Справа № 813/4835/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Київ К/800/22877/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Голяшкіна О.В.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області звернулася в суд з позовом до Львівської обласної державної адміністрації в якому просила стягнути з відповідача на користь державного бюджету податковий борг у сумі 124928,00 грн. згідно відкритих рахунків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким позові задовольнити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга залишенню без задоволення з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 18 березня 1998 року № 198 «Про нагородження медаллю Жукова громадян України», КМ України прийняв Постанову від 23 квітня 1998 року №546 «Про виділення коштів на виготовлення медалі Жукова».

КМ України постановив виділити Міністерству оборони 5,6 млн. гривень на оплату робіт, пов'язаних з виготовленням медалі Жукова і посвідчень до неї, а Міністерству фінансів профінансувати, як виняток, зазначені витрати за рахунок резервного фонду Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям відшкодувати до 15 грудня 1998 року ці витрати за рахунок місцевих бюджетних і позабюджетних джерел фінансування.

Станом на 01 червня 2014 року ГУ ДКС України у Львівській області встановлена заборгованість Львівської обласної державної адміністрації перед державним бюджетом у розмірі 124928,00 грн.

За даними звіту апарату ЛОДА про заборгованість за бюджетними коштами, станом на 01.07.2014 р., заборгованість пов'язана з виготовленням медалі Жукова і посвідчень до неї на суму 124928,00 грн. відсутня.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на пункт 191.1.38 статті 19 Податкового кодексу України, згідно з яким контролюючі органи забезпечують стягнення сум простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Також, позивач обґрунтовував свої вимоги пунктом 15 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174, якою затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок № 174).

Згідно з пунктом 15 цього порядку прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Як встановлено пунктом 2 вказаного Порядку, боржник - суб'єкт господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов'язань за такою угодою.

Отже, пункт 191.1.38 статті 19 та Порядок № 174 регламентує питання заборгованості саме суб'єктів господарювання перед державою.

Проте, відповідно до статті 8 Господарського кодексу України органи державної влади не є суб'єктами господарювання.

Отже, пункт 191.1.38 статті 19 та Порядок № 174 не поширюються на заборгованість у спірних правовідносинах, оскільки відповідач, Львівська обласна державна адміністрація, не є суб'єктом господарювання.

Крім того, відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства відповідно до статті 116 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 11 Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 415, умови повернення до відповідного бюджету коштів, виділених з резервного фонду бюджету, зокрема строки та поетапний графік, визначаються у договорі, укладеному між головним розпорядником бюджетних коштів та розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня або їх одержувачем.

Судом першої інстанції зазначено, що у матеріалах справи відсутній договір про умови повернення витрат, пов'язаних з виготовленням медалі Жукова та посвідчень до неї та акти звіряння спірної заборгованості між облдержадміністрацією та Міністерством оборони України.

Враховуючи встановлені у цій справі фактичні обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: