Справа № 826/14190/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року місто Київ №826/14190/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомпублічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта»
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг,
проскасування розпорядження від 25.06.2015 №1541,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження про застосування заходу впливу до них від 25.06.2015 №1541.

Позов обґрунтовано тим, що дії товариства щодо самостійного з'ясування причин та обставин страхового випадку, зокрема, замовлення експертного транспортно - трасологічного дослідження та в подальшому врахування його висновку при прийнятті рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, - відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач посилаючись на наявність документів офіційних компетентних органів, що підтверджують дорожньо-транспортну пригоду та її обставини, вказав на порушення Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» абзаців першого - третього пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування й його виплату та, відповідно, правомірність прийнятого розпорядження.

Справу №826/14190/15 розглянуто в письмовому провадженні згідно із приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надійшло звернення ОСОБА_1 від 29.04.2015 щодо невиконання Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.11.2014 №АІ/1808327 та порушення товариством вимог законодавства про фінансові послуги.

У скарзі ОСОБА_1 порушувалися питання щодо невиплати Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхового відшкодування.

З метою належного розгляду таких питань, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надіслано вимогу щодо отримання від товариства інформації та документів. За результатами розгляду документів, наданих Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» листом від 21.05.2015 №09-02-05/7524 (вх. №4231/ск від 22.05.2015) встановлено наступне.

За участю забезпеченого транспортного засобу «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 10.12.2014 сталася подія, що має ознаки страхового випадку, в результаті якої пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Для виплати страхового відшкодування страхувальником публічному акціонерному товариству Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 24.03.2015 подано постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.02.2015, відповідно до якої за подією, яка мала місце 10.12.2014, суд постановив ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, 05.04.2015 Асистуючою компанією «Укравтоекспертиза» на замовлення публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» від 31.03.2015 складено висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження №1163-15-ТТ, згідно з яким пошкодження на автомобілі «Audi 80» і автомобілі «Volkswagen Passat» не могли утворитися при їх взаємному контакті в умовах розглянутої дорожньо-транспортної пригоди. Показання водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про механізм дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору є неспроможними, оскільки не узгоджуються з механізмом утворення пошкоджень на автомобілях «Audi 80» і «Volkswagen Passat».

Відповідно, 14.04.2015 публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі та листом від 14.04.2015 вих. №09-03-09/5751 повідомлено ОСОБА_1.

Отже, за заявою ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт про правопорушення, вчинені публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» від 08.06.2015 №350/13-15-13/6 та розпочато провадження у справі про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, про що листом від 08.06.2015 вих. №3193/13-8 повідомлено позивача.

Розгляд справи про правопорушення відбувся 25.06.2015 об 11 год. та за наслідками розгляду суб'єктом владних повноважень прийнято розпорядження від 25.06.2015 №1541 про зобов'язання публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 17.07.2015.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові засади діяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Положенням про комісію, затвердженим Указом Президента України від 23.11.2011 року №1070/2011, іншими нормативно-правовими актами.

До основних завдань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг віднесено здійснення в межах її повноважень державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері, захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах її повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Тобто, у відповідності до статті 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, як зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надійшло звернення громадянина ОСОБА_1 від 29.04.2015 щодо невиконання Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.11.2014 №АІ/1808327 та порушення вимог законодавства про фінансові послуги.

Громадянином ОСОБА_1 до позивача 24.03.2015 подано заяву про страхове відшкодування у зв'язку з настанням 10.12.2014 події, що має ознаки страхового випадку, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Разом із заявою подані копії всіх необхідних документів, передбачених статтею 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач листом від 14.04.2015 вих. №09-03-09/5751 повідомив ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з тим, що на думку товариства, учасниками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.12.2014 надано недостовірні відомості про обставини настання події, що має ознаки страхового випадку, та не повідомлено товариство про всі відомі їм обставини дорожньо-транспортної пригоди, що позбавило позивача можливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а також розмір шкоди, заподіяної саме заявленою пригодою.

Дані твердження позивача ґрунтувалися на підставі висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження Асистуючої компанії «Укравтоекспертиза» від 05.04.2015 №1163-15-ТТ.

У той же час, як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач приймаючи оскаржуване рішення керувався наявними документами офіційних компетентних органів, що підтверджують дорожньо-транспортну пригоду та її обставини, а саме: постановою Чемеровського районного суду Хмельницької області від 04.02.2015, протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №963667 від 10.12.2014, складеним інспектором ДПС роти ДПС, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2014, поясненнями двох свідків, учасників, в тому числі і визнаною правопорушником виною та фотокопіями.

Надаючи оцінку таким обставинам суд вказує, що відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені випадки, коли шкода не відшкодовується:

- шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону;

- шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду;

- шкоду, заподіяну життю та здоров'ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України «Про страхування»;

- шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду;

- шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях;

- шкоду, яка прямо чи опосередковано викликана чи якій сприяли іонізуюча радіація, викликане довільним ядерним паливом радіоактивне отруєння, радіоактивна, токсична, вибухова чи в іншому відношенні небезпечна властивість довільної вибухової ядерної сполуки чи її ядерного компонента;

- шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу;

- шкоду, заподіяну пошкодженням або знищенням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди антикварних речей, виробів з коштовних металів, коштовного та напівкоштовного каміння, біжутерії, предметів релігійного культу, картин, рукописів, грошових знаків, цінних паперів, різного роду документів, філателістичних, нумізматичних та інших колекцій;

- шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона відбулася внаслідок масових заворушень і групових порушень громадського порядку, військових конфліктів, терористичних актів, стихійного лиха, вибуху боєприпасів, пожежі транспортного засобу, не пов'язаної з цією пригодою;

- шкоду, заподіяну життю та здоров'ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до статті 37 цього ж Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

- невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У той же час дійсно, як посилається публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на відповідність їх дій чинному законодавству, пунктом 34.4 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Проте, як встановлено судом, відмовляючи у здійсненні страхової виплати у повному обсязі, позивач фактично послався на підпункт 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Тобто, учасниками дорожньо-транспортної пригоди надано недостовірні відомості про обставини настання події, що має ознаки страхового випадку, та не повідомлено страховика про всі відомі їм обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Суд зазначає, що статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний:

- дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди;

- вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди;

- поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси;

- невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

У разі оформлення працівниками відповідного підрозділу МВС України відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

У той же час обов'язок в сприянні страховику та МТСБУ у розслідуванні причин та обставин ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, визначена статтею 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

На підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ МВС України зобов'язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров'я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров'я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди.

Зазначені в цьому пункті документи надаються безоплатно.

Строк надання такої інформації (довідок та інших документів) органами державної влади (у тому числі судовими та правоохоронними) та органами місцевого самоврядування, медичними закладами, а також іншими юридичними особами не може перевищувати 30 днів з дня надходження запиту страховика (МТСБУ) (статтею 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування стало отримання ними висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження Асистуючої компанії «Укравтоекспертиза» від 05.04.2015 №1163-15-ТТ, з якого фактично випливає надання учасниками дорожньо-транспортної пригоди недостовірних відомостей щодо настання обставин події, що має ознаки страхового випадку.

Одночасно, позивачем не наведено, які саме обов'язки визначені вищевказаним Законом не виконано скаржником та не враховано постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.02.2015.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржуване розпорядження від 25.06.2015 №1541 прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такого розпорядження, а тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.