Справа № 816/710/15-а
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/34103/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О.І., Моторного О. А.

розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вишукувальний геологічний центр» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-вишукувальний геологічний центр» (далі - ТОВ «Науково-вишукувальний геологічний центр») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - ДПІ у м.Полтаві) в якому просить визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, визнати протиправними дії та зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2015 року апеляційну скаргу ДПІ у м.Полтаві задоволено частково. Скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2015 року в частині визнання протиправними дії ДПІ у м.Полтаві щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок", підсистемі "Аналітична система" показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Науково - вишукувальний геологічний центр», та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ «Науково - вишукувальний геологічний центр» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у м.Полтаві подало касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2015 року та відмовити ТОВ «Науково - вишукувальний геологічний центр» в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

ДПІ у м.Полтаві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Науково - вишукувальний геологічний центр» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 травня 2014 року. За результатами перевірки було складено акт №5276/16-01-22-01-09/36792628 від 22 вересня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- пунктів 135.1, 135.2 статті 135, пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України в частині завищення доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 рік загалом в розмірі 8766838,00 грн.;

- пунктів 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України в частині завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 рік загалом в розмірі 8392337,00 грн.;

- підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження позивачем податку на прибуток за 2013 рік в розмірі 21109,00 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкових зобов'язань загалом в розмірі 1918929,00 грн.;

- статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, наслідком чого визначено завищення податкового кредиту загалом в розмірі 1872993,00 грн.;

- статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого вказано на заниження платником податку на додану вартість загалом в розмірі 886972,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м.Полтаві були прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 02 жовтня 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" загалом в розмірі 1330456,50 грн., у тому числі: 886972,00 грн. - основний платіж, штрафні (фінансові) санкції - 443485,50 грн. та № від 02 жовтня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на прибуток приватних підприємств" в розмірі 26386,25 грн., у тому числі: 21109,00 грн. - основний платіж, штрафні (фінансові) санкції - 5277,25 грн.

Крім того, контролюючим органом у електронній базі даних "Автоматизована система співставлення Інформаційної системи "Податковий блок" здійснено коригування до зменшення відомостей про задекларовані позивачем показники податкової звітності

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 02 жовтня 2014 року, судами попередніх інстанцій зазначено наступне.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України (тут та надалі - у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

В силу абзацу "в" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Враховуючи наведені приписи Податкового кодексу України, кредиторська заборгованість суб'єктів господарювання, що у встановленому законом порядку визнані банкрутами чи ліквідовані, визнається безнадійною та відноситься до інших доходів платника податків, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За змістом підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У відповідності до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що мотивуючи правомірність зазначеного податкового повідомлення-рішення відповідач виходив з того, що станом на 31 грудня 2013 року за даними бухгалтерського обліку позивача по рах.631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" обліковується кредиторська заборгованість щодо взаємовідносин з ТОВ "СБ-Радар". Оскільки підприємницьку діяльність зазначеного товариства припинено 18 жовтня 2013 року, відповідач дійшов висновку, що згадана кредиторська заборгованість в розмірі 111098,00 грн. є безнадійною, а тому має бути врахована при визначенні доходу ТОВ «Науково-вишукувальний геологічний центр» за 2013 рік.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що ДПІ у м.Полтаві правомірно донараховано ТОВ «Науково-вишукувальний геологічний центр» грошове зобов'язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік в розмірі 21109,00 грн. та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5277,25 грн., а відтак, підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02 жовтня 2014 року - відсутні.

Щодо податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Полтаві № від 02 жовтня 2014 року, судами попередніх інстанцій зазначено наступне.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачені вимоги до первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем підтверджено здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними та іншими документами що за своєю формою та змістом відповідають ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять всі обов'язкові реквізити.

Щодо здійснення господарських операцій ТОВ «Науково - вишукувальний геологічний центр» з ТОВ «Спецбілд», судами попередніх інстанцій зазначено, що відповідно до ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року провадження у справі закрито за примиренням сторін у зв'язку з досягненням податкового компромісу в частині донарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 267312,57 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Спецбілд», а отже податкове повідомлення-рішення № від 02 жовтня 2014 року підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправними дій відповідача щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок", підсистемі "Аналітична система" показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість позивача, судом апеляційної інстанції зазначено наступне.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 62.1 ст.62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань. Дане положення врегульоване п.74.1, п.74.2 ст.74 ПК України.

Інформація, що збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до відповідних інформаційних баз даних.

Метою розробки автоматизованих інформаційних систем є створення єдиного програмно-технічного комплексу для автоматизації процесу реєстрації, обліку платників податків на всіх рівнях структури органів державної податкової служби, прийому та обробки електронних звітних податкових документів, формування зведеної інформації про надходження податкових платежів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплату у розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих систем є, зокрема, відомості стосовно реєстраційних та облікових даних платника податків, його банківських рахунків, інформація, що надходить від інших органів виконавчої влади, у тому числі Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Державного комітету статистки України, митних органів та органів внутрішніх справ, податкових органів центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних системах обліковуються дані, що створені або отримані податковим органом у процесі поточної діяльності, у тому числі інформація про наявність/відсутність підприємства за його місцезнаходженням, видачу або анулювання свідоцтв про реєстрацію платником податку на додану вартість, направлення на адресу платника відповідних запитів, надходження відповідей на них, облік результатів контрольно-перевірочної роботи за окремими податками і зборами тощо.

Облік контрольно-перевірочної роботи за додержанням платниками податків податкового законодавства здійснюється шляхом формування відповідних даних в Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України".

У свою чергу, з метою вдосконалення контролю за правильністю формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, оперативне виявлення платників, що підлягають документальній перевірці, розроблено систему автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Об'єктом автоматизації є процес співставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків коригування сум податку контрагентів з використанням інформації, викладеної в актах/довідках перевірки платника податку (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) у розрізі контрагентів, донарахованих сум податкового зобов`язання.

Система призначена для проведення співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на центральному рівні та забезпечує доступ до результатів співставлення підрозділам органів державної податкової служби на регіональному та районному рівні для відпрацювання отриманих результатів та використання їх для подальшої контрольно-перевірочної роботи.

Таким чином, відображена у вказаних системах податкова інформація використовується податковим органом виключно для власних функціональних потреб та має на меті проведення аналізу господарської діяльності платника, правомірності формування ним податкового зобов`язання та податкового кредиту за операціями з іншими суб`єктами господарювання.

Внесення до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» податкової інформації, отриманої внаслідок вчинення дій щодо проведення зустрічної звірки, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У даному випадку безпосереднє викладення відповідачем суб'єктивного оціночного судження щодо наявності з боку позивача порушень податкового та іншого законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Дії відповідача щодо внесення до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» інформації, отриманої внаслідок проведення перевірки позивача, в даному випадку, є лише службовою діяльністю працівників податкової інспекції на виконання своїх службових обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження господарських операцій.

Вказані дії самі по собі не створюють для суб'єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для позивача обов'язкових юридичних наслідків.

Судом апеляційної інстанції вірно визначено, що внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, зокрема, АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», самі по собі не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 09 грудня 2014 року (справа №21-511а14), вказавши, що внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної перевірки товариства є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку. Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що підстави для відмови у задоволення позову щодо визнання протиправними дій ДПІ у м.Полтаві, полягають у правомірному проведенні коригувань показників податкової звітності ТОВ «Науково-вишукувальний геологічний центр» в інформаційній системі "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України".

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Науково-вишукувальний геологічний центр».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанцій постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
О. А. Моторний