Справа № 815/1626/16
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1626/16
УХВАЛА

06 квітня 2016 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Білгород-Дністровська міська рада про визнання нечинним та скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Білгород-Дністровська міська рада, в якому позивач просить:

- визнати нечинним та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на частину домоволодіння під магазин змішаної торгівлі, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39;

- скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 на частину домоволодіння під магазин змішаної торгівлі, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39;

- зобовязати ОСОБА_2 привести частину належного останньому домоволодіння за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39 в стан, що існував до реконструкції.

Вирішуючи питання в порядку ст. 107 КАС України суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Предметом судового розгляду в даному випадку є публічно правовий спір, тобто спір між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно правовий характер, повязаність із сферою реалізації публічної влади.

Проте, слід зазначити, що специфіку публічно правового спору визначає не тільки його субєктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно повязане з цим питання межі повноважень адміністративного суду.

Отже, загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є субєктний склад сторін (однією із сторін повинен бути субєкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання субєктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим субєктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством). Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Як вбачається з адміністративного позову ОСОБА_1, серед інших вимог заявлено вимогу до ОСОБА_2 про зобов'язання привести частину належного останньому домоволодіння за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39 в стан, що існував до реконструкції.

Разом з тим суд зазначає, що згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За таких обставин, враховуючи також, що за ОСОБА_2 оскаржуваним рішенням державного реєстратора зареєстроване права власності на нерухоме майно, суд вважає, що спір в частині вищевказаної вимоги щодо захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача виникає із цивільних відносин.

Тому в залежності від складу осіб, які беруть участь у справі, такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (ст.15 ЦПК України). Відповідно, даний спір про право не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, з матеріалів адміністративного позову вбачається, що вимоги ОСОБА_3, предявлені до ОСОБА_2 не повязані із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Відповідно до ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суддя вважає, що вимоги позивача до ОСОБА_2 про зобов'язання привести частину належного останньому домоволодіння за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39 в стан, що існував до реконструкції не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства та у відкритті провадження в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо решти позовних вимог, предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) передбачено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

З поданого позову вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме позивач просить:

- визнати нечинним та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на частину домоволодіння під магазин змішаної торгівлі, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39;

- скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 на частину домоволодіння під магазин змішаної торгівлі, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39.

Оскільки у даному позові об'єднано дві вимоги немайнового характеру, то позивач повинен сплатити судовий збір за кожну немайнову вимогу у розмірі 551,20 грн., усього у сумі 1102,40 грн.

Проте з доданої до позову квитанції від 31.03.2016 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір не у повному обсязі а лише у розмірі 551,20 грн., тобто за одну немайнову вимогу.

Крім того, позивачем надано до позову квитанція, з якої вбачається, що судовий збір у розмірі 551,20 грн. сплачено із зазначенням невірних платіжних реквізитів для перерахування судового збору.

Як вбачається з вказаної квитанції, позивачем невірно вказано код отримувача, а саме 37607526, замість вірного 38016923, також невірно вказано отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, замість вірного УК у м. Одесі/Київський район.

Позивач повинен сплатити судовий збір за подання до суду адміністративного позову на наступні платіжні реквізити: отримувач коштів - УК у м. Одесі/Київський район; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача - ГУДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) 828011; рахунок отримувача 4005; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу - судовий збір, судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору на загальну суму 1102,40 грн. із зазначенням вірних платіжних реквізитів для перерахування судового збору.

Керуючись ст.ст. 105, 106, 108, 109 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання ОСОБА_2 привести частину належного останньому домоволодіння за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, №39 в стан, що існував до реконструкції.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства згідно правил підсудності, визначених Цивільним процесуальним Кодексом України.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Білгород-Дністровська міська рада про визнання нечинним та скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності - залишити без руху.

Надати позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня отримання ухвали.

Суддя С.О. Стефанов