Справа № 815/6306/15
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6306/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Шепель О.В.,

за участю: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - Шевчук Вікторії Вікторівни, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду) про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду; просила зобов'язати Уповноважену особу Фонду включити позивача до переліку вкладників та до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено, суд визнав протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса місця проживання: 65000, АДРЕСА_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 200000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року № 003-15843-060215, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 Також, суд зобов'язав Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду, та зобов'язав Уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів на підставі договору банківського вкладу, також зобов'язав Фонд включити ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду. Крім того, суд зобов'язав відповідачів подати у місячний строк (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою суду законної сили) звіт про виконання постанови суду.

Не погоджуючись з постановою суду, представником Уповноваженої особи Фонду подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення у справі, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 січня 2012 року ОСОБА_3 (займодавець) та ОСОБА_5 (займач) уклали Договір займу.

Згідно з п.1.1 даного Договору наймодавець передає у власність займачу власні грошові кошти в розмірі 200000,00 грн., а той зобов'язується їх повернути у тій же самій валюті.

Відповідно до п.5.1 зазначеного вище Договору, він діє з моменту його укладення та до моменту виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі.

06 лютого 2015 року ОСОБА_3 уклала договір банківського вкладу № 003-15843-060215 ("Депозит Delta Premier (з поповненням)"). Згідно з п.1.2 даного договору Банк відкриває вкладнику рахунок № 3582 та приймає від вкладника внесені ним грошові кошти. Відповідно до п.1.3 зазначеного договору дата повернення вкладу - 08 березня 2015 року.

06 лютого 2015 року, на виконання умов Договору займу, ОСОБА_5 переказала 200000,00 грн. на рахунок позивача у ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується платіжним дорученням № 9289426.

02 березня 2015 року в ПАТ "Дельта Банк" запроваджена тимчасова адміністрація" на підставі постанови Правління НБУ № 51 від 02.03.2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

02 жовтня 2015 року Правління НБУ прийняло Рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", у зв'язку з чим Фондом винесено наказ № 328 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку та призначено Уповноважену особу Фонду.

Листом № 05-3057833 від 06.08.2015 року тимчасова адміністрація повідомила ОСОБА_3 на її звернення до Уповноваженої особи із заявою про включення її до реєстру вкладників у ПАТ "Дельта Банк" та отримання коштів в межах гарантованої суми вкладу, про те, що за рахунками, відкритими на її ім'я в ПАТ "Дельта Банк", операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації, оскільки здійснюється перевірка операцій за його рахунками. У випадку виникнення додаткових питань, а також для отримання довідкової інформації, рекомендовано ознайомитись з відповідями на поширені питання вкладників неплатоспроможного банку на сайті Фонду та, за необхідності, звертатись до контактного центру Банку.

При зверненні ОСОБА_3 за роз'ясненнями, консультантами гарячої лінії Фонду та ПАТ "Дельта Банк" їй повідомлено, що вона відсутня в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Також, при зверненні ОСОБА_3 на гарячу лінію та особисто за виплатою гарантованої суми вкладу до банку-агенту ПАТ "Укрексімбанк" їй було повідомлено, що вона відсутня в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Також, листом №8821/1270 від 23.09.2015 року ОСОБА_3 було повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 005-15843-060215 від 06.02.2015 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3, згідно пункту сьомого частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Зазначені обставини стали підставою звернення позивача до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення наступним, з чим також погоджується колегія суддів.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч.1 статті 26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Також, згідно з ч.1 статті 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Згідно з ч.2 статті 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 статті 38 Закону встановлено підстави визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними, а саме: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідач, заперечуючи проти позову, наполягав, що договір банківського вкладу ОСОБА_3 є нікчемним згідно з п.7 ч.3 статті 38 Закону, однак не зазначив, які саме умови даного Договору передбачають платіж чи передачу іншого майна, що надають позивачеві пільги, та які саме пільги встановлені конкретно для позивача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів" вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Таким чином, з огляду на цю норму Закону позивач, уклавши, зазначену вище угоду, отримав статус вкладника.

Також, відповідно до ч.1 статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом першої інстанції не було встановлено доказів існування відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу № 003-15849-060215 від 06.02.2015 року.

Крім того, судом встановлено, що згідно з платіжним дорученням від 06.02.2015 року № 9289426 на рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 200000,00 грн. При цьому, як призначення платежу зазначено: переказ коштів на депозит згідно з угодою 003-15849-060215 від 06.02.2015 року, загальна сума 200000,00 грн. На дорученні міститься підпис повноважної особи банку. Тобто, внесення грошових коштів на рахунок позивача було здійснено з відома та згодою банку.

Таким чином, факт реальності правочину та настання після нього правових наслідків не спростовано.

Також, судом першої інстанції встановлено, що всі операції по перерахуванню, зарахуванню та інших транзакцій коштів клієнтів ПАТ "Дельта Банк" здійснювались безпосередньо посадовими особами ПАТ "Дельта Банк", а відтак посилання відповідачів на порушення ОСОБА_3 умов та порядку здійснення зарахування коштів на рахунок позивача на підстав умов договору від 06.02.2015 року №003-15843-060215 банківського вкладу ("Депозит Delta Premier (з поповненням)") в розмірі 200000,00 грн., укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" є необґрунтованими.

Крім того, суд виходив з того, що договір від 06.02.2015 року № 003-15843-060215 банківського вкладу ("Депозит Delta Premier (з поповненням)") в розмірі 200000,00 грн., укладений між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", не надає будь-яких переваг чи пільг позивачу та укладений до запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк". Доказів на підтвердження факту того, що метою укладання вказаного правочину слугувала можливість отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб відповідачами не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що у відповідачів не було правових підстав для не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників та на його основі Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк".

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною 2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини 1 статті 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Проте, Уповноваженою особою Фонду не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Тому, приймаючи до уваги все викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 квітня 2016 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова