Справа № 804/422/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 р. Справа № 804/422/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріЛоба Е.Г.
представника позивача представника відповідача Кисельова А.В. Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Акціонерне товариство закритого типу Єврометал" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
За результатами перевірки складений акт №192/22-01/30260811 від 11.12.2015 року, яким не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ПП Фірма «Олбі» за липень 2015 року, її вид, обсяг, якість та розрахунки, а також встановлено порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, за яким ТОВ «АТЗТ Єврометал» завищено податковий кредит всього на суму 129 283,00 грн. за липень 2015 року, що призвело до завищення від'ємного значення, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за липень 2015 року всього на суму 129 283,00 грн.
Позивачем було здійснено процедуру оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку шляхом подання скарги від 22.12.2015 року до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області.
Податкова інспекція в акті перевірки не посилається на будь-які зауваження до первинних документів, які б не давали право позивачу на формування податкового кредиту, не надає доказів, які б спростовували реальність господарської операції з вищезазначеним контрагентом та докази, які б підтверджували обставини, викладені в акті перевірки.
Окрім того, у позивача в наявності є всі первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, договір поставки, розрахункові документи), які підтверджують формування показників податкової звітності ТОВ «АТЗТ Єврометал» та відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку підприємства (які були надані до перевірки).
ТОВ «АТЗТ Єврометал» виконало вимоги чинного законодавства України і правомірно на підставі даних бухгалтерського обліку (первинних бухгалтерських документів) відобразило у даних податкового обліку операції із зазначеним контрагентом.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що в ході перевірки встановлено, що ТОВ «АТЗТ Єврометал», в порушення пунктів 198.3 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, завищено податковий кредит у розмірі 129 283,00 грн. за липень 2015 року, за рахунок віднесення до його складу сум податку на додану вартість за взаємовідносинами з ППФ «Олбі», які не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Зазначене призвело до завищення розміру від'ємного значення сум податку на додану вартість у розмірі 129 283,00 грн. за відповідний період.
Перевіркою встановлено, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «АТЗТ Єврометал» (Покупець) мало взаємовідносини з ППФ «Олбі» (Постачальник) з придбання товарів. В підтвердження вказаних взаємовідносин ТОВ «АТЗТ Єврометал» до перевірки надано договір постачання, податкову та видаткову накладні, оборотно-сальдові відомості, розрахункові документи. Суми податку на додану вартість за отриманою податковою накладною включено до податкового кредиту за відповідний період (липень 2015 року) та відповідають даним додатку 5 до податкової декларації за відповідний період.
Разом з цим, в ході перевірки за результатами аналізу даних податкової звітності та інформації з зовнішніх джерел (податкової інформації від ДПІ за основним місцем обліку контрагента-постачальника) встановлено, що у ППФ «Олбі» відсутні трудові ресурси (звітність за формою №1ДФ не подавалась); відсутні основні засоби та матеріальні ресурси, транспортні засоби, що ставить під сумнів здійснення підприємством господарської діяльності (не підтверджено наявність постачання товарів та їх використання в господарській діяльності); наявність в ланцюзі формування податкового кредиту "ризикових" підприємств, які не виконують своїх податкових обов'язків; не встановлено походження товарів (не можливо підтвердити ланцюг постачання), зокрема, невідповідність номенклатури придбаних товарів тим, які реалізуються.
За інформаційними базами фіскального органу рахуються розбіжності між даними податкового кредиту ТОВ «АТЗТ Єврометал» та податкових зобов'язань ППФ «Олбі».
Відсутність трудових та матеріальних ресурсів, виробничої бази, унеможливлює здійснення господарської діяльності вищезазначеним контрагентом (постачання товарів). За результатами перевірки встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, та не підтверджено наявність постачання товарів від контрагентів-постачальників (їх використання в господарській діяльності), подальше постачання таких товарів контрагентам-покупцям, в тому числі, у зв'язку з відсутністю їх придбання.
Вказані умови суперечать меті господарської діяльності підприємства та створюють обставини, за яких воно не мало намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької та іншої економічної діяльності. Тобто, ТОВ «АТЗТ Єврометал» діяло без належної обачності і йому мало бути відомо фактичний та адміністративно-майновий стан його контрагентів, умови ведення цими підприємствами господарської діяльності та порушення, які ними допускались. Крім того, товариство працюючи у даному сегменті ринку було обізнане щодо учасників цього ринку і налагоджених стабільних зв'язків.
Таким чином, Дніпропетровською об'єднаною ДПІ зроблено висновок про здійснення ТОВ «АТЗТ Єврометал» взаємовідносин з ППФ «Олбі», які не спрямовані на реальне настання наслідків, та відповідно, завищення податкового кредиту за вказаними взаємовідносинами.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
Судом встановлено, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Акціонерне товариство закритого типу Єврометал» зареєстроване в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 22.01.1999 року, перебуває на обліку у Синельниківському відділенні Дніпропетровської ОДПI Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, має статус платника податку на додану вартість.
До основних видів діяльності позивача відносяться виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; оптова торгівля металами та металевими рудами (основний); неспеціалізована оптова торгівля; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів.
Згідно висновків акту перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ПП Фірма «Олбі» за липень 2015 року її вид, обсяг, якість та розрахунки, а також встановлено порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, за яким ТОВ «АТЗТ Єврометал» завищено податковий кредит всього на суму 129 283,00 грн. за липень 2015 року, що призвело до завищення від'ємного значення, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за липень 2015 року всього на суму 129 283,00 грн.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року між ТОВ «АТЗТ Єврометал» (покупець) та ППФ «Олбі» (постачальник) укладено договір поставки №15-05/15, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець, в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити продукцію (далі товар) по факту її поставки, з відстрочкою платежу протягом 90 банківських днів. Оплата здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом переведення коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Згідно п. 4.1 розділу 4 Умови та строки поставки договору №15-05/15 товар поставляється на умовах, указаних у Специфікаціях.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №15-05/15 сторонами оформлені наступні документи:
- видаткова накладна №2007 від 20.07.2015 року;
- рахунок - фактура №2007 від 20.07.2015 року;
- податкова накладна №200701 від 20.07.2015 року.
Розрахунки між сторонами договору підтверджуються банківськими виписками. Придбаний товар в подальшому було використано для власних виробничих потреб за основними видами діяльності, до яких зокрема відносяться: виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, оптова торгівля металами та металевими рудами, неспеціалізована оптова торгівля.
Чинне законодавство України не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Підприємство не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. Відсутність постачальника за юридичною адресою, вказаною в установчих документах, свідчить лише про недотримання цим контрагентом порядку державної реєстрації або внесення змін до установчих документів, однак не доводить того, що послуги насправді не надавалися.
Такі обставини, як відсутність у контрагента трудових ресурсів, мінімальна кількість працівників, відсутність у власності основних засобів, майна також не можуть спростовувати фактичне виконання спірних операцій.
Чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.
За таких обставин суд враховує, що Дніпропетровською ОДПІ не доведено факту відсутності господарських операцій між ТОВ «АТЗТ Єврометал» та ППФ «Олбі», оскільки податковим органом не спростовані відомості про господарські операції, які містяться в первинних документах, наданих підприємством, та не обґрунтовано причини неврахування цих документів при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Щодо факту відсутності сертифікатів походження, суд зазначає, що відповідно до п. 20.1.8. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право під час проведення перевірок вивчати та перевіряти первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, інші регістри, фінансову, статистичну звітність, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби
Сертифікати походження придбаного товару не є первинними документами та не відображаються в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не впливають на формування платником податкових зобов'язань та податкового кредиту.
Вищевказані документи є документами, що підтверджують якість отриманого товару та можливість його подальшого використання, тому вказані документи в бухгалтерському та податковому обліку не відображають зміст, обсяг, одиницю виміру господарської операції та правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що ідентифікують особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, не містять.
У той же час, контроль якості продукції не входить до компетенції податкового органу.
Крім того, товар, що є предметом договору між позивачем та ППФ «Олбі», а саме - відливки м/с 30Х 16Н 22В 6 БЛ, не підлягає сертифікації.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до змісту Акту, перевіркою зроблено висновок про здійснення ТОВ «АТЗТ Єврометал» взаємовідносин з ППФ «Олбі», які не спрямовані на реальне настання наслідків, та відповідно завищення податкового кредиту за вказаними взаємовідносинами.
Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За змістом п. 22.1. ст. 22 ПК України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.
Приписами п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Нормами п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України закріплено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).
Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
На підстави наведених законодавчих положень суд доходить до висновку, що при складанні податкової звітності, в тому числі з ПДВ, з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання товарів повинні бути в наявності первинні документи, що підтверджують здійснення платником податку відповідних господарських операцій, тобто наявність об'єкту оподаткування, в тому числі отримання позивачем таких товарів з метою використання їх у господарській діяльності позивача, а також належним чином оформлені податкові накладні.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV (далі - Закон № 996) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.
Згідно зі ст. 3 Закону №996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Приписами ст.9 Закону №996 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Позивач надав суду документи на підтвердження реальності зазначених вище обставин господарсько-фінансових відносин з ППФ «Олбі», в т.ч. копію договору та копії оформлених на підтвердження його виконання податкових та видаткових накладних, специфікацій, розрахункових документів, оборотно-сальдових відомостей, на підставі яких підприємством формувалися показники бухгалтерського та податкового обліку підприємства. Ці докази в цілому відображають зміст та перебіг господарських операцій підприємства, а також їх вартісні показники.
На підставі викладеного суд зазначає, що факт реальності виконання господарських зобов'язань та отримання позивачем від ППФ «Олбі» товару підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, оглядом яких не встановлено їх невідповідності приписам Закону №996.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності винесеного рішення, а тому оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Суд також вважає за необхідне присудити на користь позивача з Державного бюджету України понесені судові витрати у сумі 1 939,25 грн.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Акціонерне товариство закритого типу Єврометал" з Державного бюджету України судові витрати у сумі 1 939,25 грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 16 березня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 16 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник