Справа № 523/13761/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/13761/15-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Аліна С.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

апелянта та його представника - ОСОБА_1;

представника відповідача - Дорогіна К.Ю.;

представника третьої особи - Шкрібляк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Одеської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду клопотання від 11 червня 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,10га (кожному) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та не прийняття з цього приводу рішення на пленарному сесійному засіданні міської ради;

- зобов'язати Одеську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні міської ради, вказане клопотання;

- визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради в незабезпеченні права бути присутнім під час розгляду клопотання, що призвело до порушення вимог Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов'язати Одеську міську раду забезпечити право на особисту присутність у роботі земельної комісії міської ради, сесійному засіданню міської ради під час розгляду їх клопотання від 11 червня 2015 року, шляхом завчасного та належного повідомлення про дату та час відповідного розгляду;

- зобов'язати Одеську міську раду в 30-денний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення з направленням копії цього звіту.

В обґрунтування позову зазначено про порушення органом місцевого самоврядування ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, ст.ст. 26, 46, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 118 Земельного кодексу України, що виразилось у не вчиненні дій за наявності нормативно визначеного обов'язку їх вчинити для реалізації прав та інтересів фізичної або юридичної особи.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року адміністративний позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апелянт та його представник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник Одеської міської ради та представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11 червня 2015 року, відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, позивачі звернулись до Одеської міської ради з письмовим клопотанням про одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,10 га (кожному) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території м. Одеси із зазначенням орієнтованого місяця розташування земельних ділянок.

До клопотання було надано графічні матеріали на яких позначено бажане місце розташування земельної ділянки, а також інші копії документів необхідних для реалізації права на отримання земельної ділянки.

Зазначене клопотання було відправлено до Одеської міської ради рекомендованою поштою та отримано - 16 червня 2015 року.

Будь-якого рішення за результатами розгляду поданих позивачами документів Одеською міською радою не приймалося.

Окрім того, письмове прохання позивачів щодо забезпечення їх особистої участі під час розгляду клопотання (на комісії, на пленарному сесійному засіданні, тощо) не було задоволено.

Як стверджують позивачі, обрані земельні ділянки, відповідно до доданих графічних матеріалів, є вільними, перебувають у власності територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради, межують із земельними ділянками, що вже перебувають у приватній власності та мають цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка - кадастрові номера: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3).

До того ж, бажані земельні ділянки розташовані на території, яка не відноситься до скверу, парку, лісу, саду, дані фотофіксації зі супутника свідчать, що відстань від обраних земельних ділянок до зеленої зони становить 25 м., до води 160 м.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи позивачам у позові, суд першої інстанції, виходив із того, що абзацом 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України закріплено принцип мовчазної згоди органів державної влади та місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі розгляду клопотання не у місячний строк з моменту його отримання.

Як вважав суд, Одеська міська рада, не розглянувши клопотання позивачів від 11 червня 2015 року, жодним чином не порушила їх право на безоплатну приватизацію земельної ділянки та не перешкодила реалізації цього права, що унеможливлює визнання протиправної бездіяльності органа місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що можливість використання позивачем права, регламентованого пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України, не позбавляє суб'єкта владних повноважень від виконання обов'язків передбачених чинним законодавством.

Зазначена позиція апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до пункту 8 статті 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Пунктом 10 статті 118 Земельного кодексу України унормовано, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Щодо посилання Одеської міської ради на те, що законодавцем запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки, необхідно зазначити наступне.

Таким чином, як убачається зі статті 118 Земельного кодексу України, законодавцем встановлено обов'язок суб'єкта владних повноважень розглянути клопотання у місячний строк і прийняти одне з відповідних рішень, або дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову в його наданні.

Крім того, стаття 15 Закону України «Про звернення громадян» визначає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Вирішуючи питання щодо порушення права позивачів на їх особисту участь у роботі земельної комісії міської ради, у засіданні сесії міської ради колегія суддів наголошує на наступному.

Стаття 40 Конституції України, ст.ст.18, 19 Закону України «Про звернення громадян» надає право громадянину бути присутнім при розгляді його заяви чи скарги, зобов'язує відповідний орган, до якого звернувся громадянин, забезпечити таке право, зокрема запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Статтями 46, 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлена гласність та відкритість роботи постійних комісій міської ради.

Системний аналіз викладених правових норм дає підстави суду апеляційної інстанції вважати, що використання позивачем права, регламентованого пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України, не позбавляє суб'єкта владних повноважень від виконання обов'язків передбачених чинним законодавством та не позбавляє громадян права на їх участь у роботі комісії міської ради або сесії щодо розгляду їх звернень.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про наявність протиправної бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо неналежного розгляду його заяви про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також щодо незабезпечення його права на участь у роботі міської ради при її розгляді.

До суду апеляційної інстанції представником Одеської міської ради надано копію рішення від 16 грудня 2015 року, яким позивачам відмовлено у наданні дозволу на розробку документації зі землеустрою з підстав невідповідності Генерального плану місця.

Враховуючи, що рішення за заявою позивачів, прийнято органом місцевого самоврядування, заявлені вимоги щодо зобов'язання даного суб'єкта владних повноважень знову прийняти рішення по спірному питанню та забезпечити при цьому особисту участь позивачів, не можуть бути задоволені, так як не відповідають ст.162 КАС України.

Зважаючи на викладене, відповідно до ч.4 ст.202 КАС України, постанова суду першої інстанції у зв'язку з порушенням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Частина 1 ст.94 КАС України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи норму зазначеної статті, суд апеляційної інстанції вважає за необхідним відшкодувати ОСОБА_1 сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради, оскільки зазначений позивач сплачував судовий збір за подання позову в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року - скасувати.

Прийняти у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Одеської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_4 від 11 червня 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,10 га (кожному) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та не прийняття з цього приводу рішення на пленарному сесійному засіданні міської ради.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради в незабезпеченні права ОСОБА_1, ОСОБА_4 бути присутнім під час розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Відшкодувати ОСОБА_1 сплачений судовий збір згідно квитанції № 0156 від 26 серпня 2015 року в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова