Справа № 826/26190/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 березня 2016 року № 826/26190/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління

юстиції у м. Києві

третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»

Гончаров Сергій Іванович

про визнати протиправною та скасування постанови від 09.11.2015 року

ВП №49344370

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - Відповідач), третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончаров Сергій Іванович, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №49344370 від 09.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що підстави відмови у відкритті виконавчого провадження є незаконними та необґрунтованими, зокрема посилання Відповідача на те, що пред'явлення виконавчого документа до органу ДВС не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення, а саме, у виконавчому документі зазначено адресу боржника: м. Київ, вул. Микільсько Ботанічна, 6/8, яка знаходиться на території Голосіївського району м. Києва, а тому підвідомча ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.

На адресу суду надійшло клопотання від Позивача про розгляд справи в письмовому провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Заперечень на позовну заяву суду не надав.

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Пояснення на позовну суду не надав.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники сторін, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся із заявою до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 12.10.2015 року №826/11587/15, яким зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 року №44625.

Постановою від 09.11.2015 року ВП №49344370 старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Горбатовським Ігорем Анатолійовичем відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав п.1 ч.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з тим, що пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення, а саме, у виконавчому листі зазначено адресу боржника: м. Київ, вул. Микільсько Ботанічна, 6/8, яка знаходиться на території Голосіївського району м. Києві, а отже, територіальна підвідомча ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.

Позивач вважає рішення Відповідачів незаконними та таким, що підлягає скасуванню та звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон).

Відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 18 Закону визначено вимоги до виконавчого документа та зазначено, що у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Судом встановлено, що у виконавчому листі зазначено адресу боржника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ": м. Київ, вул. Микільсько Ботанічна, 6/8.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника (частина 2 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Місце виконання рішення визначено статтею 20 цього Закону, відповідно до частини першої якої виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 606- XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Обставини, за наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, визначені частиною першою статті 26 Закону №606-XIV. Однією з таких обставин, згідно з пунктом 4 частини першої зазначеної статті, є предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення, що зобовязує державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2015 року представником Позивача подано заяву до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено, що фактичним місцезнаходженням боржника є пр. Московський, буд 16, м. Київ, 04073.

При цьому суд звертає увагу, що ані до вказаної заяви, ані під час розгляду справи Позивачем не надано належних доказів зміни адреси боржника для ідентифікації останнього, аніж та, що вказана у виконавчому документі, а саме: м. Київ, вул. Микільсько Ботанічна, 6/8.

Суд звертає увагу Позивача, що останній не позбавлений був права звернутися до суду з заявою про внесення змін до виконавчого листа в зв'язку з зміною адреси Боржника.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 128, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук