Справа № 810/5923/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2016 року Справа № 810/5923/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" звернулось до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.02.2016 вх. № 1738/156, просило суд:

визнати протиправною бездіяльність, якої припустився державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Хмелева М.В. при відкритті виконавчого провадження від 10.12.2015 ВП № 49580220;

зобов'язати відповідача повідомити Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконавче провадження ВП № 49580220 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 10.04.2014 № 128/14/7/26-1/1004/01/1 щодо стягнення з позивача штрафу у сумі 12180,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови органу державного архітектурно-будівельного контролю про стягнення з позивача штрафу не перевірив відомості про наявність на виконанні в органах Державної виконавчої служби інших виконавчих проваджень щодо стягнення з позивача коштів, відкрив окреме (самостійне) виконавче провадження і не вжив заходів до об'єднання усіх виконавчих проваджень в одне зведене виконавче провадження. Позивач під час судового розгляду не зміг розкрити і пояснити суду в чому конкретно полягає факт порушення його прав як боржника у виконавчому провадженні.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час до суду з'явився представник позивача. Представник відповідача до суду не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. За таких обставин справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" є юридичною особою, що зареєстрована 29.07.2003 (запис про державну реєстрацію в ЄДР від 07.09.2009, номер запису: 1 003134).

Постановою від 10.12.2015 ВП № 49580220 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 10.04.2014 № 128/14/7/26-1/1004/01/1 щодо стягнення з ДП "Регіональні електричні мережі" штрафу у сумі 12180,00 грн.

На думку позивача, державний виконавець неправомірно відкрив виконавче провадження за вказаним виконавчим документом, адже мав пересвідчитись щодо існування інших виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника грошей та вжити заходів до їх об'єднання у зведене виконавче провадження.

Так, як з'ясувалось, у відділі державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції на примусовому виконанні знаходяться також й інші виконавчі документи, на підставі яких здійснюється стягнення з ДП "Регіональні електричні мережі" грошей, зокрема: наказ господарського суду Київської області від 05.11.2015 № 911/5445/15; наказ господарського суду Київської області від 23.11.2015 № 911/4194/15; наказ господарського суду Київської області від 16.11.2015 № 911/4258/15; наказ господарського суду Київської області від 30.11.2015 № 911/4182/15 та інші.

У зв'язку з розглядом даної справи суд також встановив, що ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Регіональні електричні мережі" № 911/4601/15.

Постановою від 21.12.2015 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції зупинив виконавче провадження ВП № 49580220 на підставі пункту 8 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначаються положеннями Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV).

Статтею 19 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, рішення органу державної влади, якщо його виконання за законом покладено на державну виконавчу службу, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 33 Закону № 606-XIV передбачено, що в разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Дії державного виконавця в разі виникнення підстав для формування зведеного виконавчого провадження регламентовані пунктами 3.8 - 3.9.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 від 02 лютого 2012 року.

Проаналізувавши приписи законодавства, що регламентують зведене виконавче провадження, суд зазначає, що вони переслідують певну процесуальну економію для дій і зусиль органів державної виконавчої служби з приводу виконання майнових стягнень з одного боржника на користь декількох кредиторів та в основному упорядковують питання черговості задоволення вимог таких кредиторів.

Положення законодавства про зведене виконавче провадження жодним чином не звільняє боржника від обов'язку виконувати свої зобов'язання за кожним з рішень, які підлягають примусовому виконанню, незалежно від того, чи їх виконання здійснюється окремо (індивідуально) або ж у зведеному провадженні.

Зрештою, суд вважає за необхідне зазначити, що теорія виконавчого процесу виділяє два види процесу: індивідуальне стягнення, що здійснюється в порядку виконавчого провадження; і загальне (колективне) стягнення, що здійснюється в порядку конкурсного процесу, передбаченого законодавством про банкрутство, яке розпочинається в умовах, коли майна боржника не вистачає для задоволення вимог усіх кредиторів і процес має на меті впорядкувати процедуру задоволення вимог на принципах справедливості і пропорційності.

В Україні питання колективного задоволення вимог усіх кредиторів боржника в умовах, коли його майна не вистачає, є предметом регулювання Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а положення про зведене виконавче провадження, що містяться в Законі України "Про виконавче провадження", є наслідком безсистемних і неузгоджених змін у законодавстві.

У справі, що розглядалась, позивач не зміг пояснити, яким чином порушуються його права як боржника-учасника виконавчого провадження тим, що виконавче провадження щодо стягнення з нього штрафу заведено державним виконавцем окремо, а не об'єднано в одну справу - зведене виконавче провадження разом з іншими стягненнями, жодних доказів на підтвердження факту порушення своїх прав суду не представив.

Крім того, як з'ясувалось, відносно ДП "Регіональні електричні мережі" господарським судом Київської області порушено провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а виконавче провадження ВП № 49580220 постановою державного виконавця було зупинено.

Таким чином, суд констатує, що факт порушення прав позивача діями (бездіяльністю) державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції при здійсненні виконавчого провадження ВП № 49580220 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 10.04.2014 № 128/14/7/26-1/1004/01/1 щодо стягнення з позивача штрафу у сумі 12180,00 грн. відсутній, а відтак, позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 15 лютого 2016 р.