Справа № 826/25483/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2016 року № 826/25483/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Кобилянського К.М., Мазур А.С., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт"
до третя особаНаціонального банку України Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк»
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України, третя особа ПАТ «КБ «Приватбанк», в якому просило: визнати протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" по купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.; скасувати рішення Національного банку України № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.; зобов'язати Національний банк України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9) направити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) повідомлення про підтвердження операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" (49057, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 259) по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням додаткових пояснень до нього, Позивач зазначив, що він є провідним виробником та постачальником преформ та поліетиленових кришок, які виготовляються з поліетилентерфталату та поліетилену відповідно. Вироблені преформи та кришки позивач поставляє покупцям - виробникам харчових продуктів (питних та мінеральних вод та інших). Так, Позивач пояснив, що купівля валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA/Е147//13 від 02 вересня 2013 р. на рахунок постачальника UAB "Retal Lithuania" була ініційована ним в рамках ведення основної господарської діяльності з виробництва преформ.

Позивач зазначив, що купівля валюти відповідає вимогам діючого законодавства, а із вказаним постачальником він має давно налагоджені зв'язки: з 2011 року здійснював аналогічні платежі на його рахунок й питань щодо них у відповідача не було.

На думку Позивача рішення НБУ № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції позивача по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р. та відповідних митних декларацій, не містить посилань на конкретні норми, які були порушені, та не містить конкретної причини, за якою не підтверджена можливість здійснення купівлі валюти. Дії НБУ з непідтвердження операції з купівлі валюти, є, на думку позивача, незаконним втручанням у господарську діяльність, оскільки операція позивача відповідає законодавству, непідтвердження НБУ є безпідставним та тягне за собою неможливість розрахунків позивача за вже поставлену сировину, ставить під загрозу можливість подальшого придбання позивачем такої продукції у компанії UAB «Retal Lithuania» та у інших постачальників та зменшує конкурентоздатність позивача на ринку.

Відповідач вказав на те, що Постановою Правління НБУ №581 від 03.09.2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» не встановлено, що Національний банк має вказувати причини не підтвердження можливості здійснення операції клієнтів уповноважених банків, зокрема з купівлі іноземної валюти.

За твердженням відповідача, Національний банк має певну свободу дій, тобто коли Національний банк України може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим у конкретних обставинах.

В письмових поясненнях Національний банк повідомляє про підтвердження операцій з купівлі іноземної валюти згідно контракту № 09-13/1 UA/Е147//13 від 02 вересня 2013 р. на загальну суму 3 599 986 доларів США.

Третя особа ПАТ «КБ «ПриватБанк» надала в матеріали справи письмові пояснення, у яких зазначає, що відмовила у виконанні заявки позивача з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 дол. США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р. та відповідних митних декларацій на підставі підп. 18 пункту 6 Постанови правління НБУ №581 від 03.09.2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» - у зв'язку із отриманням повідомлення НБУ № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року про не підтвердження можливості здійснення операції з купівлі іноземної валюти.

ПАТ «КБ «ПриватБанк» в письмових поясненнях вказує, що операція позивача з купівлі валюти відповідає законодавству України та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представниками сторонами заявлено клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, Судом розглянуто клопотання сторін та прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини 4 статті 122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" (Покупець), з однієї сторони та Закритим акціонерним товариством «РЕТАЛ Європа» (Литва) (Постачальник), з іншої сторони укладено контракт № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р. (надалі - Контракт).

У відповідності до п.1.1 Контракту, постачальник зобов'язується постачати та передавати у власність, а Покупець приймати та своєчасно сплачувати Поліетилентерефталат (ПЕТ сировину) на умовах контракту.

Згідно з додаткової угоди №4 від 06.03.2015 року змінено назву постачальника з ЗАТ «РЕТАЛ Європа» на ЗАТ «Ретал Литва».

За Контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р. згідно рахунку фактури KRU14 №116 від 25.11.2014г. ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р. було поставлено поліетилентерефталат в кількості 506 тон загальною вартістю 784 300,00 доларів США; згідно рахунку фактури KRU14 №117 від 25.11.2014г. ВМД № 110070000/2014/315092 було поставлено поліетилентерефталат в кількості 506 тон загальною вартістю 784 300,00 доларів США; згідно рахунку фактури KRU14 №121 від 04.12.2014г. ВМД № 110070000/2014/315177 було поставлено поліетилентерефталат в кількості 704 тони загальною вартістю 1 091 200,00 доларів США; згідно рахунку фактури KRU14 №122 від 04.12.2014г. ВМД № 110070000/2014/315256 було поставлено поліетилентерефталат в кількості 1 008 тон загальною вартістю 1 562 400,00 доларів США.

Позивачем 04.11.2015 року надано третій особі ПАТ «КБ «Приватбанк» заяву № JBKLF11040PGE5 від 04.11.2015 р. про купівлю іноземної валюти в сумі 3 000 000 доларів США для оплати за договором № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 315256 від 18.12.2014 р. за поставлений поліетилентерефталат.

ПАТ «КБ «Приватбанк» було направлено відповідачу Національному банку України реєстр операцій ТОВ "ТД Дніпро Пласт" з купівлі іноземної валюти в сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 р. ., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р. за поставлений товар поліетилентерефталат та копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення вказаних операцій.

Національним банком України направлено ПАТ «КБ «Приватбанк» повідомлення № 25-03001/85336 від 09.11.2015 р. про не підтвердження заяви позивача з купівлі іноземної валюти в сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 р., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

Крім того, 09.11.2015 року ПАТ «КБ «Приватбанк» було направлено позивачу повідомлення про повернення заяви про купівлю іноземної валюти № JBKLF11040PGE5 від 04.11.2015 р. на суму 3 000 000 доларів США у зв'язку із отриманням повідомлення НБУ № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року про не підтвердження можливості здійснення операції.

Позивач не погоджуючись з прийнятим Відповідачем спірного рішення та вважає його протиправним дії звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999р. № 679-XIV (надалі - Закон № 679-XIV), Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті (ст. 99 Конституції України, ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону № 679-XIV).

До інших функцій Національного банку статтею 7 Закону № 679-XIV, також віднесено: здійснення банківського регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі (п. 8 ч. 1).

Порядок придбання іноземної валюти на момент виникнення спірних відносин був встановлений Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного контролю і валютного регулювання" від 19.02.1993 р. № 15-93, Положенням про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10.08.05 р. N 281, Постановою Правління НБУ від 23.02.15 р. N 124 «Про особливості здійснення деяких валютних операцій», Постановою Правління НБУ від 03.09.2015 р. № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Згідно з ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного контролю і валютного регулювання" від 19.02.1993 р. № 15-93 у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта та грошова одиниця України - гривня. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки в порядку, установленому Національним банком України.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу II Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10.08.05 р. N 281клієнти-резиденти мають право купити, обміняти іноземну валюту з метою здійснення розрахунків з нерезидентами за торговельними операціями (крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї глави) на підставі таких документів: заяви про купівлю іноземної валюти; договору з нерезидентом, оформленого відповідно до вимог законодавства України; акта (здавання-приймання тощо) або іншого документа, який свідчить про надання послуг, виконання робіт, імпорт прав інтелектуальної власності, якщо оплачуються отримані послуги (права), виконані роботи; документів, що передбачені для документарної форми розрахунків (акредитив, інкасо), вексельної форми розрахунків (вексель, яким резидент-імпортер оформив заборгованість перед нерезидентом за договором), якщо договір передбачає такі форми розрахунків.

Купівля, обмін іноземної валюти з метою проведення розрахунків з нерезидентом за поставлені в Україну товари (які відповідно до законодавства підлягають митному оформленню) здійснюються суб'єктом ринку за наявності в реєстрах митних декларацій інформації про ввезення та випуск у вільний обіг на митній території України товарів за відповідним зовнішньоекономічним договором клієнта-резидента.

Відповідно до пп. 18 п. 6 Постанови Правління НБУ від 03.09.2015 р. № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» з метою недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій уповноважені банки формують реєстр операцій за дорученнями клієнтів із купівлі іноземної валюти / перерахування за межі України іноземної валюти / перерахування коштів у гривнях на користь нерезидентів через кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях, відкриті в уповноважених банках / перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидентів через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав (далі - реєстр), та подають його до Національного банку України в день отримання від клієнта заяви про купівлю іноземної валюти / платіжного доручення.

Якщо сума заяви про купівлю іноземної валюти / платіжного доручення на перерахування за межі України іноземної валюти / платіжного доручення на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента/платіжного доручення на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у гривнях дорівнює або більше еквівалента 50000 доларів США на дату заяви / платіжного доручення, то уповноважений банк разом із реєстром подає копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення цих операцій. Інформація за заявами про купівлю іноземної валюти / платіжними дорученнями на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента в гривнях / платіжними дорученнями на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у яких сума менша, ніж зазначена, надається в реєстрі в узагальненому вигляді. Інформація за платіжними дорученнями в іноземній валюті на переказ коштів за межі України, у яких сума менша, ніж зазначена, до реєстру не надається.

Уповноваженим банкам забороняється проводити операцію клієнта в разі отримання від Національного банку України повідомлення про непідтвердження можливості її здійснення. Підтверджені операції можуть бути виконані не раніше четвертого операційного дня з дня подання уповноваженим банком інформації про ці операції в реєстрі.

З метою запобігання непродуктивному відпливу капіталу за кордон Національний банк України має право запитувати й отримувати від уповноваженого банку копії додаткових документів, необхідних для з'ясування обставин щодо конкретної операції, інформація про яку була подана у відповідному реєстрі. У цьому разі уповноважений банк не може здійснювати таку операцію до моменту отримання окремого підтвердження Національного банку України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами фактичне постачання ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) позивачу на територію України товару - поліетилентерефталату за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р. згідно ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р. на суму 784 300,00 доларів США; ВМД № 110070000/2014/315092 на суму 784 300,00 доларів США; ВМД № 110070000/2014/315177 на суму 1 091 200,00 доларів США; ВМД № 110070000/2014/315256 на суму 1 562 400,00 доларів США, який використовується позивачем у господарській діяльності із виробництва та продажу пет-преформ.

Крім того, сторонами не заперечується надання позивачем уповноваженому банку документів для формування ним реєстру операції з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р. та передання реєстру уповноваженим банком в НБУ разом із копіями документів, які є підставою для здійснення операції, а також отримання Національним банком зазначених документів.

Третьою особою підтверджено здійснення валютного контролю операції позивача з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р. та відповідність вказаної операції діючому законодавству України, що відповідачем не заперечується.

Таким чином, Судом встановлено та сторонами підтверджено наявність правових підстав для з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р. за отриманий поліетилентерефталат.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пп. 18 п. 6 Постанови Правління НБУ від 03.09.2015 р. № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» метою направлення обслуговуючим банком Національному банку України реєстрів операцій клієнтів разом з підтверджуючими документами з купівлі іноземної валюти є недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій.

Таким чином, рішення про непідтвердження можливості здійснення операції за наслідками розгляду реєстрів операцій, направлених обслуговуючим банком, приймається лише внаслідок виявлення операцій, що містять ознаки недобросовісних.

У зв'язку із вищенаведеними приписами законодавства, Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо правомірності непогодження операції позивача з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р. у зв'язку із реалізацією ним дискреційних повноважень, якими є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

У такому випадку дійсно суд не може зобов'язати суб'єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде законним. Отже, у такому випадку буде відсутнім факт невиконання обов'язку та, відповідно, факт порушення прав позивача.

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов'язаний до вчинення конкретних дій - прийняти рішення про погодження операцій. Підставою для непогодження операції можуть бути лише визначені законодавством обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - погодити або непогодити операцію, існує лише один правомірний варіант поведінки.

Аналогічна позиція міститься в Ухвалі ВАСУ від 17 грудня 2015 року по справі №К/800/31204/15.

Відсутність правових підстав для визнання операції з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., ВМД № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р. за отриманий поліетилентерефталат недобросовісною, свідчить про протиправність дій та рішення відповідача № 25-03001/85336 від 09.11.2015 р. про не підтвердження наведеної операції позивача та про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було доведено правомірність своїх дій та правомірність рішення № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року щодо не підтвердження можливості здійснення операції позивача по купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивачем наведені обставини підтверджуються документально, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначені факти, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" по купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

3. Скасувати рішення Національного банку України № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

4. Зобов'язати Національний банк України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9) направити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) повідомлення про підтвердження операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" (49057, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 259) по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

5. Стягнути з Національного банку України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" судові витрати в сумі 3654 гривень.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді К.М. Кобилянський

А.С. Мазур