Справа № 127/25676/14-а
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/80/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Овсюка Є.М.

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Адміністративний позов мотивований тим, що висновком МСЕК від 14.12.1997 року позивача визнано інвалідом 2 групи, захворювання пов'язане з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, він є ліквідатором аварії на ЧАЕС, з цього приводу знаходиться на обліку у відповідача. Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", інвалідам 3 групи виплачується одноразова компенсація в розмірі 30 мінімальних заробітних плат на момент встановлення інвалідності.

В жовтні 2014 року позивач дізналась про порушення своїх прав на отримання одноразової грошової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, тому її представник звернувся до відповідача з відповідною заявою. На звернення представника позивача, відповідачем було відмовлено у виплаті такої компенсації. Позивач не погоджується з даною відмовою відповідача, а тому звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2015 року справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Степанової С.М. позов не визнала, надала суду письмові заперечення проти позову та просила суд відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази у справі, суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно довідки МСЕК № 140747 від 14.12.1994 року позивачу ОСОБА_2 було встановлено 2 групу інвалідності повторно .

Позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про виплату одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особі з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка стала інвалідом ІІ групи, внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на яку отримав лист відповідача № К-08-62324 від 23.10.2014 року, щодо відмови у виплаті такої компенсації, оскільки .

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, прати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, яка виплачується в таких розмірах: інвалідам І групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Порядок нарахування, розмір і виплата спірної компенсації позивачеві встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивачу ІІ група інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, була встановлена з 14.12.1994 року повторно.

Як встановлено в судовому засіданні під час дослідження пенсійної справи, з відповідними зверненнями про виплату компенсації до компетентних органів позивач не звертався.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача виплатити одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат з врахуванням розміру мінімальної заробітної плати, станом на момент здійснення виплати, слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 48 Закону № 796-ХІІ в редакції чинній станом на момент встановлення позивачу інвалідності, виплата компенсації здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2012 рік», визначено, що у 2012 році норми і положення ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовують в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року у справі № 3-рп/2012 встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Розмір одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, що втратили годувальника із числа осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, і батькам померлого громадянина, відповідно до частини першої статті 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у 2012 році визначається постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно вказаної постанови одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачуються в таких розмірах: інвалідам I групи - 37930 тис. карбованців; інвалідам II групи - 28440 тис. карбованців; інвалідам III групи - 18960 тис. карбованців, що, враховуючи положення Указу Президента України "Про грошову реформу в Україні" №25.08.1996 року №762/96, становить - інвалідам 1 групи - 379 грн. 30 коп., інвалідам 2 групи - 284 грн. 40 коп., інвалідам 3 групи - 189 грн. 60 коп.

Дана постанова є чинною, не визнана неконституційною чи протиправною, не скасована у встановленому законом порядку.

Статтею 95 Конституції України визначено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначається виключно законом України про Державний бюджет України.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України передбачено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємному зв'язку та враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, положення чинного законодавства України, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46, 95 Конституції України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 86, 87, 94, 99, 100, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: