Справа № 818/3843/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 р. Справа № 818/3843/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" та ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2016р. по справі № 818/3843/15

за позовом Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування"

до ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області , Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Корпорація «Національно-технічний центр наукового приладобудування» звернулася до суду із вимогами до Державної податкової інспекції у м.Сумах, Головного управління державної казначейської служби України у м.Сумах із вимогою про стягнення пені в сумі 248974,78 грн. в зв'язку із несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2016р. адміністративний позов Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" суму відшкодування пені в розмірі 206766,91грн. Стягнуто на користь Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сумах суму судового збору в розмірі 3101,50 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2016р. виправлено помилку у п.2-3 резолютивній частині постанови від 03.02.2016 р. по справі № 818/3843/15 та викладено пункт 2-3 резолютивної частини постанови в наступні вірній редакції: "Стягнути з Державного бюджету України на користь Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" (м.Суми, вул Комсомольська,68а, і.к. 23634807) суму відшкодування пені в розмірі 220356,74грн. Стягнути на користь Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" (м.Суми, вул Комсомольська,68а, і.к. 23634807) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сумах суму судового збору в розмірі 3305,35 грн.".

ДПІ у м.Сумах, не погодившись з постановою суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу, вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права , просить суд скасувати постанову від 03.02.2015 р. в частині задоволення позовних вимог, в цій частині прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову .

Корпорація "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування", вважає оскаржувану постанову в частині відмови у задоволенні позову такою , що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неоднаковим застосуванням норм матеріального права до одних і тих же правовідносин, такою що містить неправомірні висновки суду, а тому оскаржувана постанова в частині відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню , просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, постанову суджу першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог , прийняти нову постанову . якою позов задовольнити .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ДПІ у м.Сумах не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" підлягає задоволенню , виходячи з наступних підстав.

Однак, до теперішнього часу вище вказану суму із бюджету позивачеві не відшкодовано.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив правомірності заявлених позовних вимог щодо стягнення пені , нарахованої на суму бюджетної заборгованості по ПДВ за березень 2011 року на суму 196978,79 грн. (206535,45-19556,66) за період з 05.03.2012р. по 15.05.2015р. (по сумі 175835 грн. + 8413,62 грн.), а також за період з 05.03.2015р. по 14.12.2015р. (по сумі 193432,90 грн.), а також за квітень - травень 2012 року (за період з 26.07.2012р. по 15.05.2015р.) в розмірі 25797,09 грн., червень 2012 року (за період з 26.09.2012р. по 15.05.2015р.) в сумі 4792,23 грн., за липень 2012р. (за період з 25.10.2012р. по 15.05.2012р.) в сумі 2789,29 грн.,оскільки відповідачами порушено строк бюджетного відшкодування позивачу підтвердженої суми податку на додану вартість за вказані періоди.

При цьому , суд першої інстанції дійшов висновку щодо неправомірності позовних вимог про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за березень 2011 року в сумі 9061,38 грн. (на суму 161714,48 грн. за період з 26.06.2011р. по 31.01.2012р.) , а також сума пені в розмірі 19556,66 грн. (на суму 377681,52 грн. за період з 26.06.2011р. по 04.03.2012р.), а всього на суму 28618,04 грн. (9061,38+19556,66).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, однак , колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а і в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Згідно пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Згідно п. 200. 17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Також , відповідно до п. 200.23. ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нормами Податкового кодексу України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь-яких виключень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спору цієї категорії у постанові від 03.06.2014 року по справі № 21-131а14.

Відповідно до вимог частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Частиною 2 статті 161 КАС України встановлено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать , що 20.04.2011 року подав до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року, а також відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відображеного у поданій податковій декларації, яка становила 539 396,00 грн.

ДПІ у м.Сумах проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2011 року, за наслідками якої складено акт від 20.06,.2011 року №4441/23- -20/23634807 та на підставі висновків перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 01 липня 2011 року №/52451 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 175 §35,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1,00 грн.

Також, ДПІ у м.Сумах проведено ще одну документальну невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку за березень 2011 року, за наслідком якої складено акт від 30.06.2011 року №5053/23-620/236-34807 та на підставі висновків перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 15 липня 2011 року №/56696 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 201 843,52 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1,00 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2011 року у справі №2а-1870/5286/11 , яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 року, податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.Сумах від 01 липня 2011 року №/52451 та від 15 липня 2011 року № /56696 скасовані. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2012 року ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 року у справі №2а-1870/5286/11 та постанова Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2011 року у справі №2а-1870/5286/11 залишені без змін.

Враховуючи наведене у ДПІ у м.Сумах виникло зобов'язання по виконанню приписів частини 2 пункту 200.15 статті 200 ПКУ, проте приписи наведеної статті ДПІ у м.Сумах не виконані ,тому позивач, використовуючи своє законне право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, змушений був звернутися з позовною заявою до Сумського окружного адміністративного суду з метою відстоювання своїх законних плав.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 року у справі №1818/1417/14, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року , позовну заяву позивача задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 року у справі № 818/1417/14 касаційну скаргу позивача задоволено у повному обсязі, рішення судів попередніх інстанцій по вказаній справі скасовано, ухвалено нове рішення , яким присуджено до стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 473 833,52 грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Позивачем, з урахуванням пункту 200.23 статті 200 Податкового Кодексу України , за прострочення виплати бюджетного відшкодування за березень 2011 року у розмірі 193 432,90 грн. здійснено розрахунок пені за 1633 дні у розмірі 215596,17 грн. , яка складається : 35118,47 грн. - за період з 26.06.2011 р. до 22.03.2012 р. 271 день за ставкою НБУ 7,75% ; 41276,11 грн. за період з 23.03.2012 р. до 09.06.2013 р. 444 дні за ставкою НБУ 7,50% ; 5562,78 грн. за період з 10.06.2013 р. до 12.08.2013 р. 64 дні за ставкою НБУ 7,00% ; 19773,95 грн. за період з 13.08.2013 р. до 14.04.2014 р. 245 днів за ставкою НБУ 6,50% ; 10970,35 грн. за період з 15.04.2014 р. до 16.07.2014 р. 93 дні за ставкою НБУ 9,50% ; 18470,17 грн. за період 17.07.2014 р. до 12.11.2014 р. 119 днів за ставкою НБУ 12,5% ; 14776,14 грн. за період з 13.11.2014 р. до 05.02.2015 р. 85 днів за ставкою НБУ 14,0% ; 6295,37 грн. за період з 06.02.2015 р. до 03.03.2015 р. 26 днів за ставкою НБУ 19,5% ; 47034,51 грн. за період з 04.03.2015 р. до 27.08.2015 р. 177 дня за ставкою НБУ 30,00% ; 4985,80 грн. за період з 28.08.2015 р. до 24.09.2015 р.: 28 днів за ставкою НБУ 27,00% ; 11332,52 грн. за період з 25.09.2015 р. до 14.12.2015 р. 81 день за ставкою НБУ 22,00%.

Враховуючи наведені вимоги Податкового Кодексу України, несвоєчасне відшкодування позивачу протягом визначеного строку сум ПДВ відповідно до вимог п. 200.23. ст. 200 Податкового Кодексу України вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, тому стягненню з Державного бюджету України підлягає пеня за вищевказані періоди прострочки з саме у розмірі 215596,17 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України суми пені у розмірі 186978,13 грн., нарахованої за несвоєчасне відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість за березень 2011 року, .

При цьому , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення за 252 дні суми пені в розмірі 19556,66 грн. за період з 26.06.2011р. по 04.03.2012р. враховуючи облікову ставку 7,5% на суму бюджетної заборгованості за березень 2011р. в загальному розмірі 377681,52 грн. (175835+8413,62+193432,90), з посиланням на те , що обов'язок у податкового органу направити в п'яти денний строк висновок до державного казначейства виник після того, як судове рішення від 03.11.2011р. по справі №2а-1870/5286/11, яким скасовано податкове повідомлення-рішення , набрало законної сили 28.02.2012р., як передбачено в п. 200.15 ст.200 ПК України, виходячи з наступного.

Податковим Кодексом України визначено, що при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами якщо платник податків у встановлені терміни розпочинає процедуру адміністративного та/або судового оскарження, нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов'язання.

Зокрема у підпункті 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 зазначено що нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення, у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження.

Тобто, якщо після оскарження рішення приймається рішення на користь платника податку, то нарахування пені відбудеться і за час адміністративного та/або судового оскарження.

Отже, строк нарахування пені має розпочинатися з моменту настання факту невиконання податковим органом (першим відповідачем) своїх зобов'язань перед позивачем, визначених пунктом 200.12 статті 200 Податкового Кодексу України , тобто на шостий день після завершення перевірки, а саме - з 26.06.2011 р. ( шостий день після складання акту перевірки від 20.06.2011р. і моменту настання обов'язку з відшкодування у відповідача-1) до 04.03.2012 р. (п'ятий день після набрання законної сили судового рішення по справі №2а- 1870/5286/11)

Враховуючи наведене , колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності позовних вимог в частині стягнення суми пені у розмірі 19 556,66 грн.

Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку , що позивач мав право звернення до суду щодо стягнення пені в сумі 9061,38грн. (на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за березень 2011 р. у розмірі 161 714,48 грн.) за період з 26.06.2011 р. по 31.01.2012 р., але до суду звернувся із вимогами лише 14.12.2015р., тобто поза межами 1095 днів з дня, в т.ч. і фактичного відшкодування 31.01.2012р. бюджетної заборгованості в розмірі 161714,48 грн. за березень 2011року, виходячи з наступного.

Так, судом правомірно встановлено , що сума бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за березень 2011 року в розмірі 161 714,48 грн. є складовою частиною загальної суми, заявленої позивачем до відшкодування за березень 2011 року, у розмірі 539 396,00 грн.

Корпорацією подано до податкової інспекції декларацію із податку на додану вартість, в яких відображено відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок в розмірі 161714,48 грн. (а.с.26-36).

Податковим органом проведено відповідну перевірку, складно акт № 4441/23-620/23634807 від 20.06.2011р., в якому суму 161714,48 грн. підтверджено, на дану суму ДПІ у м.Сумах податкових повідомлень-рішень прийнято не було, сума не оспорювалася (а.с. 37-60).

Згідно пояснень представників сторін, висновок до казначейської служби ДПІ у м.Сумах своєчасно подано не було. Заборгованість за березень 2011 року в сумі 161714,48 грн. була перерахована на рахунок позивача 31.01.2012р. в повному обсязі платіжним дорученням 201 від 31.01.2012р. (а.с.120). Дані обставини сторонами не заперечувалися.

Таким чином, позивач правомірно розрахував, що сума пені в розмірі 9061,38 грн. за березень 2011 року за період з 26.06.2011р. по 31.01.2012р. становить 9061,38 грн. (а.с.198)

Згідно ст. 102 Податкового Кодексу України строк 1095 днів встановлений для визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань, якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. Аналогічний строк встановлений для подання заяви платником податків про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу , що вказана стаття Податкового Кодексу України жодним чином не встановлює строків для звернення до суду з питань нарахування пені.

Не містять таких строків і інші положення Податкового Кодексу України, тобто строку позовної давності для звернення з позовами до органу державної податкової служби про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість Податковим Кодексом України не встановлено.

Отже, посилання суду на приписи статті 102 Податкового Кодексу України є неправомірним.

Враховуючи наведене , колегія суддів дійшла висновку щодо скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми пені 19556,66 грн. ( на суму 377 681,52 грн. за період з 26.06.2011 р. по 04.03.2012 р.) та у розмірі 9061,38 грн. (на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за березень 2011 р. у розмірі 161 714,48 грн.) за період з 26.06.2011 р. по 31.01.2012 р., а всього на суму 28618,04 грн. , з прийняття в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог та відповідно задоволення апеляційної скарги Корпорації «Національно-технічний центр наукового приладобудування».

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягненні пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по ПДВ за квітень - травень 2012 року (за період з 26.07.2012р. по 15.05.2015р.) в розмірі 25797,09 грн., червень 2012 року (за період з 26.09.2012р. по 15.05.2015р.) в сумі 4792,23 грн., за липень 2012р. (за період з 25.10.2012р. по 15.05.2012р.) в сумі 2789,29 грн., виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать , що 21.05.2012 року та 16.06.2012 року позивач подав до податкового органу податкові декларації за квітень та травень 2012 року, а також відповідні заяви про повернення сум бюджетного відшкодування, відображеного у поданих податкових деклараціях, які становили відповідно 35707,00 грн. за квітень 2012 року та 37710,00 грн. за травень 2012 року, а разом - 73417,00 грн.

Податковий орган видав наказ №1075 від 12.07.2012 року та у період з 107.2012 року по 20.07.2012 року провів документальну позапланову виїзну перевірку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень та травень 2012 року, за наслідками якої складено довідку від 20.07.2012 року №1819/15-520/23634807.

Перевіркою не встановлено порушень при відображенні Корпорацією «ННТ Центр наукового приладобудування» у деклараціях: за квітень 2012року від'ємного значення з ПДВ у сумі 43910 грн. та бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 35707 грн. за травень 2012 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 24863 грн. та бюджетного відшкодування у сумі 37710 грн.

19.07.2012 року позивач подав податковому органу податкову декларацію за червень 2012 року, а також відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відображеного у подати податковій декларації, яка становила 14 257,00 грн.

Податковим органом в період з 03.09.2012 року по 13.09.2012 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2012 року, за наслідками якого складений акт від 20.09.2012 року № 2944/15-520/23634807 .

Перевіркою не встановлено порушень при відображенні Корпорацією «ННТ Центр наукового приладобудування» у деклараціях: за червень 2012 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 8478,0 грн. та бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 14257,0 грн.

17.08.2012 року позивач подав до податкового органу податкову декларацію за липень 2012 року, а також відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відображеного у поданій податковій декларації, яка становила 8 478,00 грн.

Податковим органом в період з 09.10.2012 року по 15.10.2012 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування додатку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2012 року, за наслідками якої складено довідку від 19.10.2012 року №3216/15-520/23634807/223 .

Перевіркою не встановлено порушень при відображенні Корпорацією «ННТ Центр наукового приладобудування» у деклараціях: за липень 2012 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 8260,00 грн. та бюджетного відшкодування у сумі 8478,00 грн.

Тобто, відповідно до висновків зазначених довідок, податковим органом у повному обсязі підтверджено заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень та травень 2012 року у розмірі 73417,00 грн. , за квітень та травень 2012 року у розмірі 14257,0 грн. та за липень 2012 року у розмірі 8478,00 грн.

Таким чином, податкового органу виникло зобов'язання по виконанню приписів пункту 200.12 статті 200 ПКУ, відповідно до яких контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Однак, відповідач , порушуючи законодавство, не виконував приписи пунктів 200.12 статті 200 ПКУ, тому позивач, використовуючи своє законне право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, змушений був звернутися з позовом до Сумського окружного адміністративного суду з метою відстоювання своїх законних прав.

Відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 року у справі №818/1417/14, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року, позову заяву задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 року у справі № 818/1417/14 касаційну скаргу позивача задоволено у повному обсязі, рішення судів попередніх інстанцій по вказаній справі скасовано, ухвалено стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 473833,52 грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Всупереч наведеним нормам закону відповідачами тільки 15.05.2015 року здійснено відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість за квітень та травень 2012 року у розмірі 73417,00 грн., за червень 2012 року у розмірі 14257,00 грн., за липень 2012 року у розмірі 8 478,00 грн.

Відповідно, початок відліку терміну нарахування пені за несвоєчасне відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість :

- за квітень та травень 2012 року у розмірі 73417,00 грн. настав з 26.07.2012 року і розмір пені за 1024 дні складає 25797,09 грн.: 5766,94 грн. за період з 26.07.2012 р. до 09.06.2013 р. 319 днів за ставкою НБУ 7,50% ; 1081,34 грн. за період з 10.06.2013 р. до 12.08.2013 р. 64 дні за ставкою НБУ 7,00% ; 3843,83 грн. за період з 13.08.2013 р. до 14.04.2014 р. 245 днів за ставкою НБУ 6,50% ; 2132,51 грн. за період з 15.04.2014 р. до 16.07.2014 р. 93 дні за ставкою НБУ 9,50% ; 3590,39 грн. за період 17.07.2014 р. до 12.11.2014 р. 119 днів за ставкою НБУ 12,50% ; 2872,31 грн. за період з 13.11.2014 р. до 05.02.2015 р. 85 днів за ставкою НБУ 14,00% ; 1223,75 грн. за період з 06.02.2015 р. до 03.03.2015 р. 26 днів за ставкою НБУ 19,50% ; 5286,02 грн. за період з 04.03.2015 р. до 15.05.2015 р. 73 дні за ставкою НБУ 30,00%.

- за червень 2012 року у розмірі 14257,00 грн. настав з 26.09.2012 року і розмір пені за 962 дні складає 4792,23 грн. : 902,53 грн. за період з 26.09.2012 р. до 09.06.2013 р. 257 днів за ставкою НБУ 7,50% ; 209,99 грн. за період з 10.06.2013 р. до 12.08.2013 р.: 64 дні за ставкою НБУ 7,00% ; 746,44 грн. за період з 13.08.2013 р. до 14.04.2014 р. 245 днів за ставкою НБУ 6,50% ; 414,12 грн. за період з 15.04.2014 р. до 16.07.2014 р. 93 дні за ставкою НБУ 9,50% ; 697,23 грн. за період 17.07.2014 р. до 12.11.2014 р. 119 днів за ставкою НБУ 12,50% ; 557,78 грн. за період з 13.11.2014 р. до 05.02.2015 р. 85 днів за ставкою НБУ 14,00% ; 237,64 грн. за період з 06.02.2015 р. до 03.03.2015 р. 26 днів за ставкою НБУ 19,50% ; 1026,50 грн. за період з 04.03.2015 р. до 15.05.2015 р. 73 дні за ставкою НБУ 30,00%.

- за липень 2012 року у розмірі 8478,00 грн. настав з 25.10.2012 року і розмір пені за 933 дні складає 2789,29 грн.: 476,24 грн. за період з 25.10.2012 р до 09.06.2013 р. 228 днів за ставкою НБУ 7,50% ; 124,87 грн. за період з 10.06.2013 р. до 12.08.2013 р. 64 дні за ставкою НБУ 7,00% ; 443,88 грн. за період з 13.08.2013 р. до 14.04.2014 р. 245 днів за ставкою НБУ 6,50% ; 246,26 грн. за період з 15.04.2014 р. до 16.07.2014 р. 93 дні за ставкою НБУ 9,50% ; 414,61 грн. за період 17.07.2014 р. до "12.11.2014 р. 119 днів за ставкою НБУ 12,50% ; 331,69 грн. за період з 13.11.2014 р. до 05.02.2015 р. 85 днів за ставкою НБУ 14,00% ; 141,32 грн. за період з 06.02.2015 р. до 03.03.2015 р. 26 днів за ставкою НБУ 19,50% ; 610,42 грн. за період з 04.03.2015 р. до 15.05.2015 р. 73 дні за ставкою НБУ 30,00%.

Враховуючи наведені вимоги Податкового Кодексу України, несвоєчасне відшкодування позивачу протягом визначеного строку сум ПДВ відповідно до вимог п. 200.23. ст. 200 Податкового Кодексу України вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку щодо стягнення з Державного бюджету України пені , нарахованої на суму бюджетної заборгованості по ПДВ за квітень - травень 2012 року (за період з 26.07.2012р. по 15.05.2015р.) в розмірі 25797,09 грн., червень 2012 року (за період з 26.09.2012р. по 15.05.2015р.) в сумі 4792,23 грн., за липень 2012р. (за період з 25.10.2012р. по 15.05.2012р.) в сумі 2789,29 грн..

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин на яких ґрунтуються їх заперечення на позов та апеляційна скарга.

Доводи апеляційної скарги Державної податкової інспекції у м.Сумах є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду , переглянувши судове рішення в межах позовних вимог, вважає , що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вимоги ст. 94 КАС України слід стягнути на користь Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" (м.Суми, вул Комсомольська,68а, і.к. 23634807) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сумах суму судового збору в розмірі 429,27 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2016 року клопотання ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області частково задоволено та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2016р. по справі № 818/3843/15 скасувати в частині відмови у задоволенні позову.

В цій частині прийняти нову постанову , якою позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" (м.Суми, вул Комсомольська,68а, і.к. 23634807) суму відшкодування пені в розмірі 28618,04грн.

Стягнути на користь Корпорації "Національний науково-технічний центр наукового приладобудування" (м.Суми, вул Комсомольська,68а, і.к. 23634807) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сумах суму судового збору в розмірі 429,27 грн.

Стягнути на рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова (банківські реквізити - отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк ГУДКУ у Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) судовий збір в розмірі 1515,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2016р. по справі № 818/3843/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 05.04.2016 р.