Справа № 813/2296/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

29 березня 2016 року Справа № 813/2296/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бігуна Н.Т.,

представника позивача - Ларіонова Р.О.,

представника відповідача - Боднар Л.Б.,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог у справі за позовом ТзОВ "Експрес-Дрофа" до ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області, Начальника ДПІ у Пустомитівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПП "Клер Шато Фіорд", про визнання протиправним і скасування наказу та податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес-Дрофа" звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області, Начальника ДПІ у Пустомитівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПП "Клер Шато Фіорд" про скасування наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки за № 315 від 11.12.2012 року та скасування податкових повідомлень-рішень за № від 28.12.2012 року, № від 28.12.2012 року.

18.03.2016 року представник відповідача ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області звернулася до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду в частині визнання протиправним та скасування наказу №315 від 11.12.2012 року на проведення документальної позапланової перевірки.

Клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог обґрунтовує тим, що пройшли всі строки на оскарження наказу №315 від 11.12.2012 року, передбачені ч. 2 ст. 99 КАС України, а тому позовну заяву в цій частині слід залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача заперечував з приводу клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, надав суду заяву про визнання причин пропуску строків поважними.

Відповідач 2 та третя особа в судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

При обґрунтуванні даного клопотання, представник відповідача покликається на те, що позивачу було відомо про оскаржуваний наказ №315 ще в 2012 році, однак звернувся до суду про його оскарження він лише 05.05.2015 року, тобто з порушенням шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду.

Водночас, позивач просить визнати поважними причини пропуску строків звернення до суду, вказуючи на те, що лише 09.12.2015 року Вищим адміністративним судом України було залишено без змін постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ТзОВ "Експрес-Дрофа" про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.12.2012 року за № та №.

При вирішенні даного питання, суд бере до уваги позицію Вищого адміністративного суду України та Рішення Європейського суду з прав людини.

Вищий адміністративний суд України звертав увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій (Ухвала ВАС України від 22.02.2011р.).

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В контексті вимог ч. 2 ст. 5 та ч. 1 ст. 100 КАС України, клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд вправі на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів знайти підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відтак, суд враховує практику Європейського Суду, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права та вважає, що строк звернення позивача до суду з даним позовом слід розцінювати таким, що пропущений з поважних причин.

Вирішуючи клопотання представника відповідача ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог у зв'язку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, то в задоволенні такого слід відмовити, оскільки позивачем такий строк був пропущений, як уже встановлено, з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 17-19, 99, 100, 155, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

1.В задоволенні клопотання представника відповідача ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог - відмовити.

2.Вважати причини пропущення строку звернення до суду поважними.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлено 04.04.2016 року.

Суддя Сакалош В.М.