Справа № 809/268/16
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. № 809/268/16

14 год. 20 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до прокуратури Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на звернення ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України на дії та бездіяльність заступника прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевича, самим же В. Гулкевичем було надано відповідь, яка на думку позивача, є необґрунтованою, а відтак його звернення підлягає повторному розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив суд розгляд справи здійснити без його участі. В адміністративному позові вказав, що 22.11.2015 року звернувся із письмовою заявою до Генеральної прокуратури України на дії та бездіяльність заступника прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевича. Однак зазначив, що відповідь на вказане звернення було надано особою, дії якої оскаржувались, так як заява позивача була направлена для розгляду за належністю до прокуратури Івано-Франківської області та протиправно передана на розгляд В. Гулкевичу. Крім цього вважає, що в наданій відповіді заступником прокурора не було досліджено фактичні обставини справи, не надано об'єктивної та принципової оцінки зверненню та доказам, доданим до нього, а тому на думку ОСОБА_4, відповідь на звернення є необгрунтованою та необ'єктивною. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала з мотивів, викладених у поданому запереченні. Суду пояснила, що вищезгадана відповідь прийнята у відповідності до норм чинного законодавства. Окремо зазначила, що оскільки заява ОСОБА_2 була направлена Генеральною прокуратурою України для розгляду за належністю до прокуратури Івано-Франківської області, то відповідно до Інструкції «Про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України» її розгляд було доручено відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення, контролю за прийманням, опрацюванням та аналізом оперативної інформації. Вважає, що звернення ОСОБА_2 правомірно було передано на розгляд заступнику прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевичу, так як на останнього відповідно до наказу прокурора Івано-Франківської області №2 від 12.01.2016 року покладено обов'язки по здійсненню процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області. Пояснила, що згідно інформації відділу роботи з кадрами підстав для вжиття заходів дисциплінарного впливу щодо ОСОБА_5 не було, про що і було зазначено у наданій позивачу відповіді від 03.12.2015 року. Вважає вказану відповідь обґрунтованою, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

Враховуючи нявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності позивача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника відповідача, взявши до уваги обставини, викладені позивачем у поданому позові, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою щодо визнання необґрунтованою відповіді заступника прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевича від 12.06.2015 року за №06/1-163-14 та вжиття невідкладних заходів по звільненню заступника прокурора Рогатинського району Триніва В.І. із займаної посади (а.с. 5-6).

Листом від 27.11.2015 року за №19-178316-15вих. Генеральна прокуратура України повідомила позивача, що його звернення направлено для розгляду по суті до прокуратури Івано-Франківської області (а.с. 9).

03.12.2015 року заступником прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевичем заявнику надана відповідь, згідно якої викладені у зверненні обставини вже були предметом розгляду та перевірки прокуратури області, а підстав для вжиття заходів дисциплінарного впливу щодо ОСОБА_5 немає (а.с. 39).

Суд вважає вищевказану відповідь прокуратури Івано-Франківської області на звернення ОСОБА_2 від 22.11.2015 року необгрунтованою та такою, що надано з порушенням вимог чинного законодавства з наступних мотивів.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про звернення громадян".

Так Закон України "Про звернення громадян" вирішує питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно вимог статті 4 ЗУ "Про звернення громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому даним Законом, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону скарга це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_2 від 22.11.2015 року остання по своїй суті є скаргою в змісті ч.4 ст.13 вищевказаного Закону.

Нормою ч. 1 ст.16 Закону визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до пункту 2.7. Інструкції «Про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», затвердженої наказом Генерального прокурора України за №9гн від 27.12.2014 року, скарга на рішення прокурора може бути подана прокурору вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення з ним громадянина.

Аналіз даних норм дає підстави вважати, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України визначена виключна компетенція щодо розгляду скарг на рішення прокурора посадовою особою вищого рівня.

Окрім того суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на Інструкцію «Про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України» як на законну підставу для передачі до розгляду заступнику прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевичу скарги позивача, так як відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» скарга має бути розглянута об'єктивно. Однак на переконання суду, розгляд скарги щодо правомірності дій, рішень чи бездіяльності посадової особи є необ'єктивним у випадку розгляду такої скарги цією ж посадовою особою, в даному випадку самим В. Гулкевичем.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином заступник прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевич не мав законних підстав для розгляду скарги ОСОБА_2 від 22.11.2015 року, так як однією із її вимог було визнання необґрунтованою відповіді цієї ж посадової особи від 12.06.2015 року за №06/1-163-14 (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

У відповідності до 2.2 вищевказаної Інструкції при розгляді звернень наказано забезпечити своєчасну, повну, об'єктивну та якісну перевірку кожного викладеного доводу. Надавати юридично грамотні, обґрунтовані та вмотивовані відповіді з посиланням на законодавчі акти.

Згідно з п.7.3 Інструкції у разі відмови в задоволенні звернень відповідь повинна містити мотиви відмови з посиланням на норми законодавства, а також роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Як вбачається з системного аналізу вказаних норм про результати об'єктивно та всебічно проведеної перевірки скаржника слід повідомити у письмовому вигляді органом чи посадовою особою, які проводили перевірку, а відмова в задоволенні звернення повинна містити мотиви такої відмови.

Однак судом встановлено, що надана заступником прокурора Івано-Франківської області В. Гулкевичем відповідь від 03.12.2015 року вищевказаним вимогам чинного законодавства не відповідає.

Так згідно змісту наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу відповіді заступника прокурора останнім вказано, що підстав для вжиття заходів дисциплінарного впливу щодо прокурора Рогатинського району Триніва В.І. немає, при цьому не зазначено будь-яких обставин, на основі яких посадовою особою був зроблений такий висновок.

В той же час згідно ст.19 Закону України "Про звернення громадян" у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою, суб'єкту звернення слід роз'яснити порядок оскарження прийнятого рішення.

Водночас у наданій відповіді заступником прокурора області В. Гулкевичем повідомлено, що рішення, дії чи бездіяльність прокурора можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому ст.ст. 303-304 КПК України. Згідно з п. 3.11 Інструкції скарги на дії суддів, пов'язані з винесенням судових рішень, щодо яких ставиться питання про їх перегляд, а також на рішення, дії чи бездіяльність прокурорів при судовому розгляді передаються на розгляд підрозділам, які забезпечують участь прокурорів у відповідному судовому провадженні. За результатами їх розгляду заявникам роз'яснюється виключно судовий порядок оскарження відповідно до вимог ст.ст. 303-306 КПК України.

Однак, як вбачається з звернення позивача від 22.11.2015 року питання про визнання дій, рішень чи бездіяльності прокурора при судовому розгляді взагалі не було предметом скарги та остання була подана ОСОБА_2 в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян", а не в порядку, передбаченому КПК України, а тому посилання заступника прокурора на норми даного Кодексу є помилковим.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що вимога позивача є правомірною та належним чином обґрунтована, і тому підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.19 ЗаконуУкраїни "Про звернення громадян", керуючись ст.ст. 11, 17, ст.ст.86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність прокуратури Івано-Франківської області щодо розгляду звернення ОСОБА_2 від 22.11.2015 року.

Зобов'язати прокуратуру Івано-Франківської області провести повну та всебічну перевірку звернення ОСОБА_2 від 22.11.2015 року та надати обгрунтовану відповідь.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 29.03.2016 року.