Справа № 808/7058/14(ПРДО/808/5/15)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2016 рокусправа № 808/7058/14(ПРДО/808/5/15)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Міністерства доходів і зборів України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року по справі № 808/7058/14 (ПРДО/808/5/15) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України, Східної митниці Міндоходів, Донецької митниці ДФС України, Державної казначейської служби України, про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач-1), Східної митниці Міндоходів (далі по тексту - відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнених та змінених позовних вимог, просив суд, визнати нечинними та скасувати наказ Державної митної служби України від 19.10.2011 року № 2300-к та наказ Східної митниці Державної митної служби України від 27.10.2011 року № 679-к; поновити його на посаді заступника начальника митного посту «Азов-порт»; стягнути з Донецької митниці Державної фіскальної служби України на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 616914,9 грн.; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за 1 місяць; стягнути моральну шкоду, завдану незаконним звільненням, в сумі 200000 грн.

Запорізьким окружним адміністративним судом залучено до справи Державну казначейську службу України, Донецьку митницю ДФС України, Міністерство доходів і зборів України у якості відповідачів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині стягнення з Донецької митниці Державної фіскальної служби України моральної шкоди, завданої незаконним звільненням в сумі 20000 грн. залишено без розгляду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними та скасовано наказ Державної митної служби України від 19.10.2011 року №2300-к та наказ Східної митниці Міністерства доходів і зборів України від 27.10.2011 року №679-к; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста «Азов - порт» з 01.11.2011 року; стягнуто з Донецької митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 61080,72 грн.; постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста «Азов - порт» та в частині стягнення з Донецької митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6882,06 грн. звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Міністерство доходів і зборів України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що підставою для винесення наказу про звільнення позивача стало порушення ним вимог ст.ст. 5, 10, 17 Закону України «Про державну службу» та присяги державного службовця. У державного службовця, яким був позивач, існують обов'язки сумлінно виконувати покладені на нього функції, шанобливо ставитись до громадян, керівників та співробітників, дотримуватись високої культури спілкування, не допускати вчинків, які можуть зашкодити інтересам держави, не робити вчинки, які можуть негативно вплинути на репутацію державного службовця. Службовці митної служби повинні додержуватись певної службової поведінки, яка носить моральний аспект і вимагає мати професійність та проявляти честь та гідність. Апелянт вказував, що порушення проти службовця митної служби кримінальної справи, пов'язаної з вчиненням ним протиправного діяння, яке ганьбить державний орган та митну службу, є підставою для звільнення такого службовця. Апелянт вказував, що порушення кримінальної справи щодо позивача може свідчити про порушення ним присяги державного службовця. ОСОБА_1 був звільнений за те, що своїми діями, які стали підставою для порушення кримінальної справи, він одночасно порушив присягу державного службовця, а не за те, що він притягнутий до кримінальної відповідальності. Апелянт вказував, що припинення державної служби не відноситься до дисциплінарних стягнень, звільнення ОСОБА_1 не є видом застосування до нього дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни а є наслідком порушення присяги, що ставить самостійну підставу припинення державної служби. Апелянт вказував, що позивач був звільнений не за порушення Дисциплінарного статуту, а йому припинено перебування на державній службі в порядку Закону України «Про державну службу», оскільки саме у Законі містяться спеціальні підстави для припинення державної служби. Апелянт погодився, що обґрунтованим було б вважати передчасним звільнення позивача до винесення судом вироку. Міністерство доходів і зборів України вказувало, що суд першої інстанції при стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, невірно вирахував такий розмір, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати обчислюється в робочих днях а не календарних як було розраховано судом.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що підставною для звільнення державного службовця, на якого розповсюджується загальне трудове законодавство, є порушення ним Присяги державного службовця, що за своєю правовою природою зобов'язує державного виконавця до дотримання певних правил та виконання певних обов'язків перед державною, однак таке порушення є недоведеним та не підтвердженим, спростовується вироком суду по кримінальній справі. Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою, рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з митного органу за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. Суд першої інстанції вказував, що звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків, однак у випадку звільнення ОСОБА_1 з його боку відсутні протиправні діяння, які підривають інтереси держави. Факт порушення кримінальної справи відносно позивача не слід розцінювати як дію, що завдає шкоди авторитетові як Східної митниці, так і митної служби України, не дискредитує позивача як посадову особу митної служби України та державного службовця. Суд першої інстанції при здійсненні розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу за один рік виходив з того, що 335,71грн. (середній заробіток за день) х 365 днів = 122534,15 грн. - 48913,79 грн. - 6250,33 грн. - 6289,31 грн. = 61080,72 грн.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Східної митниці Державної митної служби України № 603-к від 14.10.2010 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника митного поста «Азов-порт» Східної митниці.

Встановлено, що Прокуратурою Донецької області на адресу Східної митниці було направлено лист від 18.10.2011 року, яким повідомлено, що Прокуратурою Донецької області проводиться досудове розслідування по кримінальній справі, порушеній стосовно керівника митного поста «Азов-порт» ОСОБА_2 та його заступника ОСОБА_1 за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На підставі отриманого листа, начальником Східної митниці 18.10.2011 року було направлено до Державної митної служби України подання про звільнення з посади ОСОБА_1, у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 Присяги державного службовця.

19.10.2011 року головою Державною митною службою України винесено наказ № 2300-к «Про припинення перебування на державній службі», відповідно до якого за порушення Присяги державних службовців та відповідно до ст.10, ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», припинено перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, заступника начальника митного поста «Азов-порт» Східної митниці.

Східною митницею Державної митної служби України 27.10.2011 року винесено наказ № 679-к «Про проведення розрахунку з ОСОБА_1».

Відповідно до матеріалів справи, вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.06.2013 року по кримінальній справі № 1-535/11 ОСОБА_1 визнано невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та виправдано за недоведеністю його участі в скоєнні даного злочину.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10.09.2013 скасовано вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.06.2013 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за епізодом отримання хабара від ОСОБА_4 скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд.

Вироком Приморського районного суду від 21.12.2013 року ОСОБА_1 визнано невинуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та виправдано у зв'язку з відсутністю події злочину. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.04.2014 року вирок Приморського районного суду від 21.12.2013 року залишено без змін. Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.07.2014 року відмовлено у витребуванні кримінальної справи для перевірки у касаційному порядку.

Вирок, яким встановлено невинуватість ОСОБА_1 набрав законної сили.

В матеріалах справи наявна довідка № 340 від 30.10.2012 року видана Східною митницею щодо нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за 2011 рік.

Відповідно до довідки Донецької митниці ДФС № 36 від 15.05.2015 року, ОСОБА_1 займав посаду заступника начальника митного поста «Азов-порт», середньоденна заробітна плата становить 335,71 грн. Відповідно до довідки № 37 від 15.05.2015 року, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 станом на 31.10.2011 року становить 6882,06 грн.

Згідно ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів зазанчає, що виправдальний вирок у частині встановлення невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення має бути врахований при поновленні його на роботі. При розгляді справи слід приймати до уваги невинуватість ОСОБА_1 у вчинені порушень, які на думку відповідачів потягнули за собою порушення Присяги державного службовця та припинення державної служби.

Колегія суддів зазначає, що звільнення ОСОБА_5 з посади заступника начальника митного поста «Азов-порт» Східної митниці за порушення Присяги державного службовця з підстав вчинення ним кримінального правопорушення, було передчасним, незаконним та не обґрунтованим, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Згідно ст. 408, ст. 413 Митного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу». Особи, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця.

Працівники митної служби є державними службовцями, при їх призначенні, звільненні з посади застосовуються правила Закону України «Про державну службу».

Згідно преамбулою Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» (дійсного на час виникнення правовідносин) регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу».

Поряд з тим, згідно з п. 21, п. 22, п. 23 розділу V Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» (дійсного на час виникнення правовідносин), порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України. До діянь, які є порушеннями службової дисципліни, належать: 1) порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників; 2) порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України; 3) утрата службового посвідчення, документів, що є підставою для пропуску предметів через митний кордон України, а також митного забезпечення, бланків суворої звітності, зброї, спеціальних засобів, затриманих або прийнятих митницею на зберігання предметів; 4) затримання, вилучення та прийняття на зберігання предметів, валюти України та іноземної валюти без оформлення і реєстрації в установленому законодавством порядку відповідних документів; 5) брутальне або зневажливе ставлення до громадян, приниження їх честі та гідності під час виконання службових обов'язків, проведення несанкціонованого особистого огляду громадян; 6) перешкоджання законній діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, зокрема під час здійснення ними зовнішньоекономічних операцій; 7) сприяння проникненню, умисне або внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх обов'язків невжиття необхідних заходів для недопущення несанкціонованого проникнення сторонніх осіб до зони митного контролю; 8) приховання посадовою особою митної служби фактів її судимості або подання підроблених документів, необхідних для працевлаштування в митних органах; 9) недодержання обмежень щодо роботи за сумісництвом або зайняття підприємницькою діяльністю та інших обмежень, передбачених законодавством; 10) неподання або подання неправдивих відомостей у декларації про доходи; 11) інші діяння, визначені як порушення службової дисципліни законами та іншими нормативно-правовими актами України. За вчинення дисциплінарних правопорушень до посадових осіб митної служби можуть бути застосовані такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з митного органу.

Варто казати, що Дисциплінарним статутом не передбачено як підставу для звільнення працівника митної служби з роботи, як притягнення його до кримінальної відповідальності. Питання припинення державної служби, що було у випадку ОСОБА_1. регулюється Законом України «Про державну службу».

У наказі про припинення державної служби ОСОБА_1, як підставу вказано п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», тобто державну службу припинено через порушення ОСОБА_1 Присяги державного службовця.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про державну службу» громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Порушення державним службовцем Присяги повинно бути доведене, працівник зобов'язаний знати та надати пояснення щодо встановленого порушення Присяги державного службовця.

Варто вказати, що для звільнення ОСОБА_1 з підстави порушення Присяги державного службовця, таке порушення повинне бути зафіксоване та доведене.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що Законом України «Про державну службу» передбачено чіткий перелік підстав для припинення державної служби. Припинення державної служби можливе у разі відмови від підписання Присяги чи встановлення її порушення. Наявність кримінального провадження та обвинувачення ОСОБА_1 не робили його винним у кримінальному правопорушенні, не є підставою для того, щоб вказувати, що ОСОБА_1 порушив Присягу.

Оскільки порушення Присяги ОСОБА_1 на думку відповідачів заклечалось в скоєнні ним кримінального правопорушення, факт якого не був доведений, про що свідчить вирок суду, звільнення позивача є незаконним, а тому він підлягає поновлення на посаді.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу Законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При вирішенні питання про обчислення розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд повинен керуватись Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, згідно якого, заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передує події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Судом першої інстанції при розрахунку суми заробітної плати за час вимушеного прогулу взято довідку про середню заробітну плату від 15.05.2015 року № 36 Донецької митниці ДФС, згідно якої взято за розрахунок місяці червень та липень 2011 року, в той час як згідно довідки про доходи № 340 від 30.10.2011 року, виданою Східною митницею Міндоході, позивач працював включно по жовтень 2011 року.

Встановлено, що позивач за час вимушеного прогулу одержав допомогу по тимчасовій непрацездатності, вихідну допомогу, допомогу по безробіттю а також заробітну плату за період праці в КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління».

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне в цій частині змінити постанову суду першої інстанції та зобов'язати Донецьку митницю ДФС України виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід змінити у частині зобов'язання виплатити суму заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201, ст. 205, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Міністерства доходів і зборів України - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року по справі № 808/7058/14 (ПРДО/808/5/15) - змінити, четвертий абзац резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції: «Зобов'язати Донецьку митницю ДФС України виплатити ОСОБА_1 суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2011 року по 14.09.2015 року відповідно до чинного законодавства».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук