Справа № 522/4663/16-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/4663/16-а

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

представника позивача Костенко К.П.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приморського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_3 про примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2016р. Приморський районний відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про примусове видворення з України.

Позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що ОСОБА_3 є громадянкою Соціалістичної Республіки В'єтнам, перебуває на території України з візою, строк дії якої закінчився 10.12.2014р. У передбаченому порядку до органів влади щодо продовження строку візи відповідач не зверталася, працює в швейному цеху без відповідного дозволу, заяв про набуття статусу біженця та додаткового захисту в Україні до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не подавала.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2016р. позов задоволено; примусово видворено за межі України громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Соціалістичної Республіки В'єтнам, провінція Хіон Іен.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судова колегія приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є громадянкою Соціалістичної Республіки В'єтнам, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорту громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам серії НОМЕР_1, який виданий 11.08.2014р. терміном дії до 11.08.2024р. /а.с.4/

У ОСОБА_3 була відкрита одноразова віза типу С № НОМЕР_2 для в'їзду в України строком дії з 11.09.2014р. до 10.12.2014р., використавши яку вона прибула до України авіасполученням до аеропорту Бориспіль у відповідному порядку 17.09.2014р. /а.с.4/. Після цього вона приїхала до міста Одеси, де вийняла квартиру за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 84, та стала працювати у швейному цеху без відповідного дозволу, що підтверджується її поясненням від 17.03.2016р. /а.с.9/

Після закінчення строку дії візи - 10.12.2014р. вона не зверталася до відповідних державним органів щодо продовження візи або з заявами про набуття статусу біженця та додаткового захисту в Україні.

Постановою про накладання адміністративного стягнення серії ПН МОД 062788 від 17.03.2016р., ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за скоєння ч.1 ст.203 КУпАП, порушення п.п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012р., а саме: порушення встановленого терміну перебування в Україні, та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. /а.с.11/

ОСОБА_3 сплатила зазначений штраф у добровільному порядку, що підтверджується банківською квитанцією від 17.03.2016р. /а.с.12/.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію" .

Частиною першою статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їхні дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону

України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави (частина перша статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства") .

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" .

Рішення про примусове видворення повинно прийматися після того, як органи влади розглянули всю належну інформацію, яка їм доступна, та переконалися, що виконання рішення про примусове видворення не буде означати для іноземця чи особи без громадянства реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, нелюдському або принизливому поводженню чи покаранню, бути вбитим або підданим нелюдському чи принизливому поводженню з боку недержавних суб'єктів, якщо влада країни, куди вони видворяються, партії чи організації, які контролюють цю державу або значну територію цієї держави, включаючи міжнародні організації, не

можуть чи не бажають забезпечувати належний та ефективний захист, або наражатиметься на небезпеку внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки, чи виникнення інших ситуацій, які б могли відповідно до міжнародного права або національного законодавства бути підставою для надання міжнародного захисту.

З частини першої статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Рішення про відмову в продовженні терміну перебування під підпис доводиться до відома іноземця чи особи без громадянства, при цьому вони попереджаються про необхідність виїхати з України у встановлений строк.

У разі невиїзду без поважних причин з України іноземця чи особи без громадянства після відмови у продовженні терміну перебування відносно них може бути прийнято рішення про примусове повернення або примусове видворення за межі України відповідно до статей 26 та 30 Закону України "Про правовий статус іноземців

та осіб без громадянства", яке може бути оскаржено в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що відносно Нгуєн Тхі Чін не приймалось відповідне рішення про примусове видворення за межі України, отже, позивачем порушений порядок звернення до суду з адміністративним позовом про видворення іноземця, крім цього, позивачем не надані суду докази того, що особа буде ухилятися від виконання такого рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при вирішенні справи суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції в порядку ст.202 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 березня 2016 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову про відмову у задоволенні позову Приморського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_3 про примусове видворення за межі території України.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія