Справа № 404/6923/15-а(2-а/404/21/16)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2016 рокусправа № 404/6923/15-а(2-а/404/21/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2016 року по справі № 404/6923/15-а(2-а/404/21/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась 17 вересня 2015 року до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради щодо не повідомлення її про зміну на законодавчому рівні механізму нарахування державної допомоги по догляду за інвалідом ІІ групи з 17 червня 2012 року та стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 56 686 грн., яка складається із суми недотриманої державної допомоги за період з 17 червня 2012 року по 01 травня 2015 року з урахуванням інфляції.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду, визначеного статтею 99 цього ж Кодексу.

Не погодившись ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. Апелянт посилається на ігнорування судом наданих нею доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а саме: наявність тривалого захворювання, відсутність можливості слідкувати за змінами в законодавстві, догляд за людиною з психічним розладом, якій потрібен постійних нагляд.

Від відповідача письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Зважаючи на заяву апелянта про розгляд апеляційної скарги без його участі та відсутність клопотань від усіх осіб про розгляд справи за їх участю, справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її скасування, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, підставою для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду став пропуск нею шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами цієї норми для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 стверджує, що про зміні в законодавстві, які надають їй, як пенсіонеру, право отримувати державну допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи вона дізналась випадково у квітні 2015 року. На її думку, відповідач зобов'язаний був повідомити про зміни в законодавстві, і внаслідок його бездіяльності з 17 червня 2012 року вона не отримує зазначену допомогу.

Колегія суддів вважає такі доводи неспроможними, оскільки, по-перше, призначення відповідної грошової допомоги відбувається після подачі документів відповідним органам праці та соціального захисту населення, у тому числі, заяви (п. 7 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року); по-друге, грошова допомога призначається на шість місяців та для продовження її виплати заявник має подати певні документи (п. 8 Порядку); по-третє, на органи управління праці та соціального захисту населення не покладено обов'язок персонального інформування про зміни в законодавстві.

Звернувшись до адміністративного суду 17 вересня 2015 року з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність, яка, на думку позивача, допущена відповідачем 17 червня 2012 року, позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

На виконання приписів зазначеної норми, судом першої інстанції досліджені надані позивачем документи на підтвердження поважності причин недотримання нею строку звернення до суду. Так, 23 грудня 2014 року позивач проходила ультразвукове дослідження (а.с.11), а згідно виписки з амбулаторної карти вона зверталась на прийом до лікаря 20.04.2008 року, 21.04.2005 року та 12.05.2005 року (а.с.12).

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача, пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій та підтверджені належними доказами. Наведені позивачем обставини не можуть, на думку колегії суддів, вважатись причинами, які позбавили позивача у встановлений законом строк направити до суду адміністративний позов за допомогою засобів поштового зв'язку або подати позов через уповноваженого представника (адвоката, іншого фахівця в галузі права).

Таким чином, суд першої інстанції надав правильну оцінку поданим позивачем доказам, дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про відсутність поважних причин звернення до адміністративного суду та вірно застосував норми процесуального права, залишивши адміністративний позов без розгляду.

Згідно статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції слід залишити без змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись статтями 195, 197, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2016 року по справі № 404/6923/15-а(2-а/404/21/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко