Справа № 633/31/16-а
Суддя: Тимченко А. М.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 633/31/16-а
провадження № 2-а/633/7/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року смт. Печеніги Харківська область

Суддя Печенізького районного суду Харківської області Тимченко А.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області, в якому просила визнати неправомірною відмову УПФУ в ОСОБА_1 районі Харківської області в здійсненні перерахунку та донарахування раніше призначеної їй пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та інших виплат, які здійснюються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. « Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів. Зобовязати УПФУ в ОСОБА_1 районі Харківської області здійснити перерахунок та донарахування призначеної їй пенсії державного службовця за чинним законодавством з дня вступу в дію постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 у розмірі 85 % із сум заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно з довідкою від 18.01.2016 року № 13, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати , тобто інших виплат, які здійснюються відповідно до ПКМУ № 268 від 09.03.2006 року та виплачувати її з дня її звернення до УПФУ в ОСОБА_1 районі Харківської області із заявою щодо перерахунку пенсії, тобто з 20.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_01_01/pravo1/T114050.html?pravo=1 В січні 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою та новою довідкою про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяців роботи, рішенням управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області було відмовлено в перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань, індексації заробітної плати. Цю відмову позивачка вважає незаконною та такою, що грубо порушує норми діючого законодавства, у зв'язку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Представник управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області ОСОБА_2 подала письмові заперечення в яких зазначила, що відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок раніше призначених пенсій державних службовців проводиться у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Закон не передбачає проведення перерахунку у разі зміни форми довідки про складові заробітної плати.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога на оздоровлення не належить до заохочувальних виплат, вона має компенсаційних характер і виплачується для того, щоб відновити здоровя і сили працівників для продовження продуктивної праці. Індексація не є постійною виплатою, а залежить від індексу споживчих цін. Таким чином, суми матеріальної допомоги та індексації не входять до складу заробітної плати державних службовців, тому законних підстав для обчислення пенсії з урахуванням цих сум немає, оскільки вказані види виплат є тимчасові, нефіксовані, не щомісячні виплати, та мають несистематичний характер.

Щодо розміру відсотків суми заробітної плати, а саме вимоги ОСОБА_1 про застосування на сьогоднішній день 85 % від заробітної плати (на момент призначення в 2008 році), відповідач вважає її не обґрунтованою, оскільки законом про пенсійну реформу не передбачено збереження для раніше призначених пенсій попереднього механізму обчислення пенсії. Враховуючи вимоги ч.1 ст.58 Конституції України про дію нормативно - правового акта в часі, а також те, якщо б у позивачки було право на перерахунок пенсії, то і застосуванню підлягала норма статті чинна на 01.06.2015 рік, а саме 60 відсотків заробітної плати державного службовця, а не 85%.

Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохала їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України у Печенізькому району Харківської області в судове засідання не зявилася, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, письмові заперечення підтримує в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 122 КАС України суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З жовтня 2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 районі Харківської області та отримує пенсію за віком, на підставі Закону України "Про державну службу".

В жовтні 2008 року позивачкою до Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 районі Харківської області були надані довідки фінансового управління ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області від 09.10.2008 р. № 9, № №,10,11,12,13,14,15 від 09.10.2008 року, що подаються для призначення пенсії. При нарахуванні розміру пенсії Управлінням Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 районі Харківської області не враховувалась матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

20.01.2016 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначених їй пенсії як державного службовця, з урахуванням сум виплачених їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, інших виплат, які здійснюються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268, зазначеної у довідці від 18.01.2016 року за № 13 про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України « Про державну службу».

Протоколом № 6 від 26.01.2016 року Управлінням Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 районі Харківської області відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки зазначені позивачкою доплати не входять до складу заробітної плати державних службовців, тому законних підстав для обчислення пенсії з урахуванням цих сум немає, а й отже не підлягають включенню під час обчислення пенсії державного службовця. Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VІІІ з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених законом « Про державну службу», не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Згідно довідки (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 18.01.2016 року № 13, наданої Фінансовим управлінням ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області про складові заробітної плати, позивачка отримувала щомісячні інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу та на вирішення соціально побутових-питань та індексацію заробітної плати за період з 01.10.2006 року по 30.09.2008 рік, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як було встановлено судом, оскільки не оспорювалося сторонами, загальний трудовий стаж позивачки складає 36 років 1 місяць 18 днів, із них стаж державної служби становить 15 років 6 місяців 23 дні.

Згідно частини 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці) (далі - Закон № 3723-XII), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

На момент призначення позивачці пенсії діяла ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, згідно якої пенсія призначалася державним службовцям в розмірі 80% від суми заробітної плати, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати. При призначенні пенсії позивачці було встановлено відсоток заробітку на рівні 85% заробітної плати працюючого державного службовця (стаж державної служби складає 15 років 6 місяців 23 дні).

З 01 жовтня 2011 року положення ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо призначення державним службовцям пенсії у розмірі не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність та внесено зміни до розміру відсотків суми заробітної плати державних службовців при призначенні пенсії, тобто 80 %, у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року.

З 1 травня 2014 року вдруге змінено розмір відсотку суми заробітної плати при призначенні на 70 % від суми заробітної плати державного службовця, у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статі Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для створення економічного зростання в Україні».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VII змінено розмір відсотку суми заробітної плати при призначенні на 60 % від суми заробітної плати державного службовця.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому, внесені Законами України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для створення економічного зростання в Україні»,«Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»,«Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно до Наказу Державного комітету статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 року, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону № 1788-XIIдо заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постанові від 04.03.2014 р. у справі № 21-3а14.

Відповідно ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України є обовязковим. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України « Про державну службу», який щодо спірних правовідносин є загальним.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, а тому відповідачем безпідставно не включені для розрахунку пенсії позивачки зазначені види виплат.

Підставою для проведення перерахунку пенсії позивачці є отримана нею довідка про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 18.01.2016 року № 13. Зазначений документ дає право для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії з моменту звернення позивачки з заявою про перерахунок пенсії до УПФУ у ОСОБА_1 районі Харківської області, тобто з 20.01.2016 року.

Статтею 22 Конституцією України визначено, що конституційні права і свободи громадян гарантуються. Таким чином держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянам своїх конституційних прав.

За змістом ст. 46 ч 1 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист.

Пенсійний Фонд України відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 є центральним органом виконавчої влади,на який покладено обов'язок по призначенню пенсій, забезпеченню своєчасного і в повному обсязі її фінансування та виплату.

Відповідно до ст. 6 ч 2 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України)

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає посилання відповідача у запереченнях на позов на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачці, оскільки зазначені види виплат не можуть зараховуватись до складу заробітної плати при обчисленні розміру пенсії, є безпідставними з огляду на норми ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу",ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення"та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Враховуючи зазначене, а також те, що дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку раніше призначеної позивачці пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, виплатє незаконними та такими, що порушують її право на реалізацію конституційного права на пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Судові витрати розподілити відповідно до ст..94 КАС України.

Керуючись ст. ст.2, 8, 9, 11, 17, 69-71, 159 - 163, 244 - 2 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788 - XII, Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723 - XII, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 - IV, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Печенізького району в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області в здійсненні донарахування до раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідки Фінансового управління ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області від 18.01.2016 року .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», виходячи із розміру 85 % від сплаченої заробітної плати з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати згідно довідки Фінансового управління ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області від 18.01.2016 року № 13 та провести відповідні виплати з 20.01.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печенізький районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: А.М. Тимченко