Справа № 804/6220/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 р. Справа № 804/6220/15

Дніпропетровськийокружнийадміністративний суд у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.;
представникапозивача ОСОБА_2,
представникавідповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовною завою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Управління Пенсійного фонду України в м.Лебедині та Лебединському районі Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, -
13 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області (далі УПФУ в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області), в якій просить суд визнати протиправним і скасувати рішення № 34 від 16.12.2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області.
Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення про накладення штрафу було винесено на підставі акта перевірки №31/02-27 від 11.12.2014 року, відповідно до якого встановлено несвоєчасне повернення пенсійних коштів, що були профінансовані 25.11.2014 року на імя ОСОБА_4 Однак, отримавши лист УПФУ в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області вих. №4996/05-13 від 04.11.2014 року з повідомленням про смерть отримувача та проханням не зараховувати пенсійні кошти, ПАТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимоги Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596, та повернуто кошти на рахунок УПФУ в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області не пізніше наступного операційного дня, що підтверджується відповідним меморіальним ордером.
Ухвалою суду від 18.05.15р. відкрито провадження по справі №804/6220/15 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та зазначив, що надав суду всі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог .
Представник відповідача проти позову заперечував, в обґрунтування своєї позиції надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що актом перевірки своєчасності та правильності зарахування коштів на карткові рахунки пенсіонерів у Лебединському відділенні №1 СФ ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.12.2014 року №31/02-27 встановлено несвоєчасне повернення банком коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат в сумі 1079,32 грн. при фінансуванні Фондом пенсійних виплат 25.11.2014 року, повернення відбулося 27.11.2014 року. За таких обставин, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд зробив висновок про задоволення позовної заяви, виходячи з такого.
Функції по виплаті пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в банках, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (далі Порядок №1596), на території міста Лебедин та Лебединському районі Сумської області виконує, в тому числі, ПАТ КБ «ПриваБанк» на підставі договору на зарахування і виплату пенсій (грошової допомоги), що фінансується з Пенсійного фонду України, від 03.01.2012 року №1 (далі договір).
Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 64 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) одним із завдань, покладених на органи Пенсійного фонду України, є перевірка цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.
Відповідно до п. 6 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011, плану роботи управління, Порядку №1596, зарахування коштів Пенсійного фонду України на поточні рахунки пенсіонерів у відділенні №1 СФ ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) було проведено перевірку правильності виплати пенсій, за результатами якої складено акт №31/02-27 від 11.12.2014 року.
Проведеною перевіркою встановлено несвоєчасне повернення банком коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат в сумі 1079,32 грн., чим порушено п. 19 Порядку №1596 від 30.08.1999 року та п. 2.8 розділу II договору.
Кошти на виплату пенсії ОСОБА_4 в сумі 1079,32 грн. були отримані банком 25.11.2014 року. Управлінням 04.11.2014 року письмово повідомлено банк про смерть одержувача пенсії та зазначено про обовязок банку повернути 1079,32 грн. на рахунки управління після відповідного фінансування, яке відбулося 25.11.2014 року.
В свою чергу, з виписки наданої відповідачем за період з 01.09.2014 по 30.11.2014 рік видно повернення банком пенсійних коштів ОСОБА_4 в сумі 1079,32 грн. УПФУ в м. Лебедин та Лебединському районі Сумської області 27.11.2014 року.
УПФУ в м. Лебедин та Лебединському районі Сумської області, стверджує, що пенсійні кошти в сумі 1079,32 грн. на рахунок управління були зараховані 27.11.2014 року, а отже термін прострочення повернення невикористаних коштів складає 1 день. Наслідком чого стало прийняття рішення № 34 від 16.12.2014 року про накладення штрафу за несвоєчасне повернення сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних витрат на рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду.
Позивач, не погоджуючись з таким рішенням УПФУ, звернувся зі скаргами до головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області та Пенсійного Фонду України.
Позивач вважає оскаржуване рішення № 34 від 16.12.2014 року протиправним, а тому звернувся до суду з позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити таке.
Відповідно до абз.3 п. 20 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженою постановою Кабінетів Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (долі Порядок), суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки пенсіонерів в разі наявності даних про смерть одержувача.
Не зараховані суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком органам праці та соціального захисту населення або органам Пенсійного фонду. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них (абз. 2 п. 20 Порядку).
Статтею 3 Указу Президента України від 04.07.1998 року за №734/98 «Про впорядкування сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування та раціональне використання коштів Пенсійного фонду України» установлено, що починаючи з 1 січня 1999 року виплата пенсій та грошової допомоги здійснюється установами банків за рахунок коштів Пенсійного фонду України через особові рахунки пенсіонерів і одержувачів грошової допомоги, які проживають у сільській місцевості, де немає відділень установ банків).
Як зазначено вище, кошти на виплату пенсії ОСОБА_4 в сумі 1079,32 грн. були отримані банком 25.11.14р.
04.11.14р. Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі повідомила позивача листом №4996/05-13, про смерть одержувача пенсії та зазначило про обовязок банку повернути 1079,32 грн. на рахунки пенсійного фонду після відповідного фінансування, яке відбудеться 25.11.14р.
Враховуючи, абз.3 п. 20 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 30.08.1999 року №1596, ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязаний повернути не зараховані суми пенсій ОСОБА_4 не пізніше 26.11.14р.
26.11.14р. о 10год. 02хв. банком було направлено запит на уточнення реквізитів платіжного доручення.
27.11.14р. о 09 год.19 хв. ПАТ КБ «ПриватБанк» уточнив реквізити документа та надіслав платіжне доручення, вказавши вірний код отримувача 37345550.
Відповідно до п.2.31, 2.32 Постанови Національного банку України від 21.012004р № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004р. за №377/8976, банк отримувача зобов'язаний зарахувати на рахунки своїх клієнтів кошти, що надійшли за електронними розрахунковими документами протягом операційного дня, у день їх отримання, якщо під час проведення контролю за реквізитами цих документів, що здійснюється відповідно до цієї глави, не виявлено розбіжностей.
Банк отримувача зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунку отримувача і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і зараховувати кошти на рахунок отримувача, лише якщо вони збігаються. У разі ї хневідповідності банк має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів (у які враховується і день надходження до банку отримувача електронного розрахункового документа) для встановлення належного отримувача цих коштів, яку зараховує на рахунок "Кредитові суми до з'ясування". Банк має забезпечити зберігання належним чином оформленої/го (засвідченої/го підписом відповідального виконавця чи електронним цифровим підписом) паперової копії електронного розрахункового документа чи електронного розрахункового документа.
Для встановлення належного отримувача банк отримувача зобов'язаний надіслати банку платника запит щодо уточнення номера рахунку та/або коду отримувача. Обмін запитами щодо уточнення цих реквізитів та відповідями здійснюється засобами платіжної системи в захищеному вигляді за допомогою окремих типів електронних документів, формати та правила заповнення яких визначаються цією платіжною системою.
У разі надання банком платника уточнених даних щодо номера рахунку та/або коду отримувача з метою зарахування коштів на його рахунок банк отримувача оформляє меморіальний ордер на підставі електронного розрахункового документа та уточнених даних банку платника щодо номера рахунку та/або коду отримувача. У реквізиті "Призначення платежу" меморіального ордера банк отримувача зазначає номер і дату електронного розрахункового документа та повторює текст реквізиту "Призначення платежу" цього документа. Документ про уточнені дані щодо номера рахунку та/або коду отримувача зберігається разом із паперовою копією електронного розрахункового документа, або в електроннійформі.
Матеріалами справи зафіксовано, що на виконання вищезазначених норм, до банку платника був направлений запит на уточнення реквізитів платіжного документа 26.11.14р. о 10год.02 хв., до уточнення реквізитів, пенсійні кошти в сумі 1079.32грн. неодноразово повертались позивачем на рахунки управління, але в результаті помилки (невірний ідентифікаційний код отримувача), повернення коштів ПАТ КБ «ПриватБанк» фактично відбулось лише після уточнення реквізитів управління.
Відповідно до пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346, переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.
Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ч.1 ст.30 Закону України №2346).
П. 1, 4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», встановлено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами
розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер.
Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:
- для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;
- для банку платника з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку в разі обслуговування отримувача в іншому банку.
Враховуючи вищенаведене, з ПАТ КБ «Приват Банк» (банк платник) 25.11.14р. було списано кошти, тобто ініціювання переказу було завершеним 25.11.14р., однак, через помилку (невірний ідентифікаційний код одержувача) здійснено повернення платежу в сумі 1079 грн.32 коп. (призначення платежу: згідно листа 4996/05-13 від 04.11.14р. ОСОБА_4І ), в подальшому банком платником уточнено данні стосовно коду отримувача з метою зарахування коштів на його рахунок, банк отримувача, в свою чергу, на виконання Постанови Національного банку України від 21.012004р № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» оформив меморіальний ордер № 60 від 25.11.14р. на підставі електронного розрахункового документа та уточнених даних банку платника стосовно коду отримувача.
У реквізиті "Призначення платежу" меморіального ордера №60 від 25.11.14р. банк отримувача зазначив номер і дату електронного розрахункового документа та повторює текст реквізиту "Призначення платежу" цього документа
Таким чином, позивачем дотримано вимог «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках», затвердженого Поставною Кабінету Міністрів України від 30.08.199р. №1596, та повернуто кошти на рахунок УПФУ в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області до 26.11.14р., тобто не пізніше наступного операційного дня, що підтверджується відповідним меморіальним ордером№ 60 від 25.11.14р.
За змістом частин 4,5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» є обґрунтованим, у звязку з чим, підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.
Керуючись ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення№34 від 16.12.2014 року задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області№ 34 від 16.12.2014 року про накладення штрафу за несвоєчасне повернення сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат на рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовівитрати в сумі182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70коп.) сплаченого згідно з квитанцією від 05.05.2015р. за №F0505U1J5A.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отриманнякопії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням субєкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2015 року

Суддя ОСОБА_1