Справа № 815/1486/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1486/16
У Х В А Л А

04 квітня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення № 480-15 від 12.08.2015 року, зобов'язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Разом з позовом до суду подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, яке обґрунтоване тим, що позивач не володіє мовою судочинства та є юридично необізнаним, тому, на його думку, була ускладнена можливість своєчасно скористатись своїм правом щодо звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав та свобод.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 2 ст.12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" встановлено, що рішення, що приймаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, щодо визнання іноземця або особи без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також рішення про втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту, про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можуть бути оскаржені в установленому законом порядку та в установлені цим Законом строки до суду.

Згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", позивач - ОСОБА_1 11 вересня 2015 року вже звертався до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про оскарження рішення від 12.08.2015 року №480-15, та ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року, постановленою по справі № 815/5698/15, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 155 КАС України у зв'язку із повторною неявкою позивача до суду.

Тобто, як вбачається з матеріалів позову, 10.09.2015 року позивачем було отримано повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 03.09.2015 року № 393, виданого на підставі рішення ДМС України від 12.08.2015 року № 480-15, яке, в свою чергу ним оскаржено 11.09.2014 року в судовому порядку.

При цьому, не володіння мовою судочинства та відсутність юридичних знань, як вказує позивач, не завадило йому надати до суду позов на наступний день після отримання повідомлення.

Суд зазначає, що відповідно до положень, передбачених ч. 1, 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно даних системи «ДСС» позивач відмовився від отримання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року по справі № 815/5698/15, про що складена довідка відділення поштового зв'язку ф.20 від 20.10.2015 року.

Також, згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивач не скористався своїм правом на оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року в адміністративній справі № 815/5698/15.

Частинами 2, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Інститут строку звернення до суду в адміністративному процесі є аналогічним інституту позовної давності в цивільному процесі, а тому перебіг строку звернення до адміністративного суду було перервано зверненням позивача до суду 11.09.2015 року, і перебіг цього строку заново почався з 27.10.2015 року, після набрання законної сили ухвалою від 13.10.2015 року по справі № 815/5698/15.

Тому перебіг п'ятиденного строку звернення до суду, встановленого частинами 1 та 2 ст.12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", розпочався з 27.10.2015 року та закінчився 02.11.2015 року. Проте даний позов подано до суду 31.03.2016 року, з пропущенням строку звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду.

Інститут строку звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Отже, суд не бере до уваги твердження позивача, що можливість його звернення до суду була ускладнена тим, що він не володіє мовою судочинства та не є юридично обізнаним, оскільки позивач скористався своїм правом на судовий захист наступного дня після одержання ним повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, подавши позов вперше 11.09.2015 року.

При цьому, суд враховує, що за результатом повторного звернення до суду з тотожнім позовом 03.12.2015 року, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року по справі № 815/6871/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування рішення від 12.08.2015р. №480-15, зобов'язання надати ОСОБА_1 статус біженця - залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, на стадії відкриття провадження, і дана ухвала оскаржена в апеляційному порядку не була.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З матеріалів позову не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об'єктивними перешкодами для звернення до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Суд звертає увагу, що заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом подана в порядку ч.2 ст.102 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.102 КАС України, питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Проте, частиною 4 ст.102 КАС України встановлено, що правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду.

Тому, суд не вбачає підстав для поновлення чи продовження процесуального строку, оскільки строк звернення до суду не може бути поновлено. При цьому, суд за наявності підстав може визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин. А тому у задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

За викладених обставин, позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 99, ст.100, ст.165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом - відмовити.

Адміністративний позов виконувача обов'язків керівника ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту - залишити без розгляду.

Надіслати копію ухвали особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити заявнику, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право повторно звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В.В.Андрухів