Справа № 520/715/16-а
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/715/16-а
Провадження № 2-а/520/299/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції у м.Одесі ОСОБА_2 , третя особа - Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати незаконним і неправомірними дії інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 з складання постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача та скасувати постанову ПС2 №794642 від 13 січня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255 грн. за порушення Правил дорожнього руху. Позивач стверджує, що Правил дорожнього руху не порушував, а забороняючий знак 3.21 встановлено не у відповідності до ДСТУ 41200-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування».

Позивач у судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що 13.01.2016 року о 16 год.30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив поворот до торгівельного центру на пл.Незалежності,1, коли його зупинили співробітники патрульної поліції і заявили, що він ОСОБА_1- порушив Правила Дорожнього руху здійснив проїзд на забороняючий знак 3.21 проїзд заборонено- і вказали на знак, який було закріплено на стовпі на висоті 6 метрів. Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 склав постанову про адміністративне правопорушеня і не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 про встановлення знаку у невідповідності до ДСТУ41200-2002 знак закріплено на висоті 6 м на стовпі рядом з рекламою хімчистки.

Позивач доводить, що дії інспектора поліції не відповідають вимогам Кодексу про адміністративне правопорушення, тому як в його ОСОБА_1 діях відсутній склад адміністративного правопорушення. На обгрунтування своїх вимог позивач посилався на лист КП «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» від 16.03.2016 року №01-07/75, в якому зазначено « знак 3.21 на в»їзді до парковки торгівельного Центру «Таврія» на площі Незалежності,1 не встановлювався КП «СМЕП» та не знаходиться на балансі підприємства.»

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 після перерви до суду не з»явився, про час слухання справи сповіщений.

Представник Управління Патрульної поліції у м.Одесі позов не визнав і стверджував, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена за фактичними обставинами, відповідно до вимог закону і в межах повноважень інспектора патрульної поліції.

Суд вислухав позивача сторони, вивчив матеріали справи, переглянув копію відеозапису, виконаного з нагрудної камери інспектора поліції з і дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обгрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів чи правових актів індивидуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до компетенції адміністративного суду. При здійсненні функції контролю за дотриманням законодавства суб»єкт владних повноважень ( у данному випадку це органи Департаментту поліції) приймає рішення про накладання адміністративного стягнення.

Ст.71 ч.2 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Патрульна поліція Національної поліції має повноваження щодо розгляду та винесення постанов в справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ( які передбачені частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 128-1, 129, статтею 132-1, частинами першою, другою і третьою статті 140), що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з'ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення з'ясуванню підлягають: наявність події адміністративного правопорушення;особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за які КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом'якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи;причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність події адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення;поясненнями особи, щодо якої ведеться провадження у справі про адміністративне правопорушення; показаннями потерпілого, свідків; висновками експерта; іншими документами;показаннями спеціальних технічних засобів; речовими доказами.

Документи визнаються доказами, якщо відомості, викладені або засвідчені в них організаціями, їх об'єднаннями, посадовими особами та громадянами, мають значення для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Документи можуть містити відомості, зафіксовані як у письмовій, так і в іншій формі. До документів можуть бути віднесені матеріали фото-і кінозйомки, звуко-і відеозапису, інформаційних баз і банків даних та інші носії інформації.

У даному випадку сторони надали до суду у якості доказів копію відеозапису з місця правопорушення і фото таблиці, які зафіксували місце встановлення знаку 3.21 біля торгівельного центру на Площі Незалежності 13.01.2016 року у невідповідності до правил визначених ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови.Правила застосування», що затверджені наказом Держстандарту України 3.06.2002 року №326.

Так, Правилами застосування знаків визначено (п.10.1.1.)- Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо.). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Відповідно до п.10.2.9 відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.11.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити: від 1,5 до 2,2 м у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м у населених пунктах.

Цими ж Правилами визначено (п10.1.2), що встановлення чи демонтаж дорожніх знаків без узгодження з підрозділами Державтоінспекції МВС України заборонено.

Важливою ознакою адміністративного правопорушення є винність. Винність передбачає наявність у особи відповідного власного психічного ставлення до свого діяння і його наслідків. Законодавець вважав за необхідне вказати на форми вини, що мають юридичне значення. Це умисел (вина у формі умислу) і необережність (вина у формі необережності). Умисел може бути прямим чи непрямим (евентуальним). Необережна вина виявляється у формі самовпевненості чи недбалості. У даному випадку така ознака в діях ОСОБА_1 як винність відсутня.

З огляду на викладене дії інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 з складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є неправомірними, а постанова про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.17, 158 - 163, 167,171-2 КАС України, суд

Постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора Патрульної поліції 1 роти 2 батальйону УПП в м. Одесі ОСОБА_2 щодо прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №794642 від 13 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №794642 від 13 січня 2016 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Калашнікова О. І.