Справа № 728/808/16-а
Суддя: Пархоменко П. І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/808/16-а
Номер провадження 2-а/728/15/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Пархоменка П.І.

за участі:

секретаря - Горбач Н.Д.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника сектору Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника сектору Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 576275 від 18 березня 2016 року та закрити провадження по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. (чотириста двадцять пять гривень 00 копійок). Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки згідно із Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) вказано повний перелік випадків, коли працівник поліції має право вимагати страховий поліс (сертифікат), а тому, оскільки позивач не вчиняв дій, які охоплюються вказаним законом, зокрема, учасником дорожньо-транспортної пригоди не був та не порушував правил дорожнього руху, відповідач був не вправі вимагати у позивача страховий поліс, а тим більше притягувати до адміністративної відповідальності та накладати штраф по надуманим мотивам.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в адміністративному позові та пояснив, що при зупинці транспортного засобу не виконав вимогу про надання полісу обовязкового страхування, оскільки вважав таку дію відповідача незаконною.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що рухаючись на службовому автомобілі він побачив транспортний засіб позивача в якому було ввімкнено покажчик повороту, що свідчило про порушення правил дорожнього руху і стало підставою для зупинки транспортного засобу. Вже при перевірці документів, позивач відмовився надати поліс обовязкового страхування, у звязку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Протоколів за вчинення інших правопорушень складено не було, оскільки відсутня відео фіксація правопорушення.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно них правовідносини.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 18 березня 2016 року серії ПС 2 № 576275 (а.с.4) позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. (чотириста двадцять пять гривень 00 копійок).

Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 18 березня 2016 року о 18 годині 05 хвилин позивач, керуючи автомобілем Фольцваген Транспортер, державний номерний знак СВ 7282ВА, в м. Бахмач Чернігівської області по вулиці Спасівська не мав при собі поліса обовязкового страхування власників усіх наземних транспортних засобів.

Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 березня 2016 року № АЕ/7946544 (а.с.3) підтверджується, що транспортний засіб Фольцваген Транспортер, державний номерний знак СВ 7282ВА, було застраховано 17 березня 2016 року, при цьому строк дії полісу з 18 березня 2016 року.

Довідкою Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області № 4465/121/38-2016 від 05 квітня 2016 року (а.с.14) підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває на посаді начальника сектору Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області з 07 листопада 2015 року.

Виходячи із витягу з книги нарядів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області (а.с.12-13) відповідач 18 березня 2016 року знаходився при виконанні службових обовязків.

З встановленого випливають наступні висновки.

Виходячи із змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

А, частиною першою статті 9 КАС встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, який втілено в частині другій статті 19 Конституції України, згідно із якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Так, частиною першою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Абзацом 2 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписи пункту 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV закріплюють, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Аналогічне положення закріплено в підпункті «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

В свою чергу, згідно з пунктом 21.2 статті 21 Закону № 1961-IV контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. При цьому, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат) і предявити його для перевірки.

З іншої сторони, не предявлення для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, і така дія позбавляє можливості посадову особу відповідальну за перевірку його наявності встановити обставини, що підтверджують наявність страхового полісу.

Досліджуючи питання наявності у відповідача повноважень на винесення оскаржуваної постанови суд враховує, що виходячи з матеріалів справи та пояснень сторін, інших постанов про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, окрім оскаржуваної, відповідачем не виносилося, однак, позивач акцентуючи увагу на відсутності у відповідача повноважень здійснювати перевірку наявності у позивача полісу, не оскаржував відповідних дій відповідача.

Крім того, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно із статтею 222 КУпАП органи Національної поліції України розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (статті 124-1 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції України, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

Зокрема, за змістом статті 30 Закону № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені КУпАП, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Пунктом 4 частини першої статті 31 вказаного Закону передбачено, що поліція може застосовувати такий превентивний захід, як зупинення транспортного засобу. В свою чергу поліцейський може зупинити транспортний засіб, зокрема у випадках; якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу (пункти 1, 2 частини першої статті 35 Закону № 580-VIII).

В даній справі, виходячи з пояснень відповідача саме вказані обставини були причиною для зупинки транспортного засобу, оскільки він побачив, що було ввімкнено покажчик повороту, що і дало підстави вважати про порушення Правил дорожнього руху або технічної несправності, а тому вказані обставини вимагали перевірки саме шляхом зупинення транспортного засобу, виходячи з чого такі дії відповідача є законними. Наведене узгоджуються із матеріалами справи і конкретними правовідносинами, що виникли між сторонами, а інших, доказів, які б свідчили про незаконність зупинки транспортного засобу суду надані не були.

При цьому, саме існування наведених обставин і зумовило виникнення у відповідача права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, що відповідає змісту статті 32 Закону № 580-VIII

Отже, оскільки приписи частин першої статті 126 КУпАП визначають керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), самостійним складом правопорушення, а встановлений факт непред'явлення позивачем полісу сторонами не заперечується, суд приходить до висновку про наявність у відповідача правових підстав для складання оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, надані позивачем докази не підтверджують незаконність дій та бездіяльності відповідача, у звязку із чим він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 3, 9, 11, 71, 158 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 126, 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Начальника сектору Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 576275 від 18 березня 2016 року відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3