального прокурора України та його заступників, Голови Національного банку України, Голови Рахункової палати, Голови та членів Вищої ради юстиції, членів Центральної виборчої комісії, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Голови та членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, перших заступників та заступників міністрів, заступників міністрів - керівників апаратів, керівників інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та їх заступників, членів колегіальних державних органів (комісій, рад), сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті (у разі її утворення), районної, обласної ради та їх заступників, керівників виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та їх заступників, секретаря сільської, селищної, міської ради, підлягають оприлюдненню протягом 30 днів з дня їх подання на офіційному веб-сайті відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування на строк не менше одного року. Оприлюдненню підлягають усі відомості, зазначені в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, крім відомостей, що віднесені цим Законом до інформації з обмеженим доступом.

Відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження обєктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, є інформацією з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягають.

Таким чином, з викладеного вбачається, що Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» не передбачає обовязку органу місцевого самоврядування оприлюднювати на офіційному веб-сайті відомості зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік депутатів міської ради. Крім того, зазначений закон не передбачає обовязку та порядку надання таких відомостей на запити третіх осіб.

В контексті приписів названого Закону, оприлюдненню підлягають не самі декларації, а певні відомості, зазначені у декларації. Як вбачається з інформаційного запиту позивача від 09.12.2015 р. запитувалась власне копія декларацій, а не відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, що зазначені у декларації.

Як висновок, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що законодавець однозначно визначив, що конфіденційна інформація про особу є інформацією з обмеженим доступом і може поширюватись лише за згодою фізичної особи, за винятком інформації, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень (субєктів владних повноважень).

Однак, депутат міської ради не є особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень, не є субєктом владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання. Депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 2 Закону визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 6 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про інформацію» суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стосовно органів місцевого самоврядування представники відповідача зазначили, що відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» - це виборні та інші органи територіальних громад, наділені відповідними повноваженнями вирішувати питання місцевого значення. Вони не належать до органів державної влади. Первинним органом місцевого самоврядування є представницький орган, яким є виборний орган - рада, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Виконавчі органи рад це органи, які відповідно до Конституції України та Закону України «Про місце самоврядування в Україні» створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами та є підзвітними і підконтрольними представницьким органам.

Депутат Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6 протягом 2010-2015 років була самозайнятою особою приватним нотаріусом, не займала посад, пов'язаних з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень, а тому не була субєктом владних повноважень. Припинила свої депутатські повноваження 03.12.2015 р. в день першої сесії Чернівецької міської ради VII скликання, тому на момент подання позивачем до Чернівецької міської ради запиту про надання інформації (09.02.2015 р.) ОСОБА_6 вже не мала статусу депутата міської ради.

У звязку з викладеним, декларація про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_6 (як і копія такої декларації), є конфіденційною інформацію про особу, поширення якої та надання на запити третіх осіб без згоди цієї особи забороняється, а обмеження статті 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» на таку інформацію не поширюються.

З огляду на викладене, твердження позивача про те, що запитувана ним інформація не належить до конфіденційної є безпідставними, а відповідь Чернівецької міської ради на запит від 15.12.2015 р. правомірною.

Відповідно до частин 3,4 статті 10 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

ОСОБА_6 подала до Чернівецької міської ради заяву від 07.12.2015 р. в якій просила інформацію про її особу, вважати конфіденційною. Така заява свідчить про відсутність її згоди на поширення міською радою будь-яких відомостей щодо особи ОСОБА_6, зокрема і копії декларації про майно доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік. За таких обставин у відповідності до вимог чинного законодавства України, що наведені вище, Чернівецька міська рада правомірно не надала запитувану інформацію на вимогу позивача.

Крім того, позов подано до неналежного відповідача. Стаття 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначає осіб, які визнаються розпорядниками інформації для цілей цього Закону, так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 до них належать суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до статті 8 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутати місцевих рад зобовязані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за місцем роботи (служби), крім самозайнятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконавчих комітетів.

Депутат Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6 є самозайнятою особою, а тому відповідно до вимог законодавства України подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік до Чернівецької міської ради.

Враховуючи зазначене, саме Чернівецька міська рада є розпорядником запитуваної інформації - декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради VI скликання ОСОБА_6

Підписуючи відповідь на інформаційний запит позивача, Чернівецький міський голова ОСОБА_5 діяв як законний представник розпорядника інформації - Чернівецької міської ради, а не як самостійний субєкт владних повноважень. Про це свідчить також і те, що відповідь викладена на офіційному бланку міської ради.

Таким чином, аналіз зазначених норм законодавства України та фактичні обставини справи вказують, що Чернівецький міський голова є неналежним відповідачем у даній справі, а тому позовні вимоги щодо нього не можуть бути задоволені.

У звязку з викладеним вище, вважають адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови про визнання дій протиправними безпідставним і просили в його задоволенні відмовити (а.с. 52-59).

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6, в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, направивши на адресу суду письмові заперечення.

В письмових запереченнях, посилаючись на ст.ст. 3, 32 Конституції України, а також ЗУ «Про захист персональних даних», ЗУ «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_6 зазначила, що всі відомості, зазначені в декларації про майно доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 p., є інформацією про її особисте життя, тобто є конфіденційною інформацією.

З 1995 року вона є самозайнятою особою - приватним нотаріусом, не займала посад, пов'язаних з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень та не отримувала зарплати з бюджетних коштів.

Відповідно до вимог ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» та ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» 30 березня 2015 р. вона подала декларацію про майно доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 р. до Чернівецької міської ради.

Повноваження депутата Чернівецької міської ради VI скликання вона припинила 03.12.2015 р.

У звязку з припиненням повноважень 07.12.2015 р. подала до Чернівецької міської ради заяву, в якій просила всю інформацію щодо неї вважати конфіденційною і відповідно до статті 32 Конституції України, на її думку, має право заборонити розпоряднику інформації надавати конфіденційну інформацію щодо себе.

Тому вважає, що відповідь Чернівецької міської ради від 15.12.2015 р. на запит позивача, за відсутності її згоди, є правомірною, а Чернівецький міський голова ОСОБА_5 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України.

16.02.2016 р. вона подала на імя Чернівецького міського голови заяву, в якій надала згоду на надання позивачу відомостей з її декларації про майно доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 р. і не заперечує проти надання цих відомостей в ході судового засідання.

Даний позов вважає політичним піаром та замовленням.

На підставі викладеного, просила суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, у звязку з безпідставністю (а.с. 37-38).

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4, повністю підтримав позицію довірителя та представників Чернівецького міського голови і просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не обґрунтований і в його задоволенні необхідно відмовити з наведених нижче підстав.

Судом встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_6, будучи самозайнятою особою, протягом 2010-2015 років здійснювала повноваження депутата Чернівецької міської ради VI скликання і припинила свої депутатські повноваження 03.12.2015 р., в день першої сесії Чернівецької міської ради VII скликання.

В судовому засіданні сторони визнали ці обставини, а тому вони не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч.3 ст. 72 КАС України, «3. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання».

07.12.2015 р. ОСОБА_6 звернулася із письмовою заявою до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, в якій посилаючись на те, що її повноваження як депутата міської ради припинились 03.12.2015 р. і на неї не розповсюджуються вимоги Закону «Про протидію корупції», просила інформацію про її особу, розпорядником якої є Чернівецька міська рада, вважати конфіденційною (а.с. 8).

09.12.2015 р., ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, в якій посилаючись на положення ЗУ «Про доступ до публічної інформації», просив надати належним чином завірену копію декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру колишнього депутата Чернівецької міської ради ОСОБА_6 (а.с. 6).

15.12.2015 р. листом Чернівецької міської ради № Р-229/-01/10-інф за підписом міського голови ОСОБА_5, на звернення ОСОБА_1 від 09.12.2015 р., повідомлено про те, що 07.12.2015 р. депутат Чернівецької міської ради VI скликанняОСОБА_6 написала заяву з вимогою вважати інформацію про її особу, розпорядником якої є Чернівецька міська рада, конфіденційною, в звязку з припиненням її депутатської діяльності 03.12.2015 р. і для отримання копії декларації про майно, доходи витрати і зобовязання фінансового характеру ОСОБА_6 просять звертатися безпосередньо до неї (а.с. 7).

16.02.2016 р. ОСОБА_6 звернулася із письмовою заявою до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, в якій, у звязку з проханням та великою зацікавленістю п. Раздорського Р.А. її особистим життям, надає згоду на надання з її декларації відомостей, які не є персональними даними (а.с. 74).

Згідно ст. 32 Конституції України, «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини».

Офіційне тлумачення положень частини першої і другої статті 32 Конституції України надано Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2012 від 20.01.2012 р.

Так, інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», «1. Субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є:

1) особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування:

… б) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови;

Подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування урегульовано статтею 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

1. Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

2. Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Облік та оприлюднення декларацій відбувається в порядку, визначеному статтею 47 ЗУ «Про запобігання корупції».

Так, «1. Подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства надається шляхом можливості перегляду, копіювання та роздруковування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання.

Зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження обєктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться обєкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

2. Інформація про особу в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігається упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, а також упродовж пяти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої декларації, поданої особою, яка зберігається безстроково».

Статтею 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначено, що «Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону».

Згідно ст. 4 ЗУ «Про запобігання корупції», «1. Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

2. Національне агентство, у межах, визначених цим та іншими законами, є відповідальним перед Верховною Радою України і підконтрольним їй та підзвітний Кабінету Міністрів України.

3. Національне агентство утворюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції України, цього та інших законів України.

Питання діяльності Національного агентства у Кабінеті Міністрів України представляє Голова Національного агентства».

У відповідності до ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про захист персональних даних», «Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції"».

Статтею 12 «Фінансовий контроль» Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначено, що «Відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження обєктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, є інформацією з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягають».

В іншій частині посилання позивача на зазначену статтю, яка регулює порядок оприлюднення відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру протягом 30 днів з дня їх подання на офіційному веб-сайті відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування є безпідставним, оскільки депутати місцевих рад не віднесені до переліку осіб, зазначених у ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних», «1. Особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід'ємними і непорушними.

2. Суб'єкт персональних даних має право: …

2) отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані; …

5) предявляти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних;

6) пред'являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними; …

8) звертатися із скаргами на обробку своїх персональних даних до Уповноваженого або до суду;

9) застосовувати засоби правового захисту в разі порушення законодавства про захист персональних даних;

10) вносити застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних під час надання згоди;

11) відкликати згоду на обробку персональних даних;…»

В силу наведених вище обставин, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо надання завіреної копії декларації ОСОБА_6, оскільки аутентичний примірник декларації (копія), яку вимагав позивач, передбачає точне відтворення оригіналу, що містить інформацію з обмеженим доступом, яка оприлюдненню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тобто, позивач не довів належними доказами тверджень, на яких ґрунтувалися його вимоги про надання копії декларації, тоді як оприлюдненню підлягає лише інформація.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 24 ч. 3 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що Чернівецький міський голова, як розпорядник інформації, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений ст. 19 Конституції України, ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Висновок суду ґрунтується на поясненнях сторін та всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка.

Таким чином, слід відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, про визнання відмови у наданні копії декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради ОСОБА_6 протиправними та зобовязання надати публічну інформацію за інформаційним запитом, а саме копію декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради ОСОБА_6, за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 32 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2012 від 20.01.2012 р., ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 3, 4, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12 Фінансовий контроль Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних», ст.ст. 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, про визнання відмови у наданні копії декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради ОСОБА_6 протиправними та зобовязання надати публічну інформацію за інформаційним запитом, а саме копію декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік колишнього депутата Чернівецької міської ради ОСОБА_6, відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ : С.О. Волошин