Справа № 826/11811/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 квітня 2016 року № 826/11811/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаТимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції Вища рада юстиції
провизнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування висновку №28/02-15 від 19.05.2015,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Вищої ради юстиції, в якому просить:

- визнати протиправними дії Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції з проведення перевірки заяви заступника Генерального прокурора України Бачуна О.В. на підставі Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» та складення висновку №28/02-15 від 19.05.2015 за результатами проведеної перевірки;

- визнати протиправним та скасувати висновок №28/02-15 від 19.05.2015 за результатами проведеної перевірки на підставі Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» про встановлення в діях судді Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 наявності ознак порушення присяги судді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про необґрунтованість оскаржуваного висновку, складеного без врахування письмових пояснень позивача та у період перебування останньої на лікарняному. Також, за твердженнями позивача, Тимчасова спеціальна комісія з перевірки суддів судів загальної юрисдикції не є компетентним органом з питань притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності, оскільки такі повноваження покладено на Вищу раду юстиції та Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, з урахуванням того, члени Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції були упередженими при складанні оскаржуваного висновку, що, як наголошено позивачем, підтверджується висловлюваннями останніх, висвітлених, зокрема, у засобах масової інформації.

У судових засіданнях представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надав.

Третя особа у судових засіданнях та письмових поясненнях стосовно заявлених позовних вимог повідомила про те, що Вища рада юстиції у повному обсязі здійснила передбачені законом заходи щодо технічного, інформаційного та організаційного забезпечення роботи Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції під час перевірки стосовно судді Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за заявою заступника Генерального прокурора України Бачуна О.В.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вказане, судом у судовому засіданні 18.02.2016 ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник Генерального прокурора Бачун О.В. звернувся до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції із заявою про проведення спеціальної перевірки судді відповідно до Закону України «Про відновлення довіри до судової влади» від 05.12.2014 №05/1/1-147вих-14, в якій просив провести перевірку на предмет порушення присяги слідчим суддею ОСОБА_1 (судове рішення, що становить зміст перевірки: ухвала від 23.01.2014 у справі №760/376/14), прийняти висновок про порушення присяги слідчим суддею ОСОБА_1 за результатами перевірки Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції та направити висновок вказаної комісії про порушення суддею присяги разом з матеріалами перевірки до Вищої ради юстиції.

У вказаній заяві підставою для звернення з останньою вказано, що у даному рішенні слідчий суддя ОСОБА_1 обрала запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо особи-учасника масових акцій протесту у період з 21.11.2013 до дня набрання чинності Законом, у зв'язку з її участю у таких акціях, а тому повинна пройти перевірку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні». В якості додатку до даної заяви зазначено копію ухвали від 23.01.2014 у справі №760/376/14.

За результатами дослідження вказаних у даній заяві обставин та проведення відповідної перевірки Тимчасовою спеціальною комісією з перевірки суддів судів загальної юрисдикції складено висновок від 19.05.2015 №28/02-15, яким ухвалено визнати в діях судді Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 наявність ознак порушення присяги судді та направити висновок з матеріалами перевірки до Вищої ради юстиції для подальшого розгляду та прийняття рішення.

Вважаючи вказаний висновок та дії з його складання протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовий акт, який визначає правові та організаційні засади проведення спеціальної перевірки суддів судів загальної юрисдикції (далі - перевірка суддів) як тимчасового посиленого заходу з використанням існуючих процедур розгляду питань про притягнення суддів судів загальної юрисдикції до дисциплінарної відповідальності і звільнення з посади у зв'язку з порушенням присяги з метою підвищення авторитету судової влади України та довіри громадян до судової гілки влади, відновлення законності і справедливості, є Закон України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08.04.2014 №1188-VII (надалі - Закон №1188).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону №1188, перевірка суддів проводиться протягом одного року з дня формування складу Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції (далі - Тимчасова спеціальна комісія), що утворюється у порядку, визначеному статтею 4 цього Закону.

Заяви про проведення перевірки індивідуально визначеного судді (суддів) згідно із статтею 3 цього Закону подаються юридичними або фізичними особами у письмовій формі до Тимчасової спеціальної комісії протягом шести місяців з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення про її утворення та повинні містити такі відомості: 1) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я, по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), номери засобів зв'язку, адреси електронної пошти (за наявності); 2) прізвище, ім'я, по батькові судді (суддів), щодо якого (яких) має бути проведена перевірка, його посада; 3) повна назва суду, в якому працює відповідний суддя (судді); 4) обґрунтування необхідності проведення перевірки щодо відповідного судді (суддів) із зазначенням судових рішень, що становлять зміст перевірки суддів відповідно до цього Закону; 5) перелік матеріалів, що додаються до заяви (ч. 2 ст. 2 Закону №1188).

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1188 визначено, що суддя суду загальної юрисдикції підлягає перевірці, зокрема, у разі прийняття ним одноособово або у колегії суддів таких рішень: про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, залишення їх без змін, продовження строку тримання під вартою, обвинувальних вироків щодо осіб, які були учасниками масових акцій протесту в період з 21 листопада 2013 року до дня набрання чинності цим Законом, у зв'язку з їх участю у таких акціях.

При цьому, Тимчасова спеціальна комісія здійснює свою діяльність на підставі цього Закону, відповідно до Регламенту Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції, що затверджується на першому засіданні Тимчасової спеціальної комісії (ч. 2 ст. 4 Закону №1188).

Тимчасова спеціальна комісія діє при Вищій раді юстиції (ч. 13 ст. 4 Закону №1188).

У свою чергу, у розумінні ст. 1 Закону України «Про Вищу рада юстиції» від 15.01.1998 №22/98-ВР (надалі - Закон №22/98), Вища рада юстиції є колегіальним, постійно діючим, незалежним органом, відповідальним за формування незалежного високопрофесійного суддівського корпусу, здатного кваліфіковано, сумлінно та неупереджено здійснювати правосуддя на професійній основі, а також за прийняття рішень стосовно порушень суддями і прокурорами вимог щодо несумісності та у межах своєї компетенції про їх дисциплінарну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону №22/98, при Вищій раді юстиції можуть утворюватися тимчасові колегіальні органи (комісії), компетенція, склад та порядок діяльності яких визначаються законом. Вища рада юстиції може залучати до своєї діяльності органи суддівського самоврядування, суддів, суддів у відставці, адвокатів, прокурорів за їхньою згодою для виконання допоміжних і консультативних функцій на громадських засадах, без делегування повноважень Вищої ради юстиції чи її членів.

Так, на виконання положень Закону №1188 рішенням Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції від 03.07.2014 №1 затверджено Регламент Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції (надалі - Регламент).

Відповідно до п. 3.4 Регламенту у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, розгляд та вирішення питань на засіданнях і прийняття рішень проводяться Комісією колегіально.

Рішення приймаються тільки тими членами Комісії, які брали участь у розгляді питання на засіданні Комісії.

Разом з тим, у силу ч. 5 ст. 6 Закону №1188, якщо суддя, щодо якого проводиться перевірка, не може особисто прибути на засідання Тимчасової спеціальної комісії, він може бути представлений на засіданні комісії через представника, повноваження якого підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю, а якщо представник має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, - ордером або угодою про надання правової допомоги судді, щодо якого проводиться перевірка.

Неприбуття з будь-яких причин на засідання Тимчасової спеціальної комісії судді, щодо якого проводиться перевірка, або його представника не перешкоджає проведенню засідання Тимчасової спеціальної комісії та ухваленню нею висновку щодо такого судді.

Згідно з п. 3.3.1 Регламенту у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від присутніх на засіданні членів Комісії.

Приписами п. 6.9.4 Регламенту передбачено, що у мотивувальній частині висновку коротко викладаються встановлені факти та обставини з посиланням на докази, що їх підтверджують, мотиви, з яких Комісією ухвалено рішення.

За результатами розгляду питання Комісія, зокрема, приймає висновок Комісії про порушення суддею (суддями) присяги, який разом із матеріалами перевірки направляється до Вищої ради юстиції для розгляду та прийняття нею рішення у строк не більше трьох місяців з дня надходження висновку у порядку, визначеному Законом. Порушення даного строку Вищою радою юстиції не є підставою для припинення процедури перевірки судді. Суддя має право на оскарження рішення Вищої ради юстиції в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Висновок Комісії про порушення суддею присяги є обов'язковим для розгляду Вищою радою юстиції (пп. «а» п. 6.9.1 Регламенту у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 7 Закону №1188 визначено, що висновок Тимчасової спеціальної комісії про порушення суддею присяги разом із матеріалами перевірки направляється Вищій раді юстиції для розгляду та прийняття нею рішення у строк не більше трьох місяців з дня надходження висновку у порядку, визначеному законом. Порушення даного строку Вищою радою юстиції не є підставою для припинення процедури перевірки судді. Суддя має право на оскарження рішення Вищої ради юстиції в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

З огляду на вказане, суд звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, з урахуванням наведених законодавчих положень, у даному випадку належним способом захисту є оскарження рішення Вищої ради юстиції, прийнятого на підставі висновку від 19.05.2015 №28/02-15, в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, відтак, права позивача не підлягають захисту у запропонований останнім спосіб шляхом визнання протиправним та скасування висновку Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції від 19.05.2015 №28/02-15, як і визнання протиправними дій з його складення. З огляду на викладене позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, інші твердження позивача, покладені в обґрунтування заявлених позовних вимог, не спростовують викладеного вище висновку суду про необґрунтованість розглядуваних позовних вимог.

Слід зазначити, що аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 у справі №826/6310/15.

Також, суд звертає увагу, що дисциплінарною секцією Вищої ради юстиції за результатами розгляду висновку Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції від 19.05.2015 №28/02-15 стосовно судді Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 складено висновок від 13.10.2015, у відповідності до якого Вищій раді юстиції рекомендовано відмовити у внесенні подання Президентові України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом'янського районного суду міста Києва, а висновок Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції від 19.05.2015 №28/02-15 за заявою заступника Генерального прокурора України Бачуна О.В. стосовно судді Соломянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 направити до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

На підставі вказаного, на засіданні Вищої ради юстиції за результатами таємного голосування вирішено відмовити у внесенні подання Президентові України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом'янського районного суду міста Києва у зв'язку з порушенням присяги судді та направити висновок Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції за заявою заступника Генерального прокурора України Бачуна О.В. стосовно вказаної судді з матеріалами перевірки до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Дане підтверджується наявною у матеріалах справи копією результатів розгляду питань порядку денного засідання Вищої ради юстиції від 03.12.2015 №18.

При цьому, доказів оскарження вказаного рішення Вищої ради юстиції позивачами не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур