Справа № 2а-6350/10
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

при секретарі Мединській Л.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_2 про скасування постанови та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 05.10.2010р. серії ВС № 282960 про притягнення його до адміністративної відповідальності та стягнення відшкодування завданих йому збитків в розмірі 425 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, мотивує тим, що 05.10.2010 року уповноваженим працівником відповідача винесено оскаржувану постанову. Вважає, що в постанові не відображено дійсні обставини події. Звертає увагу на те, що при повороті праворуч на вул. Пекарську у м. Львові, переконавшись, що його автомобіль проїжджає на безпечній відстані від пішоходів, продовжив рух транспортним засобом. Тому дані обставини просить врахувати при прийнятті рішення та позов задоволити в повному обсязі. У підтвердження вимог покликається на копію оскаржуваної постанови, копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких підстав.

З долученої до справи копії постанови інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_2 серії ВС № 282960 по справі про адміністративне правопорушення від 05.10.2010р. (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного проступку, що проявилось в тому, що ОСОБА_1 05.10.2010 року о 11 год. 40 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. І.Франка-Пекарська у м. Львові, при повороті праворуч не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину дороги, на яку він повертав, чим порушив п.п. 16.2 ПДР України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог п.п. 16.2 Правил дорожнього руху України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає.

Згідно п.п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін «дати дорогу» - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо ще може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Так, з пояснень позивача у судовому засіданні слідує, що він при здійсненні повороту праворуч на вул. Пекарську у м. Львові, помітив пішоходів, які почали переходити дорогу на яку він повертав, однак переконавшись, що його автомобіль проїжджає на безпечній відстані від пішоходів, продовжив рух транспортним засобом.

Оцінюючи пояснення позивача в судовому засіданні, подані докази, суд вважає, що дійсно мало місце ненадання дороги пішоходам на проїзній частині дороги.

Тобто в порушення вимог п.п. 1.10, 16.2 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не надав дорогу пішоходам, які вже почали переходити проїзну частину дороги, на яку він повертав, та просто продовжив рух своїм транспортним засобом.

Що стосується вимоги про відшкодування шкоди за завдані позивачу незручності та витрачений час, то у такій слід відмовити, оскільки жодних обґрунтованих та документально підтверджених доказів спричинення її з вини відповідача суду не представлено, не доведено наявності причинного звязку між шкодою і протиправним діянням відповідача.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про правомірність винесення оспорюваної постанови по наведених вище мотивах, а відтак і про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 69-72, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 9, 33, 268, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_2 про скасування постанови та відшкодування шкоди.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Б. Жовнір