Справа № 815/5155/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5155/15

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відсутності мір реагування на скарги за заяви ОСОБА_1 від 05.06.2012р., 25.07.2012р., 11.09.2012р., 22.10.2012р., 19.11.2012р., 21.01.2014р., 01.09.2014р., 10.11.2014р., 25.12.2014р.;

- визнати протиправною реєстрацію Департаментом ДАБІ в Одеській області декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011р. №ОД3 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01.03.2012р. №ОД6;

- зобов'язати Департамент ДАБІ в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011р. №ОД3 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01.03.2012р. №ОД6.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. відкрито провадження у справі в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відсутності мір реагування на скаргу позивача від 25.12.2014р., адресовану Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини. В іншій частині позов залишено без розгляду на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог, які були предметом судового розгляду, позивач зазначив, що його скарга від 25.12.2014р. на протиправні дії Департаменту ДАБІ в Одеській області щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011р. №ОД3 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01.03.2012р. №ОД6 залишилася без належного реагування, зокрема не здійснено належної перевірки зазначених в скарзі обставин.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2015р. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Приймаючи вказане рішення суд виходив з того, що факти бездіяльності відповідачів з урахуванням їх компетенції при проведенні перевірки заяви позивача від 25.12.2014р. не встановлені, перевірка здійснена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, про що надано ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк відповідь.

Не погоджуючись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з неповним з'ясуванням обставин справи і порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що в своєму позові він не заявляв про бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, як про це зазначив суд першої інстанції, а вказував про відсутність ефективного засобу юридичного захисту. Суд не надав оцінки доводам позивача, що на підставі його заяви від 25.12.2014р. Департаментом ДАБІ в Одеській області проведено перевірку формально та з порушенням порядку її проведення.

Також, апелянт посилається на неодноразові порушенням судом норм процесуального права, зокрема, зазначає, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні поданих ним клопотань про витребування доказів, про зміну позовних вимог та про відвід судді.

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила виключити її з числа відповідачів у даній справі, посилаючись на те, що при зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 не зазначав про порушення його прав при розгляді Уповноваженим скарги від 25.12.2014р., а посилався на бездіяльність Департаменту ДАБІ в Одеській області щодо відсутності мір реагування на скаргу від 25.12.2014р.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що 25.12.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської В.В. із скаргою неправомірні дії посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області при розгляді його заяв про порушення суб'єктом містобудування ОСОБА_4 вимог містобудівного законодавства. ОСОБА_1 просив встановити факт самочинного будівництва у вигляді прибудови до будинку шляхом проведення позапланової перевірки об'єкту реконструкції, на підставі положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», та застосування заходів реагування відповідно до положень ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» по факту виявлення самочинного будівництва, а також скасування будівельних декларацій. (а.с.60)

У відповідь на вказану скаргу Уповноважений Верховної Ради України з прав людини листом від 06.02.2015р. №2/7-П238954.15-1/15-46 повідомив ОСОБА_1, що керуючись ст.ст. 40, 101 Конституції України, ст.ст. 17, 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», ст.28 Закону України «Про звернення громадян», Голові Державної архітектурно-будівельної інспекції України направлено відповідний запит ОСОБА_1 для розгляду порушеного ним питання щодо перевірки факту самочинного будівництва прибудови до будинку, а також зазначено, що про результати розгляду його буде повідомлено додатково. (а.с.61)

З матеріалів справи, також, вбачається, що листом від 11.03.2015р. №40-201-4/2202 Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про результати проведення Департаментом ДАБІ в Одеські області позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема, зазначено, що перевіркою встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011р. за № ОД 3 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 01.03.2012р. за № ОД 6 з реконструкції квартир АДРЕСА_1 під аптеку, подані до Інспекції замовником ОСОБА_4 Нежитлові приміщення аптеки (приміщення квартир АДРЕСА_1) за вищевказаного адресою належать ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності від 02.04.2012р. Будівельні роботи на момент позапланової перевірки на об'єкті будівництва не виконувались, за результатами перевірки складено акт від 04.03.2015р. у присутності представника замовника будівництва. (а.с.64-65)

За результатами отриманої інформації листом від 07.04.2015р. №9.2.1/7-П238954.15-2/15-46 Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для вжиття подальших заходів реагування та надіслано копію листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 11.03.2015р. № 40-201-4/2202 до відома. (а.с.62-63)

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини розглянуто скаргу позивача від 25.12.2014р. у відповідності до вимог законів України «Про звернення громадян» та «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та надано ОСОБА_1 обґрунтовану відповідь. Суд першої інстанції, також, не взяв до уваги твердження позивача про протиправну бездіяльність Департаменту ДАБІ в Одеській області щодо відсутності мір реагування на скаргу від 25.12.2014р., оскільки вказана заява була направлена Уповноваженій Верховної Ради України з прав людини Лутковській В.В., а не Департаменту ДАБІ в Одеській області.

Колегія суддів такі висновки суду першої інстанції вважає такими, що зроблені з неповним з'ясуванням обставин справи, оскільки при зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 не зазначав про протиправну бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо розгляду його скарги від 25.12.2014р., а посилався на бездіяльність Департаменту ДАБІ в Одеській області щодо відсутності мір реагування на його скаргу від 25.12.2014р., яка надійшла до Департаменту від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

З наявного в матеріалах справи акту від 04.03.2015р. вбачається, що головним державним інспектором інспекційного відділу у м.Одесі Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисим С.А., відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №1 від 05.01.2015р. та звернення ОСОБА_1, яке надійшло листом ДАБІ України від 12.02.2015р., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_4 на об'єкті будівництва «Реконструкція квартир АДРЕСА_1. (Київський район)». (а.с.108-109)

В акті перевірки зазначено, що за вказаною адресою зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011р. за № ОД 3 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 01.03.2012р. за № ОД 6 з реконструкції квартир АДРЕСА_1 під аптеку, подані до Інспекції замовником ОСОБА_4 Нежитлові приміщення аптеки (приміщення квартир АДРЕСА_1) за вищевказаного адресою належать ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності від 02.04.2012р. Будівельні роботи станом на 04.03.2015р. на об'єкті будівництва не виконуються; відхилень від технічного паспорту не зафіксовано, підстави для подальшого втручання у Департаменту відсутні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проведення позапланової перевірки у випадку надходження звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства є обов'язком органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, який Департаментом ДАБІ в Одеській області виконано, про що складено акт перевірки від 04.03.2015р. У зв'язку з цим, вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департаменту ДАБІ в Одеській області щодо відсутності мір реагування на його скаргу від 25.12.2014р. задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, дослідивши зміст акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.03.2014р., апеляційний суд встановив, що під час проведення позапланової перевірки Департаментом ДАБІ в Одеській області не перевірено доводів ОСОБА_1 про не дотримання на об'єкті будівництва «Реконструкція квартир АДРЕСА_1» приписів ст.376 Цивільного кодексу України (щодо самочинного будівництва у вигляді прибудови до будинку).

Також, в порушення вимог ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року, в акті перевірки не знайшло свого відображення наявність/відсутність у ОСОБА_4 документів, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, на якій здійснено відповідну прибудову.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про проведення Департаментом ДАБІ в Одеській області позапланової перевірки на об'єкті будівництва «Реконструкція квартир АДРЕСА_1» поверхнево, без дослідження фактів, про які зазначав ОСОБА_1 у своїй скарзі від 25.12.2014р.

При встановленні факту бездіяльності Департаменту ДАБІ в Одеській області при проведенні позапланової перевірки, результати якої оформлено актом від 04.03.2015р., що виразилось в ігноруванні зазначених заявником обставин, колегія суддів вважає за необхідне, для повного захисту прав позивача, вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та зобов'язати Департамент ДАБІ в Одеській області перевірити дотримання на об'єкті будівництва «Реконструкція квартир АДРЕСА_1» приписів ст.376 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року, про що повідомити ОСОБА_1

Обраний апеляційним судом спосіб захисту прав ОСОБА_1 колегія суддів знаходить виправданим з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з положеннями ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискредитацію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Колегія суддів враховує позицію Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладену в постанові від 16.06.2009р. (справа №21-684во09), за якою зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на те, що підставою для проведення позапланової перевірки на об'єкті будівництва «Реконструкція квартир АДРЕСА_1» була саме скарга ОСОБА_1 від 25.12.2014р., однак викладені в вказаній скарзі обставини Департаментом ДАБІ в Одеській області не перевірено, що, на думку колегії суддів, свідчить про формальний характер перевірки, тому ефективним засобом юридичного захисту прав ОСОБА_1 у спірних правовідносинах є саме зобов'язання відповідача перевірити дотримання на зазначеному об'єкті будівництва наявність або відсутність порушень приписів ст.376 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року.

Апеляційний суд не розглядає вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про задоволення його вимог щодо зобов'язання Департаменту ДАБІ в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011р. №ОД3 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01.03.2012р. №ОД6, а також видати особі, що здійснила реконструкцію припис з визначенням строку для добровільного знесення прибудови, оскільки вказані вимоги не були предметом спору, за наслідками розгляду якого 24.11.2015р. Одеським окружним адміністративним судом прийнято оскаржувану постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Департаменту ДАБІ в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011р. №ОД3 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01.03.2012р. №ОД6, а також визнання протиправними дій щодо такої реєстрації, ухвалою суду від 24.09.2015р. залишено без розгляду. Зазначена ухвала набрала законної сили та позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Оскільки під час розгляду справи Одеський окружний адміністративний суд не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема, щодо змісту позовних вимог, які заявлено саме до Департаменту ДАБІ в Одеській області, а не до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що призвело до неправильного вирішення справи, а також з врахуванням ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції від 24.11.2015р., на підставі п.1 ч.1 ст.202 КАС України, та прийняти нову постанову - про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судові витрати розподіляються на правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 95, 185, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.1, 205 ч.2, 207, 254 ч.5 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо з'ясування в межах перевірки, проведеної за зверненням ОСОБА_1, яке надійшло листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-81д від 12.02.2015р., та відображення у висновках акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 04 березня 2015 року об'єкту будівництва «Реконструкція квартир АДРЕСА_1» фактів наявності або відсутності порушень приписів ст.376 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року.

Зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області перевірити в рамках проведення зазначеної перевірки дотримання на об'єкті будівництва «Реконструкція квартир АДРЕСА_1» приписів ст.376 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року, про що повідомити ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (місцезнаходження: 65107, місто Одеса, вулиця Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) у відшкодування судових витрат 153,48 грн. (сто п'ятдесят три гривень 48 коп.), за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2016р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.