Справа № 2-а-1267/10
Суддя: Мусієнко Н. М.
Дата ухвалення: 2010-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-1267/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2010р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ДПС 1 взводу роти ДПС ВДАІ м.Запоріжжя ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 14.02.2010р. відповідачем складено протокол АР 155607 про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП, на підставі якого винесено постанову АР 170308 про накладення на позивача штрафу на користь держави в розмірі 255грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 14.02.2010р. о 20-20год. в м.Запоріжжі по пр.Леніна - вул.Трегубенка, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці маршрутного громадського транспорту. Однак позивач вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню тому що, він зупинив свій автомобіль вимушено, оскільки покажчик датчика температури двигуна різко підвищився, замиготіла контрольна лампа рівня охолоджуваної рідини, що змусило його зупинити подальший рух і вжити заходів для зясування та усунення несправності. Після чого позивач, відповідно з правилами дорожнього руху, ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, однак відкотити автомобіль з зупинки громадського транспорту позивач не зміг, оскільки відведене місце для зупинки власного транспортного засобу було зайняте іншими автомобілями. Отже, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки відповідно до ст.17 КУпАП, особа, яка діє в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності, тому просить суд скасувати постанову АР № 170308 по справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього штрафу у сумі 255,00грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 287 КУАПП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої ЇЇ винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду в порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову сул перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Судом встановлено, що 14.02.2010р. відповідачем винесено постанову АР 170308 про накладання на ОСОБА_3 штрафу на користь держави в розмірі 255,00грн., зі змісту даної постанови вбачається, що 14.02.2010р. о 20-20год. в м.Запоріжжі по пр.Леніна - вул.Трегубенка, ОСОБА_3, керуючи автомобілем ЗАЗ-110307, д.н.АР 7701 АА, здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці маршрутного громадського транспорту, чим порушив п.15.9 ПДР України та скоїв

правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.15.14 П АР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - -- діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 9.11 ПДР.

Оскільки, відповідач в судове засідання не зявився, свої пояснення та заперечення, а також доказів вини позивача у правопорушенні, суду не надав, тому, суд враховує посилання позивача на те, що він зупинив свій автомобіль вимушено, оскільки покажчик датчика температури двигуна різко підвищився, замиготіла контрольна лампа рівня охолоджуваної рідини, що змусило його зупинити подальший рух і вжити заходів для зясування та усунення несправності. Після чого позивач, відповідно з правилами дорожнього руху, ввімкнув аварійну світлову сигналізацію поставив свій автомобіль так, щоб не створювати перешкод для громадського транспорту, якомога далі на зупинці. Тому своїми діями не створив, а ні перешкод у русі іншим автомобілям, а ні аварійної ситуації. Крім того, позивач надав суду акт виконаних робіт № ЗАз-000078 від 15.02.10р. про заміну помпи.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.280 КУпАП, суд вважає надані позивачем докази є належними, допустимими та достовірними, та такими, що піддягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9,17, 70, 104 КАС України, ст.ст. 258, 287- 289, 293 КУпАП, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ДПС 1 взводу роти ДПС ВДАІ м.Запоріжжя ОСОБА_4 Івановича АР № 170308 від 14.02.2010р. по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладання на нього штрафу в розмірі 255,00грн.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня оголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: