Справа № 2-а-2321/10
Суддя: Стоілова Т. В.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2"а"- 2321/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої - судді Стоілової Т.В.

при секретарі - Коваленко О.Г. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Красноармійському районі Донецької області про визнання відмови відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та зобовязання відповідача зробити донарахування та виплату щомісячної державної

соціальної допомоги як дитині війни, відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2010 рік, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Красноармійському районі Донецької області про визнання відмови відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та зобовязання відповідача зробити донарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2010р.

В обгрунтування позову зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону України №2195- ІУ від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" він має статус «дитини війни», у звязку з чим, у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2010р. йому така допомога не виплачувалась.

Позивач вважає, що положення Законів України «Про державний бюджет України за 2006 рік» та «Про державний бюджет України за 2007р.» в частині зупинення дії ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись. З підстав невідповідності ст. 22 Конституції України п.п.2, п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» позивач вважає неможливим їх застосування з

01.01.2008р.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати відмову відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2010 p., відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » № 2195-15, в редакції, яка діяла в цей період у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Красноармійському районі провести нарахування та виплату позивачу щомісячного підвищення у розмірі надбавки до пенсії як дитині війни за 2010 p., відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » № 2195-15, в редакції, яка діяла в цей період у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі(а.с.4).

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Красноармійському районі у судове засідання не зявився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без участі його представників. На адресу суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач посилається на те, що порядок надання пільг, передбачених ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», Кабінету Міністрів України у 2006 році не було розроблено. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» призупинено. Законодавче питання не було врегульовано стосовно фінансування виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни. Відповідно до вказаного закону підвищення до пенсії дітям війни виплачується за рахунок коштів державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного Фонду України. На цей час чинною є Постанова КМУ №530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", відповідно до п.8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсій, підвищення проводиться у твердих розмірах. Вимоги позивача щодо підвищення пенсії вважає не законними, просив суд відмовити в задоволенні позову(а.с.9).

Суд, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності справи, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має правовий статус «дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням №14764(а.с.5).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., що набрав чинності 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Але, суд вважає безпідставними посилання відповідача на Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено обчислення державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у твердих розмірах та визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком та щомісячної державної допомоги дітям війни.

З урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2010р.» від 26.12.2009 р. № 835-У1, суд приходить до висновку, що з 01.01.2010 р. відповідач виплачує позивачу, як дитині війни, підвищення у твердих розмірах у розмірі 49.80 грн. в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто у розмірах менших за 30 % мінімальної пенсії за віком , а тому вимоги позивача в цій частині є правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на ч.1 ст.99 КАСУ є неправомірними. Згідно ч.З ст.99 КАСУ, строк звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод та інтересів особи, цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни - державна соціальна гарантія - це встановлений цим законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни.

Згідно ст.З ЗУ „Про соціальний захист дітей війни - державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що застосування ч.1 ст.99 КАСУ в цьому випадку є незаконним, оскільки воно обмежує права дітей війни на соціальні гарантії, і вважає за доцільне застосувати загальний термін позовної давності, передбачений ст.257 ЦПК України, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державна соціальна допомога, як дитині війни, відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни", є обов'язковою для виплати, тому суд вважає, що вимоги позивача про визнання відмови відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, противоправною за період з 01.01.2010 року по день розгляду справи у суді, є обгрунтованими і їх слід задовольнити та стягнути з відповідача УПФ в Красноармійському районі Донецької області на користь позивача ОСОБА_1 недоплачену суму щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Керуючись ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" , Законом України "Про державний бюджет на 2009 рік", ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-1V, ст. ст. 17, 18, 69-71, 79, 86, 87, 94. 99, 100, 158, 183-2, 254 Кодексу адміністративного

судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Красноармійському районі Донецької області задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області з невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 січня 2010 року по 12 жовтня 2010 року.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України Красноармійському районі Донецької області зробити донарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01 січня 2010 року по 12 жовтня 2010 року, з урахуванням сплачених раніше сум щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку в Апеляційний адміністративний суд Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги.

Суддя: