Справа № 816/190/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/190/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Біленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.12.2015 №№ /1603, /1604, /1605, рішень про нарахування штрафних санкцій від 01.12.2015 №№ /1606, /1607.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач наполягав на протиправності проведення перевірки, посилаючись на те, що обсяг доходу позивача значно нижчий ніж 20 мільйонів гривень, тому на останнього поширюється обмеження щодо проведення перевірок контролюючими органами, які встановлені у пункті 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи"; вказав на порушення відповідачем порядку проведення перевірки, оскільки в порушення пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України не був повідомлений за 10 днів до початку перевірки про її проведення.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. У письмових запереченнях посилався на те, що обмеження на проведення перевірок відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи не поширюється на перевірки дотримання норм законодавства з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, що було предметом дослідження під час перевірки позивача; Кременчуцькою ОДПІ 07.10.2015, тобто за 10 днів до початку проведення перевірки - 21.10.2015, направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення перевірки та повідомлення про її проведення, у зв'язку із чим вимоги пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України виконані.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець у встановленому законодавством порядку, перебуває на обліку у Кременчуцькій ОДПІ та є платником єдиного податку /а.с. 8-9/.

У період з 21.10.2015 по 03.11.2015 Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 по питанню повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт перевірки від 17.11.2015 № 274/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 /а.с. 33-46/.

На підставі акта перевірки від 17.11.2015 № 274/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 Кременчуцькою ОДПІ 01.12.2015 винесено:

- податкове повідомлення-рішення № /1603, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: єдиний податок з фізичних осіб на загальну суму 152793,46 грн, в т.ч. за основним платежем - 122234,77 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 30558,69 грн /а.с. 15/;

- податкове повідомлення-рішення № /1604, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в загальному розмірі 590000,27 грн, в т.ч. за основним платежем - 472000,22 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 118000,05 грн /а.с. 17/;

- податкове повідомлення-рішення № /1605, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за штрафними (фінансовими) санкціями - 510 грн /а.с. 16/;

- рішення № /1606 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого внеску на суму 8482,19 грн /а.с. 13/;

- рішення № /1607 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в сумі 170 грн /а.с. 14/.

Позивач не погодився із вказаними рішеннями та оскаржив їх до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з пунктом 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 кодексу про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом Кременчуцької ОДПІ від 06.10.2015 № 366 "Про проведення планової виїзної перевірки", відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на IV квартал 2015 року, призначено проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 по питанню повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014; термін перевірки визначено з 21.10.2015 по 31.11.2015 /а.с. 10/.

Повідомленням від 07.10.2015 № 28 Кременчуцькою ОДПІ проінформовано ФОП ОСОБА_1 про проведення документальної планової перевірки з 21.10.2015, у додатку до повідомлення указаний наказ про проведення перевірки /а.с. 11/.

07.10.2015 вказане повідомлення надіслано ФОП ОСОБА_1 та отримано ним 13.10.2015, про що свідчить підпис про одержання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення /а.с.26/.

Отже, письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки та копія наказу про проведення документальної планової перевірки надіслані ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, що відповідає вимогам пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом дотримано порядок призначення перевірки та порядок повідомлення позивача про її проведення.

Стосовно посилань позивача на наявність обмежень на проведення перевірки, що передбачені пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", суд зазначає наступне.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон №71-VІІІ).

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

В той же час, вказаним законом установлено, що зазначене обмеження не поширюється з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом дослідження під час перевірки ФОП ОСОБА_1 були питання дотримання останнім норм законодавства повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС України, що не суперечить вимогам наведеної позивачем норми закону. При цьому, позивач є платником єдиного податку другої групи /а.с. 9/.

Пунктом 77.6 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема таких документів: службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки, у даному випадку податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач наполягає на скасуванні спірних рішення саме у зв'язку із відсутністю, на думку позивача, підстав для проведення планової виїзної перевірки та порушення контролюючим органом порядку її проведення. При цьому, жодних обґрунтувань протиправності самих рішень з документальним підтвердженням не наводить.

Виходячи з вищевикладеного, суд не знаходить підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Кременчуцької ОДПІ від 01.12.2015 №№ /1603, /1604, /1605, визнання рішень про нарахування штрафних санкцій від 01.12.2015 №№ /1606, /1607.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, довів суду правомірність своїх рішень, що є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко