Справа № 816/227/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/227/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді - Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про зобов'язання утриматись від вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про зобов'язання утриматись від вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, щодо земельних ділянок, сформованих за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, в тому числі передавати іншим особам, крім позивача, в оренду, передавати у власність, надавати дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою, затверджувати технічну документацію із землеустрою, здійснювати поділ вказаних земельних ділянок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 18.02.2015 він звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у користування (оренду) земельної ділянки площею 19,2000 га для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Мокиївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Однак, за результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_1 отримав відмову у затвердженні проекту землеустрою. У подальшому, позивач подавав відповідачу аналогічні клопотання, але кожного разу отримував відмови у затвердженні проекту землеустрою. Позивачу стало відомо, що у грудні 2015 року відповідачем видано накази про надання іншим особам дозволів на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки, що є частинами ділянки, на яку йому було видано дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1. Сама ж земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 не відображається на публічній кадастровій карті. Відтак, на думку, позивача вказані дії відповідача є такими, що порушують його права та інтереси, при цьому, способом захисту своїх прав та інтересів позивач вважає подання до суду даного позову про зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

Представник позивача в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного прозову відмовити, посилаючись на те, що згідно з інформацією Відділу Держгеокадастру в Чорнухинському районі Полтавської області земельна ділянка площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1 30.12.2015 поділена відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та згідно наказу ГУ Держгеокадастру у ПО "Про надання дозволу на розроблення документації щодо поділу земельної ділянки" від 02.03.2015 №682-СГ. Отже, вказане свідчить про відсутність на даний час земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої за межами населених пунктів на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, як об'єкта цивільних прав, відповідно до Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 31 березня 2016 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 03.12.2014 ГУ Держгеокадастру у ПО виданий наказ №5060-СГ про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 19,20 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованої в адміністративних межах Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області (а.с. 11).

28.01.2015 за вих. №19-1626-0.3-928/2-15 Відділом Держземагентства у Чорнухинському районі Полтавської області ОСОБА_1 видано довідку державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) станом на 01.01.2015, згідно з якою на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району земельна ділянка площею 19,2000 га ріллі земель запасу державної власності, яка на протязі 2011-2014 років перебувала в оренді ТОВ "Пирятин-зернопродукт" (орендні відносини припинені в грудні 2014 року), відведена в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства (а.с. 12).

Згідно письмових пояснень відповідача наказом ГУ Держгеокадастру у ПО від 02.03.2015 №682-СГ Мокіївській сільській раді надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 019,2000 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області; зобов'язано Мокіївську сільську раду подати технічну документацію із землеустрою для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку; зобов'язано начальника Відділу Держземагентства у Чорнухинському районі при наданні технічної документації із землеустрою забезпечити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Як зазначив позивач у адміністративному позові, ОСОБА_1 стало відомо, що у грудні 2015 року ГУ Держгеокадастру у ПО видано накази про надання іншим особам дозволів на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки, що є частинами ділянки, на яку йому було видано дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1.

Не погодившись із зазначеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у ПО утриматись від вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, щодо земельних ділянок, сформованих за рахунок земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, у тому числі - передавати іншим особам, крім позивача в оренду, передавати у власність, надавати дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою, затверджувати технічну документацію із землеустрою, здійснювати поділ вказаних земельних ділянок, тощо

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1, суд виходить із наступного.

За приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси

Виходячи із змісту зазначеної норми процесуального закону, передумовою звернення до суду є суб'єктивне переконання особи (позивача) у порушенні її прав суб'єктом владних повноважень у конкретних публічно - правових відносинах. Тобто переконання у тому, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї оскаржуваним рішенням протиправно покладено певний обов'язок. При цьому, у разі відповідного звернення юридичної особи суд при розгляді справи надає оцінку доводам щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах.

Так, за приписами статті 4 Земельного кодексу України земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Пунктом "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 №445/2011, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Пунктом 7 вказаного Положення встановлено, що Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

У відповідності до пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України Міністерстві юстиції України 18.02.2015 за №177/26622, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

З огляду на викладене, у випадку спірних правовідносин суб'єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області являється Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Згідно з частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як слідує з матеріалів справи, наказом ГУ Держгеокадастру у ПО від 02.03.2015 №682-СГ Мокіївській сільській раді надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 19,2000 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, а також зобов'язано Мокіївську сільську раду подати технічну документацію із землеустрою для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 у позовній заяві стверджує, що наказом від 03.12.2014 №5060-СГ ГУ Держгеокадастру у ПО йому вже був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 19,2000 га, розташованої на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області (а.с. 11), а відтак, ГУ Держгеокадастру у ПО наразі позбавлене можливості вчиняти будь-які дії по передачі у власність чи оренду вказаної земельної ділянки, а також надавати іншим особам дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою на зазначену земельну ділянку, в тому числі ГУ Держгеокадастру у ПО не мало права надавати дозвіл Мокіївській сільській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу зазначеної земельної ділянки.

Оцінюючи обґрунтованість вказаних доводів суд виходить з того, що статтею 123 Земельного кодексу України визначено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якими є лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, існування наказу ГУ Держгеокадастру у ПО від 03.12.2014 №5060-СГ, яким наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 19,2000 га, розташованої на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, громадянину ОСОБА_1, в розумінні статті 123 Земельного кодексу України не являється підставою для відмови у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 19,2000 га іншим особам, зацікавленим в одержанні цієї земельної ділянки у користування.

У статті 125 Земельного кодексу України закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В спірному ж випадку матеріали справи не містять доказів державної реєстрації за ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою площею 19,2000 га, розташованою на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що згідно з частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до положень статті 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі - Порядок №1051), державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Відповідно до пункту 114 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання;

2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну.

З матеріалів справи судом встановлено, що земельна ділянка площею 19,2000 га кадастровий номер НОМЕР_1 поділена відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Зі змісту долучених до матеріалів справи Поземельних книг (а.с. 53-163) слідує, що в результаті поділу земельної ділянки площею 19,2000 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за межами населених пунктів на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, утворилися нові земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12.

За викладених обставин, суд доходить висновку про відсутність станом на момент розгляду даної справи земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої за межами населених пунктів на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, як об'єкта цивільних прав.

Стосовно доводів позивача щодо безпідставного дроблення земельної ділянки площею 19,2000 га кадастровий номер НОМЕР_1 то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки положення Земельного кодексу України та Порядку №1051 не містять заборони щодо можливості поділу чи об'єднання земельних ділянок із земель запасу державної власності на підставі відповідних заяв осіб, зацікавлених в одержанні у користування таких земельних ділянок, а також прийнятих за наслідками розгляду цих заяв рішень уповноважених органів.

За викладених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області утриматись від вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, щодо земельних ділянок, сформованих за рахунок земельної ділянки площею 19,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, у тому числі - передавати іншим особам, крім позивача в оренду, передавати у власність, надавати дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою, затверджувати технічну документацію із землеустрою, здійснювати поділ вказаних земельних ділянок, тощо, суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко