Справа № 810/893/15
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Київ К/800/28666/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Загороднього А.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Бруя О.Д.,

представника позивача - Зубенко О.В.,

представника відповідача - Чаукіної Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі № 810/893/15 за позовом Державної фіскальної служби України до Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" про стягнення суми штрафних (фінансових) санкцій,

в с т а н о в и в:

Державна фіскальна служба України (далі - ДФС ) звернулась в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (далі - ТОВ "Узинський цукровий комбінат") в якому просила стягнути з відповідача за рішеннями ДФС від 27 жовтня 2014 року № 000307, № 000308 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 58 850 957,86 грн. та 7 634 268,12 грн. відповідно.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, присутніх у судовому засіданні, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено фактичну перевірку ТОВ "Узинський цукровий комбінат", за наслідками якої складено акт № 898/10-36-21/00372634 від 02 вересня 2014 року.

За висновками акту прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 27 жовтня 2014 року: № 000307, яким за порушення вимог статті 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: виробництво спирту етилового без наявності ліцензії, до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 58 850 957,86 грн. згідно з абзацом третім частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"; № 000308, яким за порушення вимог статті 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: зберігання спирту у місці зберігання сприту, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 7 634 268,12 грн. згідно з абзацом одинадцятим частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Постановою Кабінету Міністрів України № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Пунктом 5 зазначеного порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Відповідно до пункту 10 Порядку, у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до частини шостої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку.

Судами встановлено, що позивач скористався таким правом та звернувся до суду про оскарження рішення про застосування фінансових санкцій від 27 жовтня 2014 року № 000307 та № 000308.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у справі № 826/17484/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 року визнано протиправними та скасовано рішення ДФС про застосування фінансових санкцій від 27 жовтня 2014 року № 000307 та № 000308.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Враховуючи, що рішення про застосування фінансових санкцій від 27 жовтня 2014 року № 000307 та № 000308 на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, скасовані в судовому порядку, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі № 810/893/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.П. Зайцев

О.А. Веденяпін

А.Ф. Загородній