Справа № 622/175/15-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 р.Справа № 622/175/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 11.01.2016р. по справі № 622/175/15-а за позовом ОСОБА_1 до Голови садівничого товариства "Пріозерне" про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до голови садівничого товариства "Пріозерне" в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати дії відповідача по ненаданню інформації на його запит від 08 серпня 2014 року, такими, що порушують право позивача на доступ до інформації та конституційні права;

- зобов'язати надати установчі документи, довідки з адресами керівників та бухгалтерії, ревізійної комісії, книгу реєстрації ввіз/вивіз матеріальних цінностей товариства;

- відшкодувати матеріальну шкоду у сумі 23,95 гривень та визначити розмір спричиненої моральної шкоди.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 11.01.2016 року провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови садівничого товариства «Пріозерне» про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди - закрито.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 11.01.2016 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Колегія судців, вислухавши суддю-доповідача, позивача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача не належить розглядати в рамках адміністративного судочинства, оскільки вони не стосується захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з положеннями ч. 2 вказаної статті до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльність Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач оскаржує дії голови садівничого товариства "Пріозерне", щодо ненадання інформації на його запит від 08.08.2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відповідач не наділений законодавством владними управлінськими функціями, не є органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування або іншими суб'єктами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому не є суб'єктами владних повноважень у відповідності до вимог п. 1 ч.1 ст. 3 КАС України.

Крім того, виходячи з положень ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно і до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно ст.15 Цивільного процесуального кодексу України районні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача не належить розглядати в рамках адміністративного судочинства, оскільки вони не стосується захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Таким чином, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо закриття провадження у справі, з підстав того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Однак, суд першої інстанції постановлюючи ухвалу про закриття провадження по справі не виконав вимоги ч. 2 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч. 2 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право - скасувати ухвалу суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 11.01.2016р. по справі № 622/175/15-а скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови садівничого товариства "Пріозерне" про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди закрити.

Роз'яснити позивачеві право звернення з зазначеними позовними вимогами до суду в порядку цивільного судочиства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 11.01.2016р. по справі № 622/175/15-а скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови садівничого товариства "Пріозерне" про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди - закрити.

Роз'яснити позивачеві право звернення з зазначеними позовними вимогами до суду в порядку цивільного судочиства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Старостін В.В.
Судді Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2016 р.