Справа № 756/2516/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/2516/15 Головуючий у 1-й інстанції: Тітов М.Ю.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Герасимчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до відділу ДАІ з обслуговування Оболонського району м. Києва Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, за участю третьої особи ОСОБА_4 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили суд скасувати постанову відділу ДАІ з обслуговування Оболонського району м. Києва Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві ПС1 № 882091 від 19.11.2014.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19.11.14 близько 19 год. 20 хв. по вулиці Новокостянтинівській у напрямку вулиці Семена Скляренка при з'їзді з мосту сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_2, власником якого є фізична особа ОСОБА_3 та «Ford Focus» д.н.з.НОМЕР_2, власником якого є третя особа ОСОБА_4

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 727471 від 19.11.2014 ОСОБА_2 19.11.2014 о 19:20 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр. Московському в м. Києві здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який було припарковано у третій смузі руху біля з'їзду з мосту.

Співробітники ВДАІ Оболонського РУГУ МВСУ в місті Києві за фактом вказаного ДТП склали два адміністративних матеріали щодо ОСОБА_2 - адміністративний протокол АП1 №727471 від 19.11.14 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП та щодо третьої особи ОСОБА_4 - адміністративний протокол АП1 №727472 від 19.11.14, про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.122 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 15.01.15, що набрала законної сили 26.01.15, закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Адміністративна справа відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення ним правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП була розглянута ВДАІ Оболонського РУГУ МВС України в місті Києві.

За наслідками розгляду справи ВДАІ Оболонського РУГУ МВСУ в м. Києві було винесено постанову від 19.11.14 про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності, шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вважаючи, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 122 КУпАП (порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху) здійснена неправильно, оскільки дії ОСОБА_4, які, виходячи з позиції позивачів, належало кваліфікувати за ч. 1 ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Порушення своїх прав позивачі обґрунтовують тим, що у даному випадку ОСОБА_2 не визнано потерпілим, що є перешкодою в отриманні ним як потерпілою особою страхового відшкодування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі згідно з положеннями ч. 1 ст. 287 КУпАП не відносяться до суб'єктів, якими може бути оскаржено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 882091 від 19.11.2014.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо особа вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод (стаття 2, пп. 1 п. 2 ст. 17 КАС України).

З наведених норм права випливає, що особа на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Предмет спору у даній справі полягає в тому, що у зв'язку з кваліфікацією відповідачем порушення правил дорожнього руху третьою особою за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка не передбачає потерпілих, його протиправно не визнано потерпілим, що унеможливлює отримання страхового відшкодування внаслідок завданої майнової шкоди.

Згідно зі ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що позивачі у справі про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якої відповідачем було винесено оскаржувану постанову не є потерпілими, а, отже, не відносяться до кола осіб, які мають право оскаржити цю постанову, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Розглядаючи справу по суті, колегія суддів виходить з такого.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з винесенням відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, якою останнього визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 510 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом «Ford Focus» д.н.з.НОМЕР_2 19.11.2014 о 19:30 на проспекті Московському, 9 в м. Києві здійснив зупинку та стоянку в третій смузі проїжджої частини, чим порушив п. 15.4 ПДР. Своїми діями створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП в редакції на час існування спірних правовідносин справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст.122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція).

В той час, як справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, згідно зі ст. 221 КУпАП розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що водій автомобіля «Ford Focus» посилається на те, що його зупинка була вимушеною.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 посадовою особою, яка розглядала справу, не було з'ясовано, чим була зумовлена зупинка транспортного засобу.

Можливо, зупинка транспортного засобу була здійснена з незалежних від водія причин, що виключає наявність в його діях вини, умислу чи необережності та виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

У випадку наявності вини в діях ОСОБА_4, посадовою особою, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, не встановлено наявності причинно-наслідкового зв'язку між його неправомірними діями та нанесенням матеріальної шкоди, для чого повинна бути проведена експертиза.

За умови наявності вини ОСОБА_4 та причинно-наслідкового зв'язку, його дії повинні кваліфікуватися за ст. 124 КУпАП, а справа - розглядатися судом.

В даному випадку факт порушення ОСОБА_4 правил ПДР підтверджується протоколом.

З аналізу тексту протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, оскаржувана у даній справі постанова відділу ДАІ з обслуговування Оболонського району м. Києва серії ПС1 № 882091 від 19.11.2014 не відповідає вимогам законності та обґрунтованості та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої та дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову відділу ДАІ з обслуговування Оболонського району м. Києва серії ПС1 № 882091 від 19.11.2014 з направленням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 04.04.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.