Справа № 826/15843/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської міської ради (далі - відповідач-1), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - відповідач-2) про зобов'язання Київської міської ради прийняти рішення про передачу позивачу земельної ділянки орієнтовним розміром 0,04 га, що розташована на перетині АДРЕСА_1, обліковий номер (НОМЕР_1) безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаража.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову та ухвалити нову про задоволення позовних вимог, так як, на його думку, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач, маючи намір отримати земельну ділянку орієнтовним розміром 0,04 га, що розташована на перетині АДРЕСА_1, обліковий номер (НОМЕР_1) безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаража, звернувся з відповідним клопотанням до Київської міської ради.

Листом Департаменту земельних ресурсів від 21.03.2014 р. позивача було повідомлено про необхідність подання додаткових документів.

27.05.2014 р. позивачем на ім'я Голови Київської міської ради було подано клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Листом Департаменту земельних ресурсів від 04.07.2014 р. № 057028-08/К-1119-2983 позивача повідомлено, що ділянка, на яку він претендує, відводиться іншому громадянину.

Вважаючи таку відмову відповідача неправомірною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було своєчасно подано до компетентного органу влади витребуваних у нього документів у повному обсязі, а також з того, що передача у власність громадянам земельної ділянки є виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями) відповідача, втручання в які виходить за межі адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» ( далі - Закон № 280/97-ВР ), «Про столицю України - місто-герой Київ» (далі - Закон № 401-XIV), Тимчасовим порядком передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 р. № 63/9120 «Про порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві» (далі - Тимчасовий порядок № 63/9120).

Так, згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Порядок та підстави набуття громадянами права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності визначений Земельним кодексом України.

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних завданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Аналогічна правова норма закріплена в ч. 1 ст. 122 ЗК України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 401-XIV місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Згідно з п. «б» ст. 9 ЗК України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території, зокрема, належить здійснення передачі у власність земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У ст. 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для індивідуального гаражного будівництва в містах в розмірі не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ст. 1 Тимчасового порядку № 63/9120 дозвіл Київської міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - прийняте за результатами розгляду клопотань фізичних та юридичних осіб рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або у встановлених цим порядком випадках доручення Київського міського голови чи заступника міського голови - секретаря Київради на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 5 Тимчасового порядку № 63/9120 зацікавлена особа, яка має намір одержати земельну ділянку в користування або у власність, звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань (крім громадян, які подають клопотання про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва або про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою одержання земельних ділянок для зазначених цілей в оренду) із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

До клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою додаються: викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали в масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; витяг з містобудівного кадастру; витяг з міського земельного кадастру; нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини при формуванні нової земельної ділянки (у разі необхідності вилучення земельної ділянки) або припинення права користування земельною ділянкою чи її частиною при формуванні нової земельної ділянки (у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (припинення права користування) земельної ділянки та умов її вилучення, а також документи, що посвідчують правонаступництво землекористувача (якщо таке було), або у разі ненадання чи відмови у наданні такої згоди - рішення суду про вирішення цього питання. У разі подання клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування існуючих будівель чи споруд, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, за рахунок земельної ділянки або частини земельної ділянки, яка була відведена уповноваженим органом до 1991 року та на яку на момент подання клопотання документ, що посвідчує право користування, не оформлений та не зареєстрований, нотаріально посвідчена згода не вимагається. У разі подання клопотання про виготовлення документації із землеустрою особою, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду на такій земельній ділянці, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини, необхідної для експлуатації та обслуговування набутого житлового будинку, будівлі або споруди, не вимагається; нотаріально посвідчена згода на поділ чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, інших користувачів земельної ділянки, якщо такі є (у разі подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок); нотаріально посвідчені копії документів щодо правового статусу об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд) та копія матеріалів технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, якщо такі розташовані на земельній ділянці; копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки в користування (у разі подачі клопотання щодо земельної ділянки, яка надавалась в користування до 15.03.91 - до введення в дію Земельного кодексу Української РСР) або довідка Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки (крім подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок або щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення); копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку (за наявності, а у разі подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок або щодо передачі сформованої земельної ділянки - обов'язково); засвідчені печаткою та підписом керівника зацікавленої особи копії установчих документів (для юридичних осіб), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців), копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України) (для фізичних осіб - підприємців), а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу, та копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України); довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника представляє його уповноважена особа (у разі якщо клопотання подається представником).

У випадку надходження до Департаменту земельних ресурсів клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з доданими документами, які не відповідають складу та змісту документів, встановлених цією статтею, або не дають можливості розглядати клопотання по суті (подано недостатньо відомостей та документів щодо правового статусу майна, розташованого на земельній ділянці, графічні матеріали не відповідають вимогам цієї статті), Департамент земельних ресурсів через приймальню Київради з земельних питань повертає їх зацікавленій особі на доопрацювання.

У випадку повернення клопотання Департамент земельних ресурсів письмово зазначає підстави такого повернення. Після усунення зацікавленою особою зазначених Департаментом земельних ресурсів недоліків повторне повернення клопотання не допускається.

У ст. 21 Тимчасового порядку № 63/9120 закріплено, що громадяни, зацікавлені в одержанні земельної ділянки у межах м. Києва для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального гаражного та дачного будівництва чи ведення садівництва, подають безпосередньо до Київської міської ради клопотання про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку для зазначених цілей в оренду - клопотання в довільній формі про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

У клопотанні про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку в оренду - у клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зазначаються цільове призначення ділянки, орієнтовний розмір і місце розташування земельної ділянки (далі - клопотання). У клопотанні відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» також зазначається в довільній формі згода громадянина на обробку в ПК «Кадастр» його персональних даних, зазначених у клопотанні та доданих до нього документах.

До клопотання додаються: викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали у масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; витяг з містобудівного кадастру; витяг з міського земельного кадастру; нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини при формуванні нової земельної ділянки (у разі необхідності вилучення земельної ділянки) або припинення права користування земельною ділянкою чи її частиною при формуванні нової земельної ділянки (у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (припинення права користування) земельної ділянки та умов її вилучення, а також документи, що посвідчують правонаступництво землекористувача, якщо таке було, або у разі ненадання чи відмови у наданні такої згоди - рішення суду про вирішення цього питання; нотаріально посвідчені копії документів щодо правового статусу об'єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд) та копія матеріалів технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд), якщо такі розташовані на земельній ділянці; копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки в користування (у разі подачі клопотання щодо земельної ділянки, яка надавалась в користування до 15.03.91 - до введення в дію Земельного кодексу Української РСР) або довідка Департаменту містобудування та архітектури про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки (крім подачі клопотання щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення); копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку (за наявності, а у разі подачі клопотання щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення - обов'язково); копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України); копія паспорта громадянина; довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника (громадянина) представляє його уповноважена особа (у разі якщо клопотання подається представником).

До згоди землекористувача на вилучення чи припинення права користування земельною ділянкою додаються: а) у разі виникнення права користування земельною ділянкою до 01.01.2013 - копія документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою, та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; б) у разі виникнення права користування земельною ділянкою після 01.01.2013 - копії документів, що посвідчують оформлення та реєстрацію права користування земельною ділянкою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права користування земельною ділянкою.

Секретаріат Київської міської ради разом з дорученням (резолюцією) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради у день надходження клопотання або протягом наступного робочого дня надсилає його через приймальню Київради з земельних питань для опрацювання до Департаменту земельних ресурсів.

Підставами для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою можуть бути невідповідність ініціативи щодо місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законодавством порядку, подання зацікавленою особою неповного складу пакета документів, необхідних для одержання дозволу на розроблення документації із землеустрою, виявлення в документах, поданих зацікавленою особою, недостовірних відомостей та інші підстави, встановлені законодавством.

З метою визначення відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації Департамент земельних ресурсів надсилає клопотання з доданими до нього документами до Департаменту містобудування та архітектури, який у триденний термін надає Департаменту земельних ресурсів висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації та наявним містобудівним умовам і обмеженням, що мають бути враховані при розробленні документації із землеустрою.

Департамент земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання та висновку Департаменту містобудування та архітектури готує проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або проект відмови у наданні такого дозволу, який приймається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, та у строки, встановлені законодавством.

Отже, зі змісту наведених правових положень вбачається, що єдиним компетентним органом влади, який уповноважений здійснювати надання у власність громадян земельних ділянок у межах міста Києва, є Київська міська рада.

При цьому, законодавством регламентовано процедуру виділення у власність громадян земельних ділянок, початковим етапом якої є прийняття Київською міською радою рішення щодо надання дозволу заявнику на розроблення відповідного проекту землеустрою.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що 12.03.2014 р. позивач звернувся до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 за обліковим номером: НОМЕР_1, орієнтовним розміром 0,04 га, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування гаража. У додатках, до цього клопотання зазначено: 1) викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали в масштабі 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; 2) витяг з міського земельного кадастру; 3) витяг з містобудівного кадастру; 4) копія паспорта громадянина України; 5) копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків; 6) копія договору про надання правової допомоги, на підставі якого інтереси заявника представлятиме його уповноважена особа /а.с. 9, 137/.

16.04.2014 р. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) листом № 057028-08/К-434-1310 у відповідь на зазначене звернення позивача повідомив його про перелік документів, які додаються до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, та про те, що він або уповноважена ним особа може отримати додані до клопотання документи для приведення їх у відповідність з вимогами законодавства, а також зазначено, що вказана земельна ділянка (на перетині АДРЕСА_1) вже відводиться іншій фізичній особі /а.с. 136/.

27.07.2014 р. позивач звернувся до Голови Київської міської ради з листом, в якому зазначив, що він не має можливості надати нотаріально посвідчену письмову згоду на вилучення земельної ділянки розміром 0,04 га, яка знаходиться на перетині АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва (НОМЕР_1), згідно з кадастровим номером НОМЕР_2 відноситься до міських земель, не наданих у власність чи користування, а також просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою та подав копію кадастрового номеру меж земельної ділянки НОМЕР_2 / а.с. 10, 139 /.

03.06.2014 р. позивач звернувся до Київської міської ради із заявою про надання йому переліку заяв на приватизацію земельної ділянки на розі АДРЕСА_1, з якими він звертався з 2001 році /а.с. 25/.

04.07.2014 р. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) листом № 057028-08/К-1119-2983 повідомив позивача про те, що земельна ділянка за обліковим кодом НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 м. Києва обліковується за гр. ОСОБА_5, а також наведено перелік документів, які додаються до клопотання особою, яка бажає отримати земельну ділянку, у відповідності до ст. 118 ЗК України, та повідомлено, що вказана земельна ділянка за дорученням КМР вже відводиться іншій фізичній особі /а.с. 26-27, 54, 138/.

14.07.2014 р. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) листом № 08/К-1341-3163 повідомив позивача про те, що в період з 2001 року до Департаменту не надходили звернення гр. ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки на розі АДРЕСА_1 / а.с. 42 /.

Крім того, судова колегія встановила, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 та земельна ділянка за обліковим номером НОМЕР_1 є різними земельними ділянками / а.с. 14 та 15 (на зворотному боці аркушів)/.

Земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 входить до складу міських земель, які не надані у власність чи користування.

Адресою земельної ділянки за обліковим номером НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 і ця ділянка на підставі рішення КМР від 24.06.1999 р. № 302/403 та у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.12.2003 р. належить ОСОБА_5 /а.с. 14, 117-119 /.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, діючи у відповідності з приписами ч. 6 ст. 118 ЗК України та ст.ст. 5, 21 Тимчасового порядку № 63/9120, звернувся до КМР з відповідним клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, однак, жодного рішення за результатами розгляду ані цього клопотання позивача, ані його наступних звернень, КМР, всупереч з вимогами ч. 7 ст. 118 ЗК України та ст. 1 Тимчасового порядку № 63/9120, прийнято не було та, відповідно питання щодо надання позивачу вказаного дозволу у встановленому законодавством порядку не вирішено.

При цьому, колегія суддів відзначає, що надання відповіді на вказане клопотання позивача і його наступні звернення листами Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) (далі - Дерпартавмент) не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 118 ЗК України та Тимчасового порядку № 63/9120, щодо процедури розгляду клопотання особи про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки і Департамент взагалі не є компетентним суб'єктом владних повноважень для прийняття такого рішення, оскільки, як вбачається з наведених вище правових норм, Департамент уповноважений лише готувати висновки щодо надання земельних ділянок у власність громадян, а прийняття рішень з приводу таких питань належить до виключної компетенції Київської міської ради.

Аналогічний правовий підхід викладено у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 р. у справі № 21-358а13, висновки якої, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

Подібна правова позиція також викладена й у постанові Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015 р. у справі № 826/15147/14.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу й на те, що при зверненні до відповідача із клопотанням від 12.03.2014 р. про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою позивачем, у відповідності до переліку додатків, вказаних на зворотному боці зазначеного клопотання, було подано повний пакет документів, згідно з вимогами ст. 21 Тимчасового порядку № 63/9120, однак, вказано адресу однієї земельної ділянки (перетин АДРЕСА_1), а обліковий номер зовсім іншої - НОМЕР_1 АДРЕСА_2

Водночас, як було встановлено вище, підставами для повернення позивачу Департаментом земельних ресурсів поданого ним клопотання стало те, що подані ним документи не відповідають вимогам законодавства та запитувана земельна ділянка вже відводиться іншій фізичній особі. Жодних недоліків щодо вказаної невідповідності зазначеної у клопотанні позивача адреси земельної ділянки та облікового номеру відповідачем-2 встановлено не було, як і не було надано позивачу можливості їх усунути та уточнити, щодо якої саме земельної ділянки він звертається, а отже, фактично не виконано вимоги ч. 6 ст. 5 Тимчасового порядку № 63/9120 та порушено принцип гарантій прав на землю, регламентований ст. 14 Конституції України та п. «ґ» ст. 5 ЗК України.

Більш того, апеляційний суд відзначає, що у листах Департаменту, які були надіслані ОСОБА_2 у відповідь на його звернення (клопотання, заяви) та копії яких містяться в матеріалах справи, не вказано, які ж саме недоліки мітить документація, подана позивачем з метою отримання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки і ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження жодних доказів того, що такі недоліки дійсно є і були доведені до відома заявника (позивача) у порядку, визначеному чинним законодавством, зокрема ст. 5 Тимчасового порядку № 63/9120, відповідачами надано не було і представники відповідачів навіть не змогли відповісти на запитання головуючого судді, які ж саме недоліки мітила документація, додана позивачем до його клопотання.

Крім того, судова колегія звертає увагу й на те, що відповідачами не було надано жодних належних і допустимих доказів того, що запитувана позивачем земельна ділянка передана у власність іншій особі. При цьому, слід враховувати, що навіть саме лише надання дозволу іншій особі на розробку проекту землеустрою щодо цієї земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання їй у власність такої земельної ділянки, а відтак, на стадії надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки жоден із заявників немає пріоритетності і така стадія є лише першопочатковою у процедурі відведення земельної ділянки у власність.

Аналогічні правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 грудня 2015 року у справі № 813/1064/15.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 86 КАС України, колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем - КМР було допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення стосовно клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.

Разом з тим, у своєму адміністративному позові ОСОБА_2 відповідних позовних вимог не заявляє, а лише просить суд зобов'язати КМР прийняти рішення про передачу йому безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаража земельну ділянку орієнтовним розміром 0,04 га, що розташована на перетині АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва, обліковий номер (НОМЕР_1).

Водночас, як відмічалось вище, процедура виділення у власність громадян земельних ділянок із земель комунальної власності складається з кількох послідовних етапів і звернення особи до КМР з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та, навіть, прийняття КМР відповідного рішення є лише початковим етапом зазначеної процедури, який передує етапу погодження проекту землеустрою в порядку ст. 186-1 ЗК України та ст. 10 Тимчасового порядку № 63/9120, підготовці проекту рішення КМР про передачу земельної ділянки у власність у відповідності до ст. 13 Тимчасового порядку № 63/9120 та прийняттю такого рішення, що, у свою чергу, є дискреційними повноваженнями відповідачів, які у межах спірних правовідносин ними реалізовані не були.

При цьому, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що зобов'язання відповідача - Київської міської ради прийняти рішення про передачу позивачу безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу земельну ділянку орієнтовним розміром 0,04 га, що розташована на перетині АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва, обліковий номер (НОМЕР_1), буде втручанням в його дискреційні повноваження і не відповідає вимогам ст. 2 КАС України, а отже, у даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 саме у той спосіб, як про це просить позивач у своєму адміністративному позові.

Водночас, з урахуванням вищезазначених висновків та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 11 та ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів з метою забезпечення повного і всебічного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо неприйняття рішення стосовно клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність в порядку процедури, визначеної ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, та зобов'язати Київську міську раду прийняти таке рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо неприйняття рішення стосовно клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність в порядку нормативно визначеної процедури.

Зобов'язати Київську міську раду прийняти рішення стосовно клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 01.04.2016 р.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.