Справа № 826/544/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р. м. Київ К/800/30376/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

секретаря судового засідання Пасічніченко А.А.,

за участю:

представника позивача - Кормушиної Г.О.,

представника ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» - Філатової О.Б.,

представника відповідача - Чирва О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі - Солом'янське РВ ГУ ДМС України у м. Києві), третя особа - Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, звернулась до суду з адміністративним позовом, про визнання неправомірними дій Солом'янського РВ ГУ ДМС України у м. Києві щодо зняття з реєстрації у гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача скасувати зняття з реєстрації ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_6

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі ПАТ «Трест «Київміськбуд-2», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги, враховуючи наступне.

Судами встановлено, що 18 грудня 2014 року до Солом'янського РВ ГУ ДМС України в м. Києві надійшла заява ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» з приводу зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у зв'язку із закінченням договору найму (оренди) житла №22 від 1 січня 2010 року.

На підставі пункту 3.1. (припинення підстав на право користування житловим приміщенням) Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22 листопада 2012 року №1077 (далі - Порядок) Солом'янським РВ ГУ ДМС України в м. Києві 18 грудня 2014 року позивач та її донька були зняті з реєстрації місця проживання у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 3.1. Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: інших документів, які свідчать про припинення: підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев'ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

Так, на даний час ОСОБА_5 разом із своєю неповнолітньою дочкою, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 проживає у гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вселенню позивача передувало клопотання №35 начальника спеціалізованого будівельного управління №50 ВАТ «Київоздоббуд» АТ ХК «Київміськбуд» до начальника ДП «Житлоексплуатація» про надання окремої кімнати ОСОБА_5 з дитиною, яка працює в БМУ-50 на посаді штукатура з 2003 року.

Відповідно до договору найму (оренди) житла №22 від 1 січня 2010 року, який було укладено між наймодавцем ВАТ «Трест «Київміськбуд-2» та наймачем ВАТ «Трест Київоздоббуд» (ВАТ «Трест «Київміськбуд-2» є власником зазначеного гуртожитку, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії ЖБ №23475) надавалися в строкове платне користування (найм) ліжко-місця в кількості 69 штук, які знаходяться у гуртожитках ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» за адресою, зокрема, вул. Польова, 19/8.

ВАТ «Київоздоббуд» з квітня 2008 року по березень 2011 року проводило доплату ДП «Житлоексплуатація» ПАТ «Треста Київміськбуд-2» за проживання в гуртожитку ОСОБА_5 згідно з рішенням правління ВАТ «Київоздоббуд» №2 від 20 січня 2009 року.

Так як підприємство, де працювала позивач мало борг, остання була зареєстрована за вищевказаною адресою проживання ТВМ Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві тільки 3 липня 2010 року при погашенні боргу.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем було протиправно знято позивача з реєстрації місця проживання, оскільки у гуртожиток вона була поселена на підставі ордеру №73 від 25 березня 2008 року, виданого балансоутримувачем ДП «Житлоексплуатація» ВАТ «Київміськбуд-2», який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу.

Разом з тим, зробивши такий висновок, суди попередніх інстанцій не встановили чи є ордер №73 від 25 березня 2008 року в розумінні статті 129 Житлового кодексу Української РСР спеціальним та чи відповідає формі, встановленій у Примірному положенні про гуртожитки, затвердженому постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року №208.

У зв'язку з цим, посилання суду апеляційної інстанції на відсутність доказів про визнання вказаного ордеру недійсним, колегія суддів вважає передчасним, оскільки в порядку статті 59 Житлового кодексу Української РСР можливо визнати недійсним лише спеціальний ордер.

Крім того, посилаючись на статті 125, 132 Житлового кодексу Української РСР відповідно до яких роботодавець не може виселити своїх працівників, а також одиноких осіб з неповнолітніми дітьми без надання їм іншого житла, суди попередніх інстанцій не надали оцінки тому, що роботодавцем позивача був ВАТ «Київоздоббуд», а не ВАТ «Трест «Київміськбуд-2», який є власником гуртожитку.

Оскільки в силу статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, то відповідно до статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів приходить висновку про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський(До

Повідач

Судді О.П.Стародуб

В.В.Швець