Справа № 2а-1433/10/1170
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2016 рокусправа № 2а-1433/10/1170

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року у справі №2а-1433/10/1170 за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції, треті особи: Державна податкова адміністрація у Кіровоградській області, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.11.2009р. №/0 та від 02.04.2010р. №/2, якими визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2 080 500,0грн. В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на неправомірність вказаних рішень контролюючого органу з огляду на неправильність визначення загального фінансового результату від операцій з інвестиційними активами. Позивач вказував на те, що податковою службою прийнято до уваги лише доходи, які отримано від продажу інвестиційних активів - простих іменних акцій Універсального торгового підприємства «Кіровоград» та залишено без уваги збитки, які понесені позивачем від операцій з купівлі-продажу цінних паперів - векселів ЗАТ «Еко-Гума».

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року позов задоволено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які на думку суду, свідчать про необ'єктивність визначення податковою службою прибутку та збитків, які отриманні позивачем від операцій з інвестиційними активами, що свідчить про необґрунтованість визначення загального фінансового результату від вказаних операцій, і як наслідок, свідчить про необґрунтованість висновків щодо заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб. Зробивши такі висновки, суд вказав на те, що визначаючи загальний фінансовий результат від операцій з інвестиційними активами, податкова служба була зобов'язана прийняти до уваги не лише прибуток, який отримано позивачем від продажу інвестиційних активів - простих іменних акцій, а і врахувати збитки, які отримано позивачем від операцій з купівлі-продажу цінних паперів - векселів.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично мотивована обставинами та висновками, які встановлені та зроблені контролюючим органом під час перевірки платника податків та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції виходив з неправомірності висновків суду

першої інстанції про те, що поряд з результатами операцій з продажу інвестиційних активів - простих іменних акцій, контролюючий орган, при визначенні загального фінансового результати, повинен був врахувати результат операцій з купівлі-продажу цінних паперів - векселів. З цього приводу суд вказав на те, що операції з купівлі-продажу векселів не відносяться до предмету регулювання пункту 9.6 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», яким передбачено порядок визначення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами, оскільки вексель, для цілей цієї норми права, не визначається як інвестиційний актив.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2016 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2013р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Суд касаційної інстанції дійшов висновку про неповне встановлення судом апеляційної інстанції обставин справи та вказав на необхідність, з метою правильного вирішення спору, дослідити договори купівлі-продажу акцій та векселів; встановити правомірність формування даних податкового обліку за вказаними договорами; надати оцінку розрахунку інвестиційного прибутку та наявності у платника податків інвестиційного збитку та, відповідно до встановлених обставин, зробити новий висновок.

За наслідками нового розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до п.1 постанови слідчого відділу ПМ ДПА в Кіровоградській області від 26.10.09.р., ст..11-1 Закону України від 04.12.1990 р. №509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні", наказу ДПА в Кіровоградській області від 30.09.2009 р. №324 "Щодо проведення позапланової документальної перевірки" та направлення на перевірку від 02.11.09. №146, виданого ДПА в Кіровоградській області, проведена позапланова документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства платником податків ОСОБА_2 за період з 01.01.2007 р. по 30.09.2009р.

За наслідками перевірки складено акт від 06.11.2009р. №21/1710/НОМЕР_1, в якому зроблено висновки про порушення:

п.4.1 ст.4, пп. 8.1.3 п.8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", у результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 2080500 грн., у тому числі за 2007 рік - 2080500 грн.;

пп. "а"п.18.1 ст. 18, пп. "в"п. 19.1 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", пп. "г"пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"в частині неподання податкової декларації про отримані доходи та майновий стан за 2007 рік.

Висновки про заниження податкових зобов'язань податковою службою зроблено з огляду на наступне.

Так, перевіркою встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №13293Б від 11.07.2007 року ОСОБА_2, в особі громадянки ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності від 10.07.2007 року, здійснено продаж Закритому акціонерному товариству «ФОЗЗІ» простих іменних акцій Універсального торгового підприємства «Кіровоград» у форму закритого акціонерного товариства в кількості 3634549 штук номінальною вартістю 0,01 грн. на загальну суму 13870000 грн.

Відповідно до реєстрів банківських виписок руху грошових коштів ЗАТ "ФОЗЗІ" по особовому рахунку за 11.07.2007 р. та 13.07.2007 р., перевіркою встановлено, що на підставі платіжних документів №3 від 11.07.2007 р. та №47015 від 13.07.2007 р. на рахунок ОСОБА_2 надійшли кошти в сумі 12625000 грн. та 1245000 грн. відповідно, з призначенням платежу -"сплата за акції прості іменні згідно договору купівлі-продажу №13293Б від 11.07.2007 року".

Таким чином, загальна сума отримана ОСОБА_2 доходу від відчуження акцій становить 13 870 000грн.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 не задекларовано отриманий дохід у сумі 13 870 000грн. та не сплачено з вказаного доходу податок з доходів фізичних осіб.

З урахуванням встановлених обставин, податковою службою визначено річний оподатковуваний дохід ОСОБА_2 за 2007 рік у розмірі 13 870 000грн. та обраховано до сплати податку з доходів фізичних осіб за ставкою 15% у розмірі 2 080 500грн.

На підставі акту перевірки 18 листопада 2009 року ДПІ у м. Кіровограді винесено податкове повідомлення-рішення №/0, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 2080500 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження 21.01.2010 року ДПІ у м.Кіровограді було винесено рішення про результати розгляду первинної скарги, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення №/0 від 18 листопада 2009 року. Також, за результатами розгляду повторної скарги, ДПА у Кіровоградській області було прийнято рішення від 31.03.2010 року №1096/110/25-37, яким скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, на підставі зазначеного рішення відповідачем було винесено нове податкове повідомлення-рішення від 02 квітня 2010 року №/2.

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично погодився з позицією позивача та зазначив, що визначаючи загальний фінансовий результат від операцій з інвестиційними активами, податкова служба була зобов'язана прийняти до уваги не лише прибуток, який отримано позивачем від продажу інвестиційних активів - простих іменних акцій, а і врахувати збитки, які отримано позивачем від операцій з купівлі-продажу цінних паперів - векселів. За позицією суду першої інстанції такий обов'язок податкової служби обумовлений пп.9.6.2 п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Оскільки, збитки позивача від операцій з купівлі-продажу цінних паперів - векселів контролюючим органом, при визначені загального фінансового результату, не були враховані, то суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі договору купівлі-продажу №13293Б від 11.07.2007 року ОСОБА_2, в особі громадянки ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності від 10.07.2007 року, здійснено продаж Закритому акціонерному товариству «ФОЗЗІ» простих іменних акцій Універсального торгового підприємства «Кіровоград» у форму закритого акціонерного товариства в кількості 3634549 штук номінальною вартістю 0,01 грн. на загальну суму 13870000 грн. (т.1 а.с.60).

У відповідності до пункту 4 договору купівлі-продажу ЗАТ «ФОЗЗИ», ЗАТ «Банк НРБ» (на підставі договору доручення від 10.07.2007р. №13291 Б) та ОСОБА_2. в особі громадянки ОСОБА_4, складено акт від 13.07.2007р. №б/н по договору купівлі-продажу цінних паперів від 11.07.2007р., яким засвідчено факт виконання всіх зобов'язань, передбачених умовами зазначеного договору.

Як зазначено в акті перевірки, відповідно до реєстрів банківських виписок руху грошових коштів ЗАТ "ФОЗЗІ" по особовому рахунку за 11.07.2007 р. та 13.07.2007 р., на підставі платіжних документів №3 від 11.07.2007 р. та №47015 від 13.07.2007 р. на рахунок ОСОБА_2 надійшли кошти в сумі 12625000 грн. та 1245000 грн. відповідно, з призначенням платежу -"сплата за акції прості іменні згідно договору купівлі-продажу №13293Б від 11.07.2007 року".

Крім цього, встановлені обставини справи свідчать про те, що 20.07.2007 року між позивачем (Покупець) та ОСОБА_5 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу простих векселів №Б-070720-01. За умовами вказаного Договору Продавець зобов'язався передати Покупцю, а Покупець сплатити два простих векселі НОМЕР_2 та НОМЕР_3 на загальну суму 13950000 грн., емітентом яких є ЗАТ «Еко-Гума» (а.с. а.с. 89-90). Векселі були прийняті на підставі акту прийому-передачі простих векселів від 20.07.2007 року (а.с. 90), факт розрахунку та відсутність взаємних претензій підтверджується розпискою в отриманні грошових коштів від 30.07.2007 року (а.с. 91).

03.10.2007 року ОСОБА_2 (Продавець), на підставі договору №071003-01 купівлі-продажу простих векселів, продав ОСОБА_3 придбані раніше два простих векселі НОМЕР_2 та НОМЕР_3. Загальна сума продажі, згідно з умовами договору, становить 64000 грн. (а.с. а.с. 93-94). Факт продажу підтверджується актом прийому-передачі простих векселів та розпискою в отриманні грошових коштів (а.с. а.с. 95-96).

Згідно із пп.9.6.1 п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, облік фінансових результатів операцій з інвестиційними активами ведеться платником податків самостійно, окремо від інших доходів і витрат.

Форма обліку доходів і витрат платника податку з доходів фізичних осіб та Порядок ведення обліку доходу і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу затверджено наказом Державної податкової адміністрації від 16 жовтня 2003 року №490, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2003р. за №988/8309.

Встановити правомірність формування позивачем даних податкового обліку за вказаними договорами, як про те зазначив Вищий адміністративний суд України, не видається можливим з огляду на те, що позивачем такий облік не вівся, про що зазначено в акті перевірки та не заперечувався представником позивача у судовому засіданні.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України від 22 травня 2003 року № 889-ІУ «Про податок з доходів фізичних осіб», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за ц межами.

Згідно з підпунктом „в" пункту 1.3 статті 1 зазначеного Закону України, дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді: доходів у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій, з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах.

Підпунктом 8.1.3 пункту 8.1 статті 8 Закону визначено, що якщо згідно з нормами цього Закону окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню при їх нарахуванні чи виплаті, то платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку.

Таким чином, з огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що сума коштів, які отримано позивачем від продажу цінних паперів - акцій, є доходом у розумінні Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», цей дохід мав бути включений позивачем до загального річного оподатковуваного доходу та повинен бути відображений позивачем шляхом подання річної декларації.

Не заперечуючи факту отримання доходу у розмірі 13 870 000грн. від продажі акцій, не заперечуючи факту не подання річної декларації до податкової служби з відображенням отриманого доходу, позивач вказував на те, що податковою службою невірно визначено загальний фінансовий результат від операцій з інвестиційними активами, оскільки відповідачем прийнято до уваги лише прибуток, який отримано від продажу інвестиційних активів - простих іменних акцій Універсального торгового підприємства «Кіровоград» та залишено без уваги збитки, які понесені позивачем від операцій з купівлі-продажу цінних паперів - векселів ЗАТ «Еко-Гума».

Відповідно до вимог підпункту 9.6.2 пункту 9.6 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту.

Таким чином, при визначенні інвестиційного прибутку від операцій з продажу акцій Універсального торгового підприємства «Кіровоград» у форму закритого акціонерного товариства в кількості 3634549 штук номінальною вартістю 0,01 грн. на загальну суму 13870000грн., податкова служба обґрунтовано прийняла до уваги прибуток, який отриманий від продажу цього інвестиційного активу та витрати, які понесені у зв'язку з придбанням саме цього активу.

Так, в акті перевірки відображено, що відповідно до наданих на перевірку договорів дарування цінних паперів (додаток 2) та реєстру власників іменних цінних паперів, наданих слідчим відділом ПМ ДПА в Кіровоградській області згідно матеріалів кримінальної справи №90-0009, встановлено, що протягом 2005 року ОСОБА_2 зазначені акції придбавалися у громадян на умовах дарування.

Вказані обставини, з огляду на матеріали справи, позивачем не заперечуються.

У відповідності до пп.9.6.2 п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» інвестиційний актив, подарований платнику податку, вважається придбаним за нульовою ставкою.

Таким чином, враховуючи відсутність витрат на придбання зазначеного інвестиційного активу, податкова служба обґрунтовано визначила інвестиційний прибуток від продажу акцій у розмірі 13 870 000,0грн.

Щодо доводів позивача і висновків суду першої інстанції про необхідність врахування, при визначені загального фінансового результату від операцій з інвестиційними активами, результатів операцій з купівлі-продажу простих векселі НОМЕР_2 та НОМЕР_3, емітентом яких є ЗАТ «Еко-Гума», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, оскільки Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначає спеціальний порядок оподаткування інвестиційного прибутку, то пп.9.6.7 п.9.6 ст.9 Закону визначено, що для цілей цього пункту:

а) під терміном «інвестиційний актив» розуміється пакет цінних паперів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом, а також банківські метали, придбані у банку, незалежно від місця їх подальшого продажу;

б) під терміном «пакет цінних паперів» розуміється окремий цінний папір чи сукупність ідентичних цінних паперів;

в) під терміном «ідентичний цінний папір" розуміються цінні папери, випущені одним емітентом за тотожними умовами емісії, виплати доходу, викупу чи погашення.

У свою чергу, ч.2 ст.3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» N 3480-IV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що векселі не є емісійними цінними паперами.

Згідно із ст..14 Закону N 3480-IV, вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Таким чином, фінансові результати операцій купівлі-продажу векселів не можуть приймати участь у розрахунку інвестиційного прибутку, оскільки їх предмет не стосується операцій з інвестиційними активами.

Відповідно пп.9.6.6 п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Таким чином, операції з купівлі-продажу позивачем простих векселів, обґрунтовано не прийняті податковою службою при визначенні загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами, оскільки збитки за такими операціями не можуть бути визнані інвестиційними збитками.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року у справі №2а-1433/10/1170 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст постанови виготовлено 30.03.2016р. )

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська