Справа № 2-а-4552/11
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-4552/11
№ провадження 2-а/415/8417/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Патерило О.В..,

За участю:

Позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська «про визнання дій неправомірними, про донарахування та стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни», суд

встановив:

08.07.2010 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська «про визнання дій неправомірними, про донарахування та стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни».

Згідно до позовних вимог ОСОБА_1, уточних їх та прохав: стягнути з відповідача на його користь суму не донарахованої та недовиплаченої йому щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії дітям війни, за період з 01.01.2006 року по 30.11.2011 року, в розмірі 11742 гривні 02 копійки; стягнути з відповідача на його користь суму індексації у звязку з інфляцією, за затримку строків виплати щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії дітям війни, розрахованої за індексами інфляції за період з 01.02.2006 року по 30.11.2011 року, в розмірі 1825 гривень 92 копійки; стягнути з відповідача понесені ним судові витрати: 120,00 гривень інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 117,45 гривень в оплату судового збору; а також зобовязати відповідача довічно нараховувати йому щомісячну державну соціальну допомогу як маючому правовий статус «Діти війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком відповідно до закону України «Про державний бюджет на певний рік»; визнати без діяльність відповідача щодо не вчинення належного перерахунку та виплати підвищеної пенсії відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2006 року по теперішній час; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати йому підвищену пенсію ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове страхування» за період с 01.01.2006 року, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум за зазначений період.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та прохав щодо вирішення питання про строк позовної давності застосовувати вимоги цивільного законодавства, що діяло на час звернення його з зазначеним позовом в порядку ЦПК України, а саме трирічний строк позовної давності. Прохав його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська, в судове засідання не зявився подав заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до заперечень наданих відповідачем ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська (а.с. 54-55), відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та прохав у позові відмовити.

Вислухав позивача, вивчив заперечення надані відповідачем (а.с. 54-55), дослідивши письмові докази надані сторонами, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням.

Вирішуючи питання щодо строку звернення до суду, суд встановив, що відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що позивач звернулась до суду із зазначеними вимогами ще 08 липня 2010 року, в порядку цивільного судочинства, де загальний строк звернення до суду є три роки, та те, що пенсіонери складають одну з найбільш соціально незахищених верств населення, є найменш правообізнаними особами, а також те, що позивач не повинна слідкувати за правильністю нарахування та виплати періодичних виплат, суд вважає необхідним поновити строк звернення до суду, в межах трьох років, з 19 липня 2007 року по 19 липня 2010 рік.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

За вимогами чинного законодавства України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р., іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік було зупинено ст.

111 Закону України від 19 грудня 2006 року "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, 09 липня 2007 року відновлено дію ст. 6 зазначеного закону.

Тому, управління Пенсійного фонду України повинно було зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи саме з 09 липня 2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає "мінімальну пенсія за віком", про яке йдеться в зазначеній статті, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Оскільки діючим законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, окрім передбаченого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому зазначена норма не є перешкодою для застосування даної величини для обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком.

Згідно з частиною 1 статті 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі з 01 квітня - 406 гривень, 1 жовтня - 411 гривень.

Відповідно до статті 62 Закону України від 19.12.2006р. "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Згідно до ст. 85 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Таким чином, відповідач повинен був підвищити пенсію з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року, викладене положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в новій редакції. Таким чином, відновлено дію статті зазначеного закону.

Статтею 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 470 трн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня -482 грн., з 1 жовтня - 498,00 грн.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Окрім того суд вважає, що після прийняття Конституційним Судом України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 не вносилося будь-яких змін до ст.6 Закону України «Про соціальних захист дітей війни» № 2195- IV від 18.11.2004 року, а тому відповідно у період 2009 році та 2010 році відповідач зобов'язаний діяти відповідно до приписів ст.6 Закону України «Про соціальних захист дітей війни» № 2195- IV від 18.11.2004 року, тобто нараховувати та виплачувати позивачу пенсію, підвищену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантується.

Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на збереження їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальних захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальних захист громадян, які мають статус «дитина війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Згідно до зазначеного Положення, на Пенсійний фонду України покладено обов'язок щодо: призначення пенсій; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Згідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення щодо призначення, донарахування перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Окрім цього, пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України "Про соціальний захист дітей війни", покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, тому суд вважає, що відповідач не виконав своїх повноважень без поважних причини належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами чинного законодавства України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р., іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не була зупинена Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає "мінімальну пенсія за віком", про яке йдеться в зазначеній статті, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Оскільки діючим законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, окрім передбаченого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому зазначена норма не є перешкодою для застосування даної величини для обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком.

Крім того, з врахування того, що згідно до чинного законодавства у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, та з 22 травня 2008 року по 30 листопада 2011 року, як встановлено в судовому засіданні позивачем не отримано своєчасно виплати надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», то позовні вимоги позивача щодо індексації зазначених виплат, з посиланням на проведені позивачем розрахунки за індексами інфляції, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанови про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина, інших суб'єктів публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин, тому суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, яка є особою похилого віку та не має можливості постійно захищати свої права в судовому порядку та вважає можливе не зазначати кінцевої дати періоду, за який потрібно здійснювати перерахунок та виплату соціальної допомоги «дитині війни», зобов'язавши відповідача здійснювати вищезазначені виплати до зміни правового регулювання здійснення нарахування та здійснення вищезазначених виплат у встановленому законом порядку або зміни правового статусу позивача.

Право позивача в такому випадку має бути захищене шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум допомоги з урахуванням отриманим сум.

Керуючись ст.ст.6, 22, 46, 64 Конституції України, Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, ст. ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18.11.2004 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.. 85 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91р. № 1788-ХІІ, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691-VI, ст. ст. 2, 8, 11, 99, 100, 102, 159-163 КАС України, суд -

постановив :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення з адміністративним позовом до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська «про визнання дій неправомірними, про донарахування та стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни» - задовольнити частково.

Визнати відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, та з 22 травня 2008 року по 30 листопада 2011 року , включно, - неправомірною.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити перерахунок державної соціальної допомоги, у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1, згідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, та починаючи з 22 травня 2008 року, і здійснити її виплату, з врахуванням фактично сплаченої суми надбавки до пенсії за зазначений період, з врахуванням індексу інфляції за зазначений період.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України, відповідно до вимог ст.. 94 КАС України, на користь ОСОБА_1:

120 (сто двадцять) гривень 00 копійок в оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

117 (сто сімнадцять) гривень 45 копійок в оплату судового збору.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, допустити постанову суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя Івченко Т. П.