Справа № 459/2847/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Справа № 876/10645/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Кушнерика М.П., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Сокальського району Гайдук Богдана Богдановича, ВДАІ з обслуговування Сокальського району про визнання дій та бездіяльності протиправними,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до відповідачів- інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Сокальського району Гайдука Б.Б., ВДАІ з обслуговування Сокальського району, в якому просила визнати дії інспектора щодо направлення її на проведення огляду в заклад охорони здоров'я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції протиправними, визнати дії інспектора щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 820619 від 01 березня 2015 року протиправними, визнати дії працівників ВДАІ з обслуговування Сокальського району Львівської області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 820619 від 01 березня 2015 року та направлення його на розгляд протиправними, визнати протиправною бездіяльність інспектора у не проведенні ним її огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що інспектор ДАІ повинен провести огляд водія на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів незалежно від того чи погоджується водій транспортного засобу на медичний огляд в закладі охорони здоров'я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, як наслідок, дії інспектора ДАІ щодо направлення її на проведення огляду в заклад охорони здоров'я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції без попереднього проведення огляду водія на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів є протиправними. Крім того, покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 820619 від 01 березня 2015 року складений з порушенням вимог чинного законодавства, що свідчить про протиправні дії інспектора ДАІ. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування Сокальського району Гайдуком Б.Б. 01 березня 2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 820619, в якому зазначено, що ОСОБА_1 01 березня 2015 року о 18:45 год. по вул.Шахтарська, 7, в с.Бендюга Сокальського району Львівської області, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_2, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою та не реагувала на її зміну, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, та залишила місце дорожньо- транспортної пригоди, будучи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п.2.3.б, 2.9.а, 2.10 Правил дорожнього руху. З цим протоколом позивач ознайомлена, оскільки підписала такий та зауважень не висловила, у графі пояснень зазначено «згідна».

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння № 59 від 01 березня 2015 року, проведеного о 22 год. 25 хв., позивач перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

За цим фактом ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1, ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн., яка постановою Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2015 року була залишена без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України. Крім того, усі ці факти були досліджені та оцінені судом при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Порядок складання, скерування та розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, а також послідовність дій з цього приводу працівників ДАІ визначено Кодексом України про адміністративне правопорушення, а також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідностин), Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідностин).

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ст.255 КУпАП визначає коло осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, де передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення складають уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Положення ст.256 КУпАП містять вимоги щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.257 КУпАП передбачає, що протокол надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн., яка постановою Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2015 року була залишена без змін.

При прийнятті вище згаданих судових рішень оскаржуваний позивачкою протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №820619 від 01 березня 2015 року та інші обставини, наведені у позовній заяві досліджувались судом, їм була надана належна правова оцінка.

Ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Протокол серії АП1 №820619 від 01 березня 2015 року про вчинення позивачкою адміністративних правопорушень був визнаний належним та допустимим доказом у ході розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 820619 від 01 березня 2015 року складений інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Сокальського району Гайдуком Б.Б. відповідно до вимог чинного законодавства України та в межах його повноважень, скерований уповноваженому органові для належного розгляду, а доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині визнання дій інспектора щодо направлення її на проведення огляду в заклад охорони здоров'я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції протиправними та визнання протиправною бездіяльність інспектора у не проведенні ним її огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки згідно з положеннями «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 р., та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №400/666 від 09 вересня 2009 року не передбачено порядку дій уповноваженої особи Державтоінспекції МВС у момент зупинки у випадку неможливості застосування спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також цими нормативно-правовими актами не заборонено направляти особу на огляд у заклад охорони здоров'я з метою виявлення ознак алкогольного сп'яніння лікарем.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року у справі № 459/2847/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: М.П. Кушнерик

А.Р. Курилець

Повний текст ухвали виготовлено 01 квітня 2016 року.