Справа № 810/270/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року 810/270/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ярешківське"

до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного упралінння Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

26 січня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ярешківське" (далі - позивач) з позовом до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії.

3 лютого 2016 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просив:

1) визнати протиправними дії, які полягають у відмові у прийнятті та невизнанні податковою звітністю, а саме:

- декларацій з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 р., зокрема: від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4; від 14 лютого 2015 р. №№ 014981795, НОМЕР_5; від 13 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_6, НОМЕР_7;

- розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р. від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_8;

- відомостей про наявність земельних ділянок від 14 лютого 2015 р. №№ 6, НОМЕР_9; від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_6, НОМЕР_10; від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, НОМЕР_4;

2) зобов"язати визнати податкову звітність позивача датою дня її фактичного отримання відповідачем (а.с. 164-165).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чинним законодавством встановлено вичерпний перелік підстав, за якими податковий орган може відмовити у прийнятті податкової звітності, а податкова звітність позивача містила усі необхідні реквізити, встановлені для форми податкової декларації та не могла бути невизнаною з інших підстав (а.с. 6).

1 квітня 2016 р. від відповідача надійшло до суду клопотання, в якому він зазначав, що оскільки позивачем не було отримано статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2015 р., то для уникнення безпідставного нарахування податку, подані декларації не визнані як податкова звітність (а.с. 181-183).

10 березня 2016 р. представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

У лютому 2015 р. позивачем до відповідача були подані:

1) декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 р., зокрема, від:

- 13 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_6, НОМЕР_10 (а.с. 67-71, 75-79);

- 14 лютого 2015 р. №№ 014981795, НОМЕР_5 (а.с. 14-18, 36-40);

- 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 (а.с. 85-89, 116-120, 124-128, 146-150);

2) розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р. від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_8 (а.с. 156-158);

3)відомості про наявність земельних ділянок від:

-13 лютого 2015 р. № НОМЕР_6, НОМЕР_10 (а.с. 72-74, 80-84);

-14 лютого 2015 р. №№ 6, НОМЕР_9 (а.с. 19-35, 41-66);

-20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, НОМЕР_4 (а.с. 90-115, 121-123, 129-145, 151-155).

У зв"язку з тим, що названі документи не були визнані відповідачем як податкова звітність, позивачем подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з вимогами п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до вимог п.49.2 ПК України платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Наявні матеріали справи свідчать, що, як вже зазначалося, позивачем було подано до відповідача:

1)декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 р., зокрема, від:

- 13 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_6, НОМЕР_10 (а.с. 67-71, 75-79);

- 14 лютого 2015 р. №№ 014981795, НОМЕР_5 (а.с. 14-18, 36-40);

- 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 (а.с. 85-89, 116-120, 124-128, 146-150);

2)розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р. від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_8 (а.с. 156-158);

3)відомості про наявність земельних ділянок від:

-13 лютого 2015 р. № НОМЕР_6, НОМЕР_10 (а.с. 72-74, 80-84);

-14 лютого 2015 р. №№ 6, НОМЕР_9 (а.с. 19-35, 41-66);

-20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, НОМЕР_4 (а.с. 90-115, 121-123, 129-145, 151-155).

Названа податкова звітність фактично була прийнята відповідачем, що підтверджується квитанціями.

Проте, у подальшому відповідачем листом від 12 квітня 2015 р. № 74/10/10/17-15-02 було відмовлено у прийнятті податкової звітності, оскільки позивач не є платником єдиного податку четвертої групи (фіксованого сільськогосподарського податку). Такі висновки контролюючий орган обґрунтував наявністю у позивача податкового боргу зі сплати земельного податку в сумі 29 грн 66 коп. (а.с. 13).

Водночас, судом встановлено, що листом від 28 грудня 2015 р. № 2061/10/10-17-15-02 відповідач повідомив позивача про те, що, у зв"язку з перебуванням 2015 р. позивача на обліку як платник податку на прибуток на загальних підставах, видати довідку про набуття (підтвердження) статусу платника 4-ої групи на 2015 р. немає законних підстав.

Водночас, цим листом відповідач повідомив позивача, що для переходу на спрощену систему оподаткування позивачу необхідно визнати податковою звітністю подані ним податкові декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 р., розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р. та відомості про наявність земельних ділянок за 2015 р. податковою звітністю, оскільки постановою в адміністративній справі № 810/4788/15 не передбачено поновлення вищевказаних звітів (а.с. 159-160).

Проте, як встановлено судом, постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 р. в адміністративній справі № 810/4877/15, яка набрала законної сили, визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_11. Зокрема, даною постановою було скасовано податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2014 р. № НОМЕР_11, яким позивачу було нараховано штраф у сумі 42 грн 86 коп. за платежем збір за першу реєстрацію колісних транспортних засобів юридичних осіб.

Проте, даним судовим рішенням встановлено, що згідно з актом перевірки було встановлено не за "несвоєчасну сплату збору за першу реєстрацію колісних транспортних засобів юр. осіб", а за несвоєчасну сплату позивачем узгодженого зобов"язання по фіксованому сільськогосподарському податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (а.с. 175-179).

Наведене свідчить, що заборгованість у сумі 29 грн 66 коп., яка увійшла до загальної суми штрафу 42 грн 86 коп., визначеної податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_11, не існує, оскільки останнє було визнано протиправним та скасовано (а.с. ).

При вирішенні справи судом враховано, що Законом України від 28 грудня 2014 р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (набрав чинності з 1 січня 2015 р.) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему четверту групу).

Відповідно до вимог п. 291.4 ст. 291 ПК України субєкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до четвертої групи платників єдиного податку.

Згідно з вимогами п. 298.8 ст. 298 ПК України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1 - 298.8.4 цієї статті.

Як убачається з пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Згідно з вимогами п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до вимог п. 4.1 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 14 червня 2012 р. N 516 (надалі - Методичні рекомендації), податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом, у випадках, визначених Кодексом) контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з вимогами п. 48.1 ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Як убачається з п. 48.2 ст. 48 ПК України, форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору, а саме відображати інформацію, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з вимогами п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до вимог п. 48.4 ст. 48 ПК України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити:

- відмітка про звітування за спеціальним режимом;

- код виду економічної діяльності (КВЕД);

- код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ;

-індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Як убачається з п.п. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Згідно з вимогами п. 48.7 ст. 47 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених п. 46.4 ст. 46 цього Кодексу.

Аналогічні положення закріплені в пункті 4.3 Методичних рекомендацій.

Надані позивачем податкові декларації з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік з додатками, заповнені відповідно до вимог ст. 48 ПК України та не містять будь-яких порушень вимог законодавства щодо їх оформлення.

Відповідно до вимог п. 49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як убачається з п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених п. 49.3 статті 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Згідно з вимогами п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

При цьому, як встановлено п. 49.10 ст. 49 ПК України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Відповідно до вимог п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді (Наказ Державної податкової служби України від 14 червня 2012 р. № 516 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України").

Як вже зазначалося, судом встановлено, що після направлення позивачем електронним шляхом податкової звітності з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік ним були отримані квитанції, які підтверджують факт прийняття контролюючим органом податкової звітності до бази даних.

Як убачається з листа відповідача від 12 квітня 2015 р. № 74/10/10/17-15-02, жодних зауважень щодо того, що подані позивачем декларації, розрахунок та відомості не відповідають нормам ст. 48 ПК України, у названому листі відсутні.

При цьому, судом враховано, що відповідач не наділений повноваженнями не визнавати податкову звітність, у звязку з порушенням позивачем пп. 291.5-1..3 ст. 291.5-1 Податкового кодексу України (наявність відповідної заборгованості за попередній період).

Відповідно до вимог п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

За таких обставин, позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови відповідача прийняти як податкову звітність з фіксованого сільськогосподарського податку позивача на 2015 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За наведених обставин підлягають також задоволенню і позовні вимоги про визнання декларацій з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 р., зокрема: від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4; від 14 лютого 2015 р. №№ 014981795, НОМЕР_5; від 13 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_6, НОМЕР_7; розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р. від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_8; відомостей про наявність земельних ділянок від 14 лютого 2015 р. №№ 6, НОМЕР_9; від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_6, НОМЕР_10; від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, НОМЕР_4 податковою звітністю датою їх фактичного подання.

Крім того, при вирішенні справи судом враховано, що оскаржувані рішення відповідача (оформлені листами від 12 квітня 2015 р. № 74/10/10/17-15-02, від 28 грудня 2015 р. № 2067/10/10-17-1502) містять помилкову інформацію щодо номерів відомостей про наявність земельних ділянок.

Зокрема, у листі відповідача від 12 квітня 2015 р. № 74/10/10/17-15-02 зазначено, що невизнані як податкова звітність відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України відомості про наявність земельних ділянок від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, від 16 лютого 2015 р. НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, від 14 лютого 2015 р. № НОМЕР_20, НОМЕР_21, від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_22, НОМЕР_23 (а.с. 13).

Проте, як встановлено судом, відомості про наявність земельних ділянок за такими номерами позивачем до відповідача подано не було.

Крім того, у листі відповідача від 28 грудня 2015 р. № 2067/10/10-17-1502 зазначено, що невизнані як податкова звітність відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України відомості про наявність земельних ділянок від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_24 (а.с. 159).

Проте, як встановлено судом, відомості про наявність земельних ділянок за такими номерами позивачем до відповідача подано не було.

Наведене свідчить, що відповідачем рішення про невизнання податковою звітністю було прийнято щодо відомостей про наявність у позивача земельних ділянок за номерами, походження яких відповідач суду не пояснив.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого відповідачем зроблено не було.

При вирішенні справи судом не може бути прийнято до уваги клопотання відповідача від 1 квітня 2016 р., оскільки вони спростовуються поданими позивачем доказами.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо відмови у прийнятті як податкової звітності:

- декларацій з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 р., зокрема: від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4; від 14 лютого 2015 р. №№ 014981795, НОМЕР_5; від 13 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_6, НОМЕР_7;

- розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р. від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_8;

- відомостей про наявність земельних ділянок від 14 лютого 2015 р. №№ 6, НОМЕР_9; від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_6 - 13 лютого 2015 р., НОМЕР_10; від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2 - 20 лютого 2015 р., НОМЕР_1, НОМЕР_4.

Визнати декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 р.: від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4; від 14 лютого 2015 р. №№ 014981795, НОМЕР_5; від 13 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_6, НОМЕР_10 такими, що подані платником податків у день їх фактичного отримання Переяслав-Хмельницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області відповідно: № НОМЕР_1 - 20 лютого 2015 р., НОМЕР_2 - 20 лютого 2015 р., НОМЕР_3 - 20 лютого 2015 р., НОМЕР_4 - 20 лютого 2015 р.; № 014981795 - 14 лютого 2015 р., НОМЕР_5 - 14 лютого 2015 р.; № НОМЕР_6 - 13 лютого 2015 р., НОМЕР_10 - 13 лютого 2015 р.

Визнати розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р. від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_8 таким, що поданий платником податків у день його фактичного отримання Переяслав-Хмельницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області відповідно: № НОМЕР_8 - 13 лютого 2015 р.

Визнати відомості про наявність земельних ділянок від 14 лютого 2015 р. №№ 6, НОМЕР_9; від 13 лютого 2015 р. № НОМЕР_6, НОМЕР_10; від 20 лютого 2015 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, НОМЕР_4 такими, що подані платником податків у день їх фактичного отримання Переяслав-Хмельницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області відповідно: № НОМЕР_6 - 13 лютого 2015 р., НОМЕР_10 - 13 лютого 2015 р.; № 6 - 14 лютого 2015 р., НОМЕР_9 - 14 лютого 2015 р.; № НОМЕР_3 - 20 лютого 2015 р., НОМЕР_2 - 20 лютого 2015 р., НОМЕР_1 - 20 лютого 2015 р., НОМЕР_4 - 20 лютого 2015 р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.