Справа № 804/454/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 р. справа № 804/454/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський С.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний продукт" до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, -
20 січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» (далі - ТОВ «Рідний продукт», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Одеська митниця ДФС України, відповідач), в якому позивач просить суд:
- визнати неправомірним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610190/2 від 14.10.2015 року;
- визнати неправомірними дії посадових осіб м/п «Одеса - порт», пов'язані з невизнанням митної вартості товарів відповідно до митної декларації № 500060001/2015/018644 від 13.10.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з Рішенням про коригування митної вартості товарів та Карткою відмови в прийнятті митної декларації, відповіддю відповідача від 26.11.2015 р. (вих. № 3646/10/15-70-61 від 23.11.2015 р.), відповіддю відповідача від 15.12.2015 р. (вих. № 3897/10/15-70-25-02 від 14.12.2015 р.), оскільки, на думку позивача, вони не відповідають фактичним обставинам та прийняті з чисельними порушеннями норм митного законодавства. Позивачем зауважено, що посадовою особою м/п «Одеса - порт» не зазначено в оскаржуваній Картці відмови причини відмови у прийнятті первинної митної декларації; не зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими, та яку непідтверджену складову митної вартості мав би підтвердити кожен із запитуваних документів; також, не зазначено в оскаржуваній Картці відмови роз'яснення вимог, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації. Оскаржуване Рішення про коригування не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, на думку позивача, всі використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості були підтверджені документально. Отже, позивач, не погоджується з такими діями, вважає, що відповідач не мав підстав визначати митну вартість товару за другорядним методом, оскільки, позивачем було надано достатній обсяг документів на підтвердження заявленої митної вартості за ціною контракту, тобто, за основним методом визначення митної вартості.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 р. відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.02.2016 р.
У судове засідання 04.02.2016 року прибули представники позивача.
Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи, у судове засідання уповноваженого представника не направив, заперечень на позов не надав.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечували.
Керуючись приписами ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду письмові докази, враховуючи позицію позивача, викладену у адміністративному позові та відсутність заперечень відповідача проти позову, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд дійшов висновку про наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2015 року ТОВ «Рідний продукт» (іменується далі як «Покупець») був укладений контракт № НАRP030815 з компанією Наssan Ali Rice Export Company (Пакистан, іменується далі як «Продавець»), за яким Покупець зобов'язаний постачати на адресу Покупця товар (рис), а Покупець приймати цей товар та оплачувати його. При цьому, Продавець - є виробником та вантажовідправником рису, що поставлявся в межах цього Контракту. Сторони погодили обсяг та вартість партії товару, підписавши специфікацію на постачання товару № 1 від 03.08.2015 року, за умовами якої Продавець був зобов'язаний поставити на адресу Покупця 300 тон рису довгого білого, вартістю 388 доларів США за 1 тону. Загальна вартість цієї партії товару склала 116400 доларів США. Зазначена партія рису постачалася на умовах СІР - Одеський морський торговий порт Україна відповідно до Інкотермс-2010. Оплата вартості зазначеної партії товару була здійснена двома частинами: перша частина - після підписання сторонами специфікації на постачання цієї партії товару; друга частина - після отримання копій документів, що підтверджують факт відвантаження товару.
Судом встановлено, що 13.10.2015 року декларантом позивача, ТОВ «Інтєр Транс Лоджістікс» для здійснення митного оформлення товару «рис пакистанський: довго зернистий повністю обрушений, не пропарений, врожай 2014 року, 2-го сорту, 5% дроблених зерен» до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) № 500060001/2015/018644, у якій митну вартість товару визначено на рівні 0,388 долара США за кг нетто та інші документи, зазначені у графі 44 цієї митної декларації. Цього ж дня, від митниці декларантом було отримано електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, у зв'язку із спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості.
14.10.2015 року представник декларанта надав до м/п «Одеса - порт» Одеської митниці ДФС запитані митницею документи, разом із відповідними поясненнями, викладеними в листі № 477/3.
14.10.2015 року представник декларанта надав до м/п «Одеса - порт» Одеської митниці ДФС нову митну декларацію № 500060001/2015/018695 із зазначенням митної вартості товарів, визначеної митницею, та наданням гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України в розмірі, визначеному органом доходів і зборів, відповідно до частини сьомої статті 55 МК України, що свідчить про те, що декларант не згоден із рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів.
10.11.2015 року позивач з листом № 09-11 від 09.11.2015 надав відповідачу висновок про якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
12.11.2015 року позивач подав скаргу до Одеської митниці ДФС (вих. № 11-11 від 11.11.2015), з метою оскарження в адміністративному порядку неправомірних дій відповідача, а саме, Рішення про коригування та Картки відмови.
03.12.2015 року позивач на свій лист № 09-11 отримав відповідь від відповідача від 26.11.2015 (вих. № 3646/10/15-70-61 від 23.11.2015), в якій відповідач відмовив позивачу у визнанні заявленої позивачем митної вартості товару.
21.12.2015 року позивач отримав на свою скаргу № 11-11 відповідь від відповідача від 15.12.2015 року (вих. № 3897/10/15-70-25-02 від 14.12.2015), в якій відповідач відмовив позивачу у скасуванні своїх неправомірних дій та рішень.
Оскарження неправомірних дій та рішень митного органу в адміністративному порядку не призвело до поновлення прав позивача, у зв'язку із чим позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою за захистом порушеного права.
Обгрутовуючи правомірність визначення позивачем митної вартості товарів, суд виходить до наступного.
10 квітня 2008 року Верховна Рада України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифікувала Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).
Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947), оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.
Статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.
Предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.
Відповідно до приписів статті 57 вказаного Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
У разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно статті 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Всі перелічені документи зазначені позивачем як додатки до ВМД та наявні у матеріалах справи.
Заявлена митна вартість товару пояснюється позивачем як договірна ціна згідно контракту від 03.08.2015 року № НАRР030815, укладеного позивачем з компанією Наssan Ali Rice Export Company (Пакистан).
З матеріалів справи, а саме Картки відмови, вбачається, що у якості причин відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою м/п «Одеса - порт» було зазначено: «глава 9, ст.52-55 МКУ. Так як митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів була визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (САТТ). Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №500060001/2015/610190/2 від 14.10.2015 р., рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку передбаченому гл. 4 Закону України від 13.03.2012 № 4495-VІ «Про Митний кодекс України».
Також, в Картці відмови в якості причини відмови у прийнятті митної декларації відповідачем перелічені статті відповідно до глави 9 МК України, а саме: стаття 52 («Заявлення митної вартості товарів»), статті 53 («Документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості»), стаття 54 («Контроль правильності визначення митної вартості товарів»), стаття 55 («Коригування митної вартості товарів»).
Проте, суд зазначає, що в оскаржуваній Картці митним органом не зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими та яку непідтверджену складову митної вартості мав би підтвердити кожен із запитуваних документів. Окрім того, оскаржуване Рішення про коригування не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Відповідно до частини першої ст. 55 МК України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
В оскаржуваному Рішенні про коригування зазначено, що: «...не надано висновок про якісні характеристики товару».
Також, в графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування зазначено, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально.
Наведене твердження посадової особи м/п «Одеса - порт», на думку суду, є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, всі використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості були підтверджені документально.
Відповідно до п. 7.2 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок виконання митних формальностей № 631), у картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову».
Пропонуючи декларанту подати нову декларацію із зазначенням визначеної митницею митної вартості товару, посадова особа м/п «Одеса - порт», на думку суду, не виконала вимоги п. 7.2 Порядку виконання митних формальностей № 631, адже, в цій нормі мова йде саме про виконання тих вимог, які дозволять митниці прийняти митну декларацію із зазначенням митної вартості, визначеної самостійно декларантом, а не примусово визначеної митницею в Рішенні про коригування.
Згідно із частиною сьомою ст. 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Проте, суд зазначає, що в порушення положення п. 2 частини четвертої ст. 54 МК України, п. 7.2 Порядку виконання митних формальностей № 631, посадовою особою м/п «Одеса - порт» не вказано в Картці відмови причин відмови в прийнятті митної декларації; не зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими та яку непідтверджену складову митної вартості мав би підтвердити кожен із запитуваних документів; не вказано роз'яснення вимог за наданими документами, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації.
Таким чином, суд зазначає, що заявлена декларантом митна вартість товару повинна була вважатися визнаною автоматично. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що декларант надав митниці всі документи, передбачені ст. 53 МК України для підтвердження митної вартості товарів. Після запиту митницею додаткових документів, вони також були надані митниці, що підтверджується листом № 477/3, долученим до матеріалів справи. При цьому, документи, подані декларантом 13.10.2015 р. та 14.10.2015 р. разом з митною декларацією № 500060001/2015/018644 від 13.10.2015 р., містили в собі відомості про всі складові митної вартості товару. Як наслідок, всі ці відомості були підтверджені документально.
Відповідно до п. 1 частини другої ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Згідно із частиною третьою ст. 55 МК України, форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598) (правила заповнення графи 33): «У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: - неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); - невірно проведений розрахунок митної вартості; - невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості».
Проте, слід зазначити, що в оскаржуваному Рішенні про коригування не було зазначено обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно з п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598 (правила заповнення графи 33), посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. умов поставки. комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Проте, оскаржуване Рішення про коригування не містить пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
В графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування зазначено: «З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, є більшим: по товару № 1 - МД від 17.07.2015 року № 500060001/2015/005266 становить 0,4 дол. США за кг нетто».
Отже, як вбачається з матеріалів справи, в Рішенні про коригування посадовою особою м/п «Одеса - порт» при посиланні на використання баз даних ПІК «Інспектор-2006» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби не зроблено жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Оскаржуване Рішення про коригування не містить вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана.
Також, відсутня докладна інформація про товар, який було взято за основу для визначення митної вартості: чи то той самий товар, того ж самого типу, сорту, якості, калібру, врожаю, країни походження тощо.
Відповідно до п. 3 частини другої ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів.
Згідно з п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598 (правила заповнення графи 33), у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу).
З наведеного вбачається порушення відповідачем положень п. 3 частини другої ст. 55 МК України та п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598, оскільки, оскаржуване Рішення про коригування не містить вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана.
Відповідно до ч. 8 ст. 55 МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
Як вже було зазначено вище, 10.11.2015 року позивач з листом № 09-11 від 09.11.2015 року надав відповідачу висновок про якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (Протокол випробувань № 1436 від 09.10.2015 року), відсутність якого згідно з наведеним Рішенням про коригування була причиною коригування митної вартості товару.
Позивачем отримано на лист № 09-11 відповідь від відповідача від 26.11.2015 (вих. № 3646/10/15-70-61 від 23.11.2015), в якій відповідач відмовив позивачу у визнанні заявленої позивачем митної вартості товару. У своїй відповіді (вих. № 3646/10/15-70-61) відповідач зазначає (абз. 7 арк 4): «Декларантом ТОВ «Рідний продукт» надано митному органу висновок про якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Протокол випробувань від 09.10 2015 року № 1436, у якому якісні характеристики, а саме, відсоток битих зерен рису: 2,04 %, який суперечить якісним характеристикам заявленого у митній декларації битих зерен: 5,0 % та поданих до митного оформлення документах (інвойс, каталог, довідка про вартість товару, прас-лист та специфікації до контракту), що не дає змогу прийняти вказаний додатково наданий документ для підтвердження заявленої митної вартості товару, що декларувався».
Суд не погоджується з цим висновком відповідача, у зв'язку з наступним.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач погодив з постачальником (компанією Наssan Ali Rice Export Company - Пакистан) постачання за Контрактом певного виду товару - рису довгого білого, 5 % битих зерен.
Проте, суд зазначає, що з об'єктивних причин неможливо, щоб кількість битих зерен у партії товару відповідала 5%, адже, в рисі може бути 4,9999 % або 5,0001 % битих зерен, що, в свою чергу, не може свідчити про неможливість прийняття відповідачем висновку про якісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією (Протокол випробувань №1436 від 09.10.2015 року).
Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно з Протоколом випробувань № 1436 від 09.10.2015 року крім 2,04 % подрібнених зерен в рисі були мелові ядра рису у кількості 0,8%, що є частками рису, що утворилися в процесі його шліфовки. Ці мелові ядра рису також є подрібненими, адже, мають нещільну структуру через наявність в них рихлого крохмалю.
Отже, компанією Наssan Ali Rice Export Company (Пакистан) був поставлений на адресу позивача товар, що повністю відповідав вимогам розділу 5 Контракту, в якому регламентувалися вимоги до його якості, тому, висновок митниці в цій частині є необґрунтованим та протиправним.
Окрім цього, суд зауважує, що ціна товару сформована виходячи з партнерських взаємовідносин, що склалися між сторонами Контракту, а також з поточної ситуації на світовому ринку цієї продукції. Контракт укладено з безпосереднім виробником цієї продукції - компанією Наssan Ali Rice Export Company (Пакистан).
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів, митний орган здійснив необґрунтований висновок про відсутність даних стосовно фізичних характеристик товару, та повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2). При цьому, обставини про не надання митниці висновку про якісні характеристики товару, підготовленої експертною організацією, наведені відповідачем, не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими судом доказами.
Таким чином, суд вважає необгрунтованим висновок відповідача щодо наявності підстав для відмови у митному оформленні товару.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини першої ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» до Одеської митниці ДФС України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1378,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний продукт" до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610190/2 від 14.10.2015 року.
Визнати протиправними дії посадових осіб м/п «Одеса - порт», пов'язані з невизнанням митної вартості товарів відповідно до митної декларації № 500060001/2015/018644 від 13.10.2015 року.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський