Справа № 0810/869/12 (2а/0810/42/12)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Київ К/800/29385/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),
Малиніна В.В.,
Швеця В.В.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання протиправними дії Люцернянської сільської ради та виконавчого комітету по відношенню поновлення ОСОБА_1 на квартирний облік позачергового отримання житла, по відновленню права на своєчасне отримання житла та про зобов`язання поновити на квартирному обліку позачергового отримання житла, про зобов`язання надати житло або виплатити компенсацію згідно чинного законодавства України за касаційною скаргою Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 17.05.2012 року № 6 «Про скасування Рішення виконавчого комітету Люцернянської сільської ради №3.11 по протоколу №3 від 13.07.1993 року «Про постановку на квартирний облік позачергового отримання житла військовослужбовця звільненого в запас (як воїна-афганця) ОСОБА_1 »;

- Визнати протиправними дії Люцернянської сільської ради та виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області відносно відмови у поновленні ОСОБА_1 »;на квартирному обліку позачергового отримання житла;

- зобов`язати Люцернянську сільську раду та виконавчий комітет Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області терміново поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку позачергового отримання житла;

- зобов`язати Люцернянську сільську раду та виконавчий комітет Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області терміново надати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, інваліду війни, офіцеру запасу житло.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2012 року позовні вимоги позивача задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 17.05.2012 року № 6 «Про скасування Рішення виконавчого комітету Люцернянської сільської ради №3.11 по протоколу №3 від 13.07.1993 року «Про постановку на квартирний облік позачергового отримання житла військовослужбовця звільненого в запас (як воїна-афганця) ОСОБА_1 »

Визнано протиправними дії Люцернянської сільської ради та виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області відносно відмови у поновленні ОСОБА_1 на квартирному обліку позачергового отримання житла.

Зобов`язано Люцернянську сільську раду та виконавчий комітет Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області терміново поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку позачергового отримання житла.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року залишено без змін постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2012 року.

Не погоджуючись з постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2012 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, Люцернянська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області звернулась з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Відповідно до архівного витягу від 24.11.2008 року за №С-108/1 ОСОБА_1 надано витяг з протоколу №3 від 13.07.1993 року щодо розгляду питання про постановку на квартирний облік військовослужбовця, звільненого в запас, ОСОБА_1 , згідно якого вирішено поставити на квартирний облік військовослужбовця, звільненого в запас ОСОБА_1 .

Рішенням Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області другої сесії шостого скликання від 23.12.2010 року за №7 скасовано рішення виконавчого комітету сільської ради 3.11 по протоколу №3 від 13.07.1993 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року у справі №2а-2/11 за позовом ОСОБА_1 до Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області визнано протиправним та скасовано рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області другої сесії шостого скликання від 23.12.2010 року №7.

Однак, незважаючи на вказане рішення суду, на звернення ОСОБА_1 від 12.01.2012 року, відповідачем не було поновлено позивача на квартирному обліку.

Окрім цього, Люцернянською сільською радою Вільнянського району Запорізької області було прийнято нове рішення від 17.05.2012 року за № 6 яким повторно скасовано рішення виконавчого комітету сільської ради 3.11 по протоколу №3 від 13.07.1993 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та діями щодо його прийняття, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанцій дійшли висновку про протиправність дій Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та оскаржуваного рішення, виходячи з того, що відсутність фінансування та коштів не позбавляє позивача конституційного права на безоплатне отримання житла, оскільки законодавчим актом України не передбачено у разі відсутності фінансування та коштів порушення права та строків на отримання житла, які встановлені нормативно-правовими актами України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, на підставі наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Дана стаття кореспондується з нормами ч.5 ст.124 Конституції України, якими встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт другий частини четвертої статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду попередніх інстанцій щодо порушеного права позивача на поновлення його у списку на позачергове отримання житла, виходячи з наявності постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року.

При цьому відповідно до ст. 43 Житлового кодексу України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Згідно з п.8 ст.1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку із реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей», забезпечення житлом осіб, які звільнилися з військової служби і потребують поліпшення житлових умов, провадиться відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом першочергового одержання житла.

Пунктом 14 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", передбачено що учасники бойових дій та особи, прирівняні до них, мають право, зокрема, на першочергове забезпечення жилою площею, а у відповідності частини другої цієї ж статті, учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію, травму або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Пунктом 18 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що інваліди війни мають право, зокрема, на позачергове забезпечення житлом, і забезпечуються жилою площею протягом 2х років з дня взяття на квартирний облік.

Згідно ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та ст. 2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - права та пільги не можуть бути скасовані без рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни передбачені законом, є недійсними.

З огляду на встановлені по справі обставини ті відповідні норми матеріального права, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо неправомірності дій та прийнятого відповідачем рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 17.05.2012 року № 6 «Про скасування Рішення виконавчого комітету Люцернянської сільської ради №3.11 по протоколу №3 від 13.07.1993 року «Про постановку на квартирний облік позачергового отримання житла військовослужбовця звільненого в запас (як воїна-афганця) ОСОБА_1 ».

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновкам судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання Люцернянську сільську раду та виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області терміново надати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, інваліду війни, офіцеру запасу житло, з огляду на наступне.

Згідно з п.1.7 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 577 від 06 жовтня 2006 року та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2006 року за № 1171/13045, усі житлові приміщення для постійного проживання, які надходять до гарнізону для забезпечення військовослужбовців, розподіляються згідно з гарнізонною чергою, виходячи з часу перебування військовослужбовців на квартирному обліку за рішенням квартирно-експлуатаційного органу, погодженим з гарнізонною житловою комісією, житловою комісією військової частини та затвердженим начальником гарнізону. Розподіл службових житлових приміщень здійснюється начальником гарнізону між військовими частинами гарнізону пропорційно кількості військовослужбовців, що потребують службових житлових приміщень, рапорти яких зареєстровані у військовій частині в Журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання службових житлових приміщень.

За змістом п. 4.1 вказаної Інструкції встановлено, що військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до Списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень або Списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень).

Аналогічні положення містяться в пункті 4.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за №24/20337, а саме, військовослужбовці та особи звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10 до цієї Інструкції) або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11 до цієї Інструкції).

Таким чином, військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

У зв`язку з тим, що передумовою для забезпечення позивача житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списком осіб на отримання такого житла, а суд не вправі порушувати право осіб на отримання житла, які були раніше взяті на облік, ніж позивач, то суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позову в цій частині.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області залишити без задоволення, а постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець