Справа № 800/200/16
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 березня 2016 року м. Київ справа № 800/200/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в:

28 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати бездіяльність відповідача та порушення ним його конституційних обов'язків бути гарантом її прав, як людини і громадянина України, які гарантовані їй нормами прямої дії - статей 1, 3, 8, 9, 19, 46, 48, 68 Конституції України.

Пунктом 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства визначено захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У контексті з положеннями частини першої статті 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах при здійсненні суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Частиною четвертою статті 18 КАС України передбачено, що Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначені у статті 171-1 КАС України.

Відповідно до частини першої вказаної статті правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів Вищої ради юстиції; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Частиною п'ятою статті 171-1 КАС України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії.

Зазначені норми закону визначають вичерпний перелік спорів, віднесених до повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, до предметної підсудності Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції віднесені лише справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України і цей суд не наділено повноваженнями щодо розгляду інших категорій справ та інших позовних вимог.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вказані в ній вимоги є нечіткими та незрозумілими, позивач не вказала в чому конкретно полягає порушення її особистих прав, свобод та інтересів з боку Президента України та яким чином дії або бездіяльність відповідача впливають на її права та обов'язки як безпосереднього суб'єкта правовідносин.

Крім того, позивач в позовній заяві ставить питання про витребування у виконавчої влади доказів, що будуть вказувати на «законність» підстав у відмові в нарахуванні їй пенсії та регресу, посилаючись на те, що самостійно подати докази не може оскільки вони знаходяться в органі виконавчої влади.

Однак, позивачем не вказано, які ж саме докази та в якому органі виконавчої влади необхідно витребувати. Причини вказані позивачем щодо неможливості надання доказів є безпідставними, оскільки докази того, що позивач зверталась до органу виконавчої влади з заявою про їх витребування, а їй було відмовлено відсутні.

Отже, позивачу необхідно сформулювати позовні вимоги у відповідності до вимог статей 105, 106 КАС України, з урахуванням положень статті 171-1 КАС України, зазначити конкретні порушені права, як суб'єкта правовідносин, у яких виник спір, з боку Президента України. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, слід надати докази (або зазначити причини неможливості їх подання) на підтвердження порушених прав позивача з боку відповідача, саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення зазначених вище недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України.

Керуючись статтями 105, 106, 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяви ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п'ять днів з моменту її отримання.

Роз'яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Швець