Справа № 161/16649/15-а
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/45/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду з адміністративним позовом до Першого відділу ДВС Луцького міського управління Волинської областіпро визнання протиправними дії Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року ВП № 48060456 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року ВП № 48060456.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 вересня 2015 року, його представник ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами справи, дізнався, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року ВП 48060456 було винесена на підставі заяви про примусове виконання рішення поданої стягувачем ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» 08 липня 2015 року. У даній заяві представник стягувача ОСОБА_4 наголошує на тому, що дана заява подається повторно.

Зауважує на тому, що даний виконавчий лист від 11 квітня 2013 року за № 161/2557/13-ц був повернутий без виконання на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Смольською О.П. 27 червня 2014 року.

Вважає, що державний виконавець грубо порушив норми передбачені ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», винісши постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року ВП № 48060456, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 34 844 (тридцять чотири тисячі вісімсот сорок чотири) долари США 94 центи та 145 000 (сто сорок пять тисяч) грн. 53 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, проте зазначив, що державний виконавець, винісши постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року ВП № 48060456 порушив ст. 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Ознайомившись з матеріалами справи, матеріалами виконавчого провадження, враховуючи думку сторін суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду у справі про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в розмірі 34 844 долари США 94 центи та 145 000 грн. 53 коп., котре набрало законної сили 22 квітня 2013 року, було видано виконавчий документ, строк предявлення якого було встановлено до 23 квітня 2014 року

З виконавчого листа від 11 квітня 2013 року за № 161/2557/13-ц вбачається, що він був повернутий без виконання на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Смольською О.П. 27 червня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»: виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 5 цієї ж статті Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_5 знаходиться виконавчий лист № 161/2557/13-ц виданий 09.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 34 844 долари США 94 центи та 145 000 грн. 53 коп.

Дане виконавче провадження, було відкрито на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року ВП 48060456. Із заявою стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до виконавчої служби 08 липня 2015 року, чим пропустив встановлений законом річний строк предявлення виконавчого документу до виконання, що вбачається зі штемпеля про прийняття заяви датованої 25 червня 2015 року, та яка була отримана відповідачем (предявлена до виконання) 08 липня 2015 року. Кінцевим днем предявлення виконавчого документу до виконання було 27 червня 2015 року.

Аналізуючи приписи вищезазначених норм чинного законодавства слід дійти однозначного висновку, що вищезазначений виконавчий документ був предявлений до виконання з пропуском строку передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач мав би його предявити до виконання до 27 червня 2015 року включно, проте, даний строк було пропущено, що вбачається зі штемпеля про прийняття заяви датованої 25 червня 2015 року, та яка була отримана відповідачем (предявлена до виконання) 08 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України.

Згідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обовязок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних рішень покладено на відповідача.

Відповідач, як субєкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого рішення про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви про примусове виконання рішення, подану з пропущенням строку предявлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 21, 24, 26, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року ВП № 48060456.

Постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року ВП № 48060456 скасувати.

Стягнути з Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одну гривню двадцять копійок) грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6