Справа № 504/4389/15-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 504/4389/15-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Вінська Н.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

за участю: особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області у особі голови Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Думанської Олени Анатоліївни про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання інформації на інформаційний лист,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (далі - Сільська рада) у особі її голови Думанської О.А. та уточнюючи позовні вимоги просив визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання інформації на інформаційний лист від 18 листопада 2015 року.

Постановою Комінтерновського районного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення і забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939-VI).

Згідно до статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (ст. 3 Закону).

Також, частиною 1 статті 5 Закону №2939-VI передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як було встановлено судом першої інстанції 18 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся на адресу Олександрівської сільської ради з інформаційним запитом про надання публічної інформації що становить суспільний інтерес, щодо надання йому на руки завіреної належним чином копії рішення з відповідними протоколами Олександрівської сільської ради "Про надання назв вулицям Інтернаціональна та Захисників в с. Олександрівка на новому житловому масиві у відповідності до розробленого Генерального плану з відповідними додатками.

26 листопада 2015 року ОСОБА_1 отримав відповідь № сер-02/17/536 від 26.11.2015 року, до даного листа було додано засвідчену належним чином копію рішення виконавчого комітету Олександрівської сільської ради від 20.11.2014 року про найменування елементів вулично-дорожньої мережі, список новоутворених вулиць/провулків від 20.11.2015 року та витяг з протоколу виконавчого комітету від 20.11.2014 року.

Однак, дану відповідь позивач вважав неналежним виконанням запиту, оскільки рішення про найменування вулиць має приймати не виконавчий комітет, а сесія відповідної ради, що стало підставою звернення до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах Олександрівською сільською радою не було порушено вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", так як отримана позивачем інформація була створена суб'єктом владних повноважень в процесі виконання своїх обов'язків. Позивач отримав запитуєму інформацію у тому вигляді у якому дана інформація знаходиться у сільській раді, що відповідає вимогам Закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що ґрунтуються на Законі.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони були предметом розгляду у суді першої інстанції, крім того апелянтом не наведено в чому саме виразилось порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Тому, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова