Справа № 813/150/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року справа № 813/150/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Турчина І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Львівської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказу № 2699 к від 14.12.2015 року щодо звільнення його з посади прокурора прокуратури Франківського району м.Львова та органів прокуратури, поновити його на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 з 15.12.2015 року, зарахувати до стажу роботи в органах прокуратури період вимушеного прогулу починаючи з 15 грудня 2015 року по час набрання рішення законної сили та стягнути на його користь заробітню плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його звільнено з посади прокурора прокуратури Франківського району м.Львова та з органів прокуратури в зв'язку з скороченням штату згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України та п.9 ч.1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Зазначає, що відповідачем залишено поза увагою, приписи частини 2 статті 40 КЗпП України яким передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Вважає своє звільнення незаконним, тому що таким порушено його права, у зв'язку з чим просить визнати незаконним наказ прокурора Львівської області № 742к від 14 грудня 2015 року.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до положень статті 12, пункту 11 Перехідних положень та п.1 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VІІ з 15 грудня 2015 року припинено функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур. Наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року № 85ш внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Львівської області, виключено із штатних розписів міськміжрайпрокуратури та включено місцеві прокуратури, що в свою чергу передбачало скорочення у міськміжрайпрокуратурах усіх посад, у тому числі і тієї, яку обіймав позивач. В подальшому проведено тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14 грудня 2015 року.

За результатами проходження 2 етапів конкурсу він отримав загалом 93 бали та зайняв 36 місце у рейтинговому списку кандидатів на посади прокурорів вищевказаної місцевої прокуратури. Відповідно до Наказу у штатному розписі Львівської місцевої прокуратури № 3 встановлено 31,5 одиниць посад. Зайняте позивачем у рейтингу 36 місце позбавило його можливості бути призначеним на посаду прокурора місцевої прокуратури. Звільнення позивача проведено з дотриманням норм чинного законодавства, відповідно до встановленого Порядку та при цьому забезпечено рівні можливості з іншими працівниками міських, районних та міжрайонних прокуратур Львівської області для залишення на роботі у новоутворених місцевих прокуратурах Львівської області. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні письмові заперечення підтримав з мотивів, наведених у них. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

ОСОБА_1 в органах прокуратури Львівської області працював з 29.10.2012 року на посадах слідчого прокуратури Яворівського району Львівської області, старшого слідчого прокуратури Франківського району м.Львова та прокурора прокуратури Франківського району м.Львова на яку призначений з 11.10.2013 року, що підтверджується копією його трудової книжки.

Судом встановлено, що відповідно до статті 12, пункту 11 Перехідних положень та п.1 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VІІ з 15 грудня 2015 року припинено функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур. Наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року № 85ш внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Львівської області, виключено із штатних розписів міськміжрайпрокуратури та включено місцеві прокуратури, що в свою чергу передбачало скорочення у міськміжрайпрокуратурах усіх посад, у тому числі і тієї, яку обіймав позивач.

Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 № 98, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 31.07.2015 за № 928/27373 предбачено проведення тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі.

Позивачем було подано заяву на прийняття участі у конкурсі на зайняття посади прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 Львівської області, оскільки згідно пункту 1.4 Порядку прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

За результатами проходження 2 етапів конкурсу ОСОБА_1 отримав загалом 93 бали та зайняв 36 місце у рейтинговому списку кандидатів на посади прокурорів вищевказаної місцевої прокуратури.

Оскільки, відповідно до Наказу № 85ш від 23.09.2015 року у штатному розписі Львівської місцевої прокуратури № 3 Львівської області встановлено 31,5 одиниць, зайняте позивачем місце позбавило його можливості бути призначеним на посаду прокурора цієї місцевої прокуратури.

ОСОБА_1 згідно наказу Прокурора Львівської області № 2699к від 14.12.2015 року звільнено з посади прокурора прокуратури Франківського району м.Львова та з органів прокуратури з 14 грудня 2015 року у зв'язку із скороченням кількості прокурорів органів прокуратури Львівської області відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності органів прокуратури України, статус прокурорів, система та структура органів прокуратури України, в т.ч. порядок зайняття посади прокурора та звільнення з цієї посади, визначається Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 (далі - Закон № 1697-VII).

Цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім:

пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;

статей 21, 28 - 38, 42, 44 - 50, 62 - 63, 65 - 79 цього Закону, які набирають чинності 15 квітня 2016 року;

статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року (п. 1 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону № 1697-VII).

Відповідно до ст. 7 Закону № 1697-VII систему прокуратури України становлять:1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Згідно ст. 10 Закону № 1697-VII, у системі прокуратури України діють регіональні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя.

У структурі регіональної прокуратури утворюються підрозділи управління та відділи.

Відповідно до п. 5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються: прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначаються Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 № 98(далі - Порядок № 98). Згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Верховної ради України в розділі «Законодавство України», наказ Генерального прокурора України №98 від 20.07.2015 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 липня 2015 р. за № 928/27373. Аналогічні відомості щодо реєстрації вказаного наказу в Мін'юсті містяться також в інформаційно-правовій системі «Ліга-Закон».

Відповідно до п. 1.2. Порядку № 98, на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Тестування забезпечує умови для об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності кандидатів за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов'язки на посадах прокурорів місцевих прокуратур (п. 1.3. Порядку №98).

Пункт 1.4. Порядку №98 визначає, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Згідно п. 4.1. Порядку №98 основними етапами відбору кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури є: прийом документів; тестування на знання законодавчої бази (професійний тест); тестування на загальні здібності; формування рейтингу кандидатів.

Відповідно до п. 5.2. Порядку № 98, працівник, який на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

Максимальна кількість балів, яку може набрати кандидат за результатами проходження двох тестувань, - 200, які враховуються рівними частинами (50 % - тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 50 % - тестування на загальні здібності) (п. 3.15. Порядку №98).

Згідно п. 9.1. Порядку № 98, рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності.

Пункт 9.5. Порядку № 98 визначає, що керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Судом встановлено, що у зв'язку з набранням чинності 15.07.2015 р. Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VI, наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 №85ш внесені зміни до структури та штатних розписів міськміжрайпрокуратури та включено місцеві прокуратури, а саме виключено прокуратуру Франківського району м.Львова та створено Львівську місцеву прокуратуру № 3.

Згідно наказу Генерального прокурора України від 23.09.2015 № 85ш, встановлено у штатному розписі Львівської місцевої прокуратури № 31,5 одиниць.

Відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України та п. 5-1 Перехідних положень Закону №1697-VI, 25 вересня 2015 року позивача попереджено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру»); та повідомлено, що у разі успішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі та при наявності вакантних посад йому буде запропоновано працевлаштування.

ОСОБА_1 подано заяву про допуск до тестування для зайняття вакантної посади прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3.

Згідно рейтингового списку кандидатів на зайняття посад прокурорів Львівської місцевої прокуратури № 3, надісланого робочою групою Львівського регіонального центру ОСОБА_1 зайняв 36 місце, набравши у підсумку 93,00 бали. Результати тестування позивачем не оскаржувалися.

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд зазначає, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VII прокурор звільняється з посади у разі: ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Вище було встановлено, що порядок призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур з числа прокурорів, які на день набрання чинності Законом № 1697-VII працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, визначений спеціальним законом - п. 5-1 Перехідних положень Закону № 1697-VII. Зокрема, такий прийом на роботу можливий за умови успішного проходження ними тестування.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 17.02.2015 у справі №21-8а15, постанові Вищого адміністративного суду України від 16.07.2015 К/800/10543/15 (№2а-5582/08), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.07.2015 К/9991/39504/11, ін.

За вказаних обставин, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що його звільнення проведено з порушенням норм трудового законодавства (КЗпП України), що регулють порядок звільнення за скороченням штатів, встановлюють додаткові гарантії для працівника.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на норми ч. 5 ст. 31 Закону №1697-VII, які визначають, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів після отримання результатів кваліфікаційних іспитів визначає прохідний бал, який не може бути нижчим 60 відсотків максимально можливого бала.

Вище встановлено, що відповідно до п. 5-1 Перехідних положень Закону №1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону: прокурорами місцевих прокуратур призначаються: прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Згідноз абз. 3 п. 1 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VII, статті 28 - 38, цього Закону (в т.ч. ст. 31 Закону) набирають чинності 15 квітня 2016 року. Тобто, до 15.04.2016 працюючі прокурори міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур призначаються прокурорами місцевих прокуратур за результатами успішного тестування, порядок якого визначаються наказом Генерального прокурора.

Статею 11 Закону № 1697-VII передбачені повноваження керівника регіональної прокуратури, у тому числі щодо призначення та звільнення прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку. Частина 3 ст. 11 Закону №1697-VII визначає, що у разі відсутності керівника регіональної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника регіональної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника регіональної прокуратури.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 51 Закону № 1697-VII особами, які в установленому цим Законом порядку приймають рішення про звільнення прокурора з посади, є: керівник регіональної прокуратури - щодо прокурорів відповідної регіональної прокуратури та прокурорів місцевих прокуратур, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Зі змісту положень ст. 60 Закону № 1697-VII прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Посилання позивача на порушення вимог ст. 60 Закону №1697-VII не береться судом до уваги, оскільки глава 3 розд. VІІІ вказаного Закону, яка регламентує діяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (ст.ст. 73-79) набирає чинності з 15.04.2016 (абз. 3 п. 1 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII). Аналогічні положення містяться у п.п. 4 п. 5-1 розд. ХІІІ Перехідних положень Закону №1697-VII, де зазначено, що прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів та подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, уповноваженими приймати такі рішення особами до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацем 3 п. 1 розд. ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної карги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2016 року.