Справа № 203/3163/15-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3163/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «»КАРІ Україна» до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «»КАРІ Україна» звернулось до суду з адміністративним позовом Львівської міської ради, Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання незаконними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилались на те, що 14.05.2015 року під час ознайомлення в Господарському суді Дніпропетровської області з матеріалами господарської справи №904/3514/15 за позовом Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» про зобовязання здійснити демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами по вул.Княгині Ольги,106 в м.Львові, позивачу стало відомо про рішення Львівської міської ради №261 від 11.04.2014 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» було відмовлено у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами за вказаної вище адресою, а також про наказ Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» №17Д від 17.06.2014 року «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами». Вважають вказані рішення та наказ незаконними, оскільки розміщена Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові конструкція відповідно до положень Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003 року, не відноситься до зовнішньої реклами, яка в силу закону потребує отримання дозволу на її розміщення, а є вивіскою із зазначенням обєкту господарювання, місця розташування магазину та виду діяльності, яка розташована на будівлі торгівельного центру по вул.Княгині Ольги,106 в м.Львові, нежитлові приміщення в якому використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» на підставі договору суборенди №142-ЛГ/12 від 05.04.2012 року. А тому розміщення вказаної вивіски є виконанням товариством обовязку, встановленого ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» та не передбачає обовязку отримувати відповідних дозвільних документів від органів місцевого самоврядування.

Також позивач посилався, що не дивлячись на те, що розміщена вивіска не відноситься до зовнішньої реклами Товариство з обмеженою відповідальність «КАРІ Україна» задля сприяння діяльності Львівської міської ради подало до останньої документи для оформлення дозволу. Наказом Львівської міської ради від 06.03.2014 року за товариством було встановлено пріоритет на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м.Львів, вул.Княгині Ольги,106 строком на три місяці з 06.03.2014 року по 06.06.2014 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» погодило дозвіл на розміщення зовнішньої реклами з власником місця розташування спеціальної конструкції та з Управлінням архітектури і містобудування. 20.03.2014 року товариство звернулось через «Дозвільний офіс» до Львівської міської ради з заявою про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами. Проте, Львівська міська рада без дотримання норм Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003 року, Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові, затверджених рішенням Львівської міської ради №569 від 21.05.2010 року, за відсутності передбачених законом підстав для відмови та без зазначення мотивів, відмовила товариству у наданні дозволу на розміщення рекламних конструкцій. При цьому, на фасаді торгового центру, де розміщена вивіска Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» наявні інші вивіски, такі, як: «adidas», «puma», «Сільпо», «Ельдорадо». Конструкція «Сільпо» взагалі займають всю частину фасаду торгового центру. А тому, відмова відповідача в наданні товариству дозволу на розміщення зовнішньої реклами без обґрунтування причин такої відмови та за умови видання аналогічних дозволів іншим підприємствам є незрозумілої та свідчить про дискримінаційне ставлення до товариства.

З урахуванням зазначеного позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Львівської міської ради №261 від 11.04.2014 року про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» в наданні дозволів на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові; зобовязати Львівську міську раду прийняти рішення, в якому надати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові; а також визнати протиправним та скасувати наказ Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами №17Д від 17.06.2014 року.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач заявив вимоги до виконавчого комітету Львівської міської ради та остаточно просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №261 від 11.04.2014 року про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» в наданні дозволів на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові; зобовязати виконавчий комітет Львівської міської ради повторно розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» про надання дозволу на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові та прийняти відповідне рішення.

В звязку зі зміною позовних вимог за клопотанням представника позивача зі складу відповідачів було виключено Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» та замінено відповідача з Львівської міської ради на виконавчий комітет Львівської міської ради.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, заявлені в заяві про зміну позовних вимог та просив задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач, будучі належним чином повідомленим про день та час слухання справи (а.с.134), явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позовну заяву не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що нежитлове приміщення, яке знаходиться в торговому центрі за адресою: м.Львів, вул.Княгині Ольги,106, використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» на підставі договору суборенди нежитлових приміщень №142-ЛГ/12 від 05.04.2012 року для розміщення магазину «Kari».

На фасаді вказаного будинку позивачем було розміщено вивіску, в якій вказано найменування позивача «Kari» та місце розташування магазину «2 поверх», а також вид діяльності «взуття та аксесуари».

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №261 від 11.04.2014 року за наслідками розгляду звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» позивачу було відмовлено у наданні дозволів на розміщення рекламних конструкцій на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові.

На підставі вказаного рішення 17.06.2014 року Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» було видано наказ №17Д про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами за вказаною вище адресою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Статтею 16 Закону України «Про рекламу» визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.9 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №20679, в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення (далі Типові правила), для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1.

Згідно п.10 Типових правил за наявності документів, передбачених п.9 цих Правил, заява протягом трьох днів з дати її надходження реєструється робочим органом в журналі реєстрації заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами (далі - журнал реєстрації).

Робочий орган протягом п'яти днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Після перевірки місця керівник робочого органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету робочий орган видає заявнику для оформлення два примірники дозволу за формою згідно з додатком 3 та визначає заінтересовані органи (особи), з якими необхідно їх погодити.

У разі прийняття рішення про відмову у встановленні пріоритету робочий орган протягом трьох днів надсилає заявникові вмотивовану відповідь із зазначенням дати встановлення пріоритету іншого заявника на заявлене місце розташування рекламного засобу або дати і номера рішення виконавчого органу ради про надання дозволу на заявлене місце іншій особі та повертає всі подані заявником документи.

Згідно п.20 Типових правил виконавчий орган ради протягом п'яти робочих днів з дати одержання зазначених пропозицій приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

Пунктом 22 Типових правил передбачено, що у наданні дозволу може бути відмовлено у разі, коли: оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам; у поданих документах виявлені завідомо неправдиві відомості.

Перелік підстав для відмови у наданні дозволу є вичерпним.

Рішення про відмову у наданні дозволу може бути оскаржене в порядку, встановленому законодавством.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» у передбаченому Типовими правилами порядку звернулось до Львівської міської ради з заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові.

Наказом №10ВП від 06.03.2014 року за позивачем у відповідності до п.10 Типових правил було встановлено пріоритет на отримання дозволу для розміщення реклами та погодження проекту вивісок за вказаною адресою строком на три місяці.

З погоджувальної частини дозволу на розміщення зовнішньої реклами вбачається, що його було погоджено з власником місця розташування рекламних конструкцій та Управлінням архітектури і містобудування Львівської міської ради.

Приймаючи оскаржуване рішення №261 від 11.04.2014 року про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» в наданні дозволів на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові, відповідач жодним чином останнє не мотивував, що вбачається з тексту вказаного рішення та стенограми засідання виконкому від 11.04.2014 року.

В той час, як зазначеним вище п.22 Типових правил встановлені вичерпні підстави, за яких може бути відмовлено у наданні дозволу на розміщення реклами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються ними у своїй діяльності, а також актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими в межах їхньої компетенції.

Частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, оскільки оскаржуване рішення про відмову в наданні дозволів позивачу на розміщення зовнішньої реклами було прийнято відповідачем без наведення жодних мотивів та законодавчо обґрунтованих підстав для такої відмови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідністю «КАРІ Україна» є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №261 від 11.04.2014 року про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» в наданні дозволів на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові; зобовязати виконавчий комітет Львівської міської ради повторно розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» про надання дозволів на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові та прийняти відповідне рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6,11,49,71,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «»КАРІ Україна» до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №261 від 11 квітня 2014 року про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» в наданні дозволів на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові.

Зобовязати виконавчий комітет Львівської міської ради повторно розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» про надання дозволів на розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку №106 по вул.Княгині Ольги в м.Львові та прийняти відповідне рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак