Справа № 826/1073/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2016 року № 826/1073/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А.
про визнання протиправним та скасування рішення
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни оформленого повідомленням від 04.01.2016 року № 22/2-30 про нікчемність договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 31.07.2014 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В. за реєстровим номером № 2808.

Позов вмотивовано тим, що оскаржуване рішення, викладене у формі повідомлення є безпідставним, протиправним, оскільки, укладаючи договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 31.07.2014 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" та ОСОБА_1 банк відчужував майно за цінами, нижчими або вищими від звичайних.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи, письмових запре речень суду також не надав.

В судовому засіданні з урахуванням положень частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний Банк" (ПАТ «Ві-Ей-Бі Банк» (скорочене найменування) та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу квартири відповідно до умов якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» (продавець) зобов'язувався передати майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 (покупець), яка зобов'язувалась прийняти вказане майно та сплатити за нього обумовлену в Договорі грошову суму.

Відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу, продаж квартири за домовленість сторін вчинявся за 2 051 568,24 (два мільйони п'ятдесят одна тисяча п'ятсот шістдесят) грн. 24 коп.

Відповідно до платіжного доручення від 31.07.2014 № 1395244 грошові кошти в сумі 2 051 568, 24 грн. були внесені на рахунок ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк», призначення платежу: оплата згідно договору купівлі-продажу № 2808 від 31.07.2014 (а. с. 18).

Постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 року №123 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

24.11.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 128 «Про призначення уповноваженої особи Фондуна здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», яким було призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Славкіну Марину Анатоліївну.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

20.03.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» відповідно якого призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

04.01.2016 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" повідомлено позивача про нікчемність договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 31.07.2014 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В. за реєстровим номером № 2808 з підстав, визначених п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач вважає, оскаржуване рішення протиправним та таким, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з ч. 2-4ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Як зазначено вище, 04.01.2016 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" винесено повідомлення про нікчемність правочину.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійшов висновку про нікчемність вказаного договору, посилаючись на наявність ознаки нікчемності правочину передбаченого пунктом 3 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно до умов якого правочин є нікчемним якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Тобто, підставою для визнання правочину нікчемним є відчуження чи

Проте, суд вважає вказане висновки відповідача необґрунтованими, виходячи з наступного.

В матеріалах справи міститься висновок експерта № 2-15/06 за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження та за результатами рецензування «Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості двокімнатної квартири загальною площею 109,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний Банк», виконаний суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «АКТИВ ЕКСПЕРТ».

Зокрема, за наслідками оціночно-будівельного дослідження вищевказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2014 року, технічного паспорту БТІ від 107.10.2011, Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості двокімнатної квартири загальною площею 109,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний Банк», виконаний суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «АКТИВ ЕКСПЕРТ», листа № 14-23 від 21.02.2015 ПАТ «Гіпроцивільпромбуд» та з урахуванням аналізу ринку пропозицій продажу двокімнатних квартир, що знаходяться в Голосіївському та Шевченківському районах, які примикають до міського центру міста в схожих ситуаційних умовах, а також нерухомості аналогічних споживчих якостей, розташованої в ближніх районах міста зроблено висновок, що ринкова вартість вищевказаної квартири становить 2 034 374 (два мільйони тридцять чотири тисячі триста сімдесят чотири) грн.

Судом враховано, що відповідно до положень п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні зсади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 ринкова вартість - вартість за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Приписами підп. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Тобто, сторони при укладанні договору купівлі-продажу самостійно визначають ціну товару з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, визначених статтею 3 Цивільного кодексу України.

При цьому в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази продажу квартири АДРЕСА_1 за ціною нижчою або вищою від звичайних станом на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Також відповідачем не доведено, а в повідомленні від 04.01.2016 № 22/2-30 не вказано в чому саме полягає нікчемність правочину, укладеного між банком та позивачем, крім посилання на вищезазначену статтю Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та якими доказами такі висновки підтверджуються.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії хоч і адресовані суду, але одночасно є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, викладені в Ухвалі від 13.06.2013 року.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни про нікчемність договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 31.07.2014 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В. за реєстровим номером № 2808 згідно п. 3 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни, оформленого повідомленням від 04.01.2016 року № 22/2-30 про нікчемність договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 31.07.2014 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В. за реєстровим номером № 2808.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда