Справа № 806/464/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м.Житомир справа № 806/464/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шуляк Л.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання внести зміни до наказу №317 о/с від 05.11.2015 р.,-

встановив:

25.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відмови йому в пільговому обчисленні вислуги років при проходженні служби в органах внутрішніх справ;

- зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області внести зміни до наказу №317 о/с від 05.11.2015 року, зарахувавши позивачу до вислуги років період проходження служби в органах внутрішніх справ з 15 березня 1993 року по 06 листопада 2015 року у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має право на зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні періоду служби у зоні гарантованого добровільного відселення, закріплене у постанові Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393.

Звернувшись до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою про перерахунок вислуги років у пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за півтора відповідно до вказаної постанови, позивач отримав відмову, мотивовану тим, що на адресу УМВС України в Житомирській області не надходив наказ МВС України про затвердження переліку підрозділів, які підпадають під дію постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Позивач вважає, що відсутність затвердженого переліку військових частин, підрозділів та установ не може звужувати обсягу наданого йому права або скасувати таке право на обчислення вислуги років.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути в порядку письмового провадження, про що подав відповідну заяву.

Представник відповідача також просив розглядати справу у письмовому провадженні. У письмових запереченнях проти позову зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" законодавець чітко визначив умови зарахування на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме згідно з переліком, визначеним у постанові, затвердженого МВС підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ, який на сьогоднішній день не існує.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 15 березня 1993 року відповідно до наказу №32 о/с був прийнятий на посаду міліціонера ППС відділу внутрішніх справ Овруцького району УМВС України в Житомирській області.

В подальшому позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах середнього і начальницького складу Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області.

На підставі наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №317 о/с від 05 листопада 2015 року позивач був звільнений з органів внутрішніх справ через скорочення штатів. У вказаному наказі зазначена вислуга років станом на 06 листопада 2015 року: календарна - 24 років 09 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні - 24 років 11 місяців 05 днів.

Після свого звільнення ОСОБА_1 звернувся до відповідача про перерахунок йому вислуги років у пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за півтора відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

На вказане звернення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області надало відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні часу проходження служби в зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у зв'язку з тим, що на адресу УМВС України в Житомирській області не надходив наказ МВС України про затвердження переліку підрозділів, які підпадають під дію постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону України "Про міліцію" встановлює, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29 липня 1991 року із змінами і доповненнями (далі - Положення № 114), це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

Відповідно до пункту 21 Положення № 114, для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів.

При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 393).

Згідно з підпунктом "в" пункту 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема, у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення, в якому, зокрема, до зони гарантованого добровільного відселення віднесено місто Овруч Житомирської області.

Відповідно до довідки Овруцької міської ради № 6787 від 27.11.2015 місто Овруч відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Суд вважає, що оскільки Постановою № 393 передбачено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку один місяць за півтора і цей Порядок діє, тому у відповідача не було правових підстав для відмови в зарахуванні позивачу вислуги років в пільговому обчисленні.

Посилання відповідача на відсутність затвердженого переліку підрозділів, затверджуваного Міністерством внутрішніх справ не давало йому права для відмови позивачу в зарахуванні вислуги років в пільговому обчисленні.

Суд вважає, що надання постановою № 393 Міністерству внутрішніх справ України повноважень визначення переліку підрозділів та установ для реалізації вже наданого права не означає, що МВС України, визначаючи такі підрозділи та установи, може звужувати обсяг наданого позивачу права або скасовувати чи призупиняти таке право.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 вислуги років в пільговому обчисленні є протиправними, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в пільговому обчисленні вислуги років при проходженні служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області внести зміни до наказу №317 о/с від 05.11.2015 року, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років період проходження служби в органах внутрішніх справ з 15 березня 1993 року по 06 листопада 2015 року у зоні гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк