Справа № 823/184/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року справа № 823/184/16

м. Черкаси
16 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

суддів: Рідзеля О.А., Тимошенко В.П.,

при секретарі судового засідання Шалько І.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Торопенка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви позивача про призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Міністерства оборони України повернуті без розгляду подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути подану позивачем заяву з документами про призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач будучи військовозобов`язаним проходив спеціальні збори пов`язані із ліквідацією аварії на Чорнобильській атомній електричний станції з 29.12.1986 по 17.04.1987, у зв`язку із чим йому присвоєно статус учасника ліквідації аварії І категорії. Через погіршенням стану здоров`я, позивачу встановлена ІІ (друга група) інвалідності та встановлено, що захворювання, на підставі якого позивачу встановлено інвалідність, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії наслідків на Чорнобильській АЕС. Позивач вважає, що він, як особа яка отримала інвалідність внаслідок проходження спеціальних зборів з ліквідації наслідків аварії наслідків на Чорнобильській АЕС, відповідно до положень Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої цим нормативним актом, у зв`язку із чим звернувся до Міністерства оборони України через Черкаський обласний військовий комісаріат. Однак, Департаментом фінансів Міністерства оборони України повернуті документи ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 без реалізації. Позивач вважає таку бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду його заяви про призначення та виплату одного разової грошової допомоги протиправною, оскільки його інвалідність перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із фактом проходження ним спеціальних зборів при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позов не визнав та проти його задоволення заперечив, при цьому зазначивши, що обласний військовий комісаріат виконав покладені на нього обов`язки щодо оформлення та подачі до Департаменту фінансів Міністерства оборони України документів на одержання позивачем одноразового грошової допомоги. Крім того, представник відповідача наголосив, що Черкаський обласний військовий комісаріат не відноситься до належного відповідача по даній справі, оскільки прийняття рішення про призначення допомоги належить до повноважень головного розпорядника коштів, а саме до повноважень Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Інший відповідач в судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за відсутності свого представника, надіслав на адресу суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що Згідно із положеннями п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога виплачується у разі встановлення військовозобов`язаному, якого призвано на спеціальні збори інвалідності, що настала в період проходження зазначених зборів або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, залежно від ступеня втрати працездатності. Оскільки позивач, саме як військовозобов`язаний, а не військовослужбовець, проходив спеціальні збори у 1986-1987 роках, а інвалідність йому встановлена у 2015 році, слідує, що трьохмісячний строк передбачений п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону №2011сплив, що не дає можливості виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу, у зв`язку з цим Департаментом фінансів Міністерства оборони України документи позивача були повернуті без реалізації.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29.12.1986 по 17.04.1987.

Згідно посвідчення Серії НОМЕР_1 (категорія 1), позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи

На засіданні Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що захворювання рядового у відставці ОСОБА_1 , 1965 року народження пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (витяг із протоколу №2875 від 03.08.2015).

Відповідно до копії довідки Черкаської обласної МСЕК №1 від 27.10.2015 Серії 12 ААА №194072 позивачу встановлена ІІ (друга) група інвалідності 19.10.2015, що також підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .

На підставі заяви позивача та доданих до неї документів від 24.11.2015, ІНФОРМАЦІЯ_3 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України 25.11.2015 подано документи разом із висновком №6/8/1347 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги рядовому запасі ОСОБА_1 , командування вважає, що позивач має право на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.12.2015 №248/3/6/4124 повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у Департамент надійшли документи ОСОБА_1 для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 №975, однак згідно пп. 3 п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 №975, встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві. Оскільки ОСОБА_1 встановлено інвалідність понад зазначений термін, що не дає законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим документи повертаються без реалізації.

Про повернення документів до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача доведено до відома листом від 13.01.2016 №6/8/5/76.

Надаю правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство України відокремлює у т.ч. такі категорії громадян, які здійснюють військовий обов`язок як «військовослужбовець» - особа, яка проходить військову службу та «військовозобов`язаний» - особа, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (ч. 9 ст. 1 Закону №2232). Зазначені категорії мають різний правовий статус, а відповідно і різні правові та соціальні гарантії.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 25.03.1992 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві.

Аналогічна норма закріплена у Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою КМУ від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975), згідно пп. 3 п. 6 якого одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

З аналізу Закону №2011-ХІІ та Порядку №975 вбачається, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовозобов`язаному, якого призвано на спеціальні збори, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач, як військовозобов`язаний проходив спеціальні збори у 1986-1987 роках, а інвалідність йому встановлена у 2015 році.

Слід зазначити, що Закон №2011-ХІІ та Порядом №975 не містить будь-яких виключень щодо призначення військовозобов`язаному, якого призвано на спеціальні збори, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) - одноразової грошової допомоги пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, а також не містить норм, які надають можливість суб`єкту владних повноважень продовжити строки визначенні пп. 6 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-ХІІ та пп. 3 п. 6 Порядку №975.

При цьому суд зазначає, що вищезазначеними нормативними актами для військовослужбовців встановленні інші гарантії щодо отримання одноразової грошової допомоги, однак на осіб, яки мають статус військовозобов`язаних, яким і був у 1986-1987 роках ОСОБА_1 вони не розповсюджуються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Департаментом фінансів Міністерства оборони України правомірно прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, яка викладена в листі від 25.12.2015 №248/3/6/4124, у зв`язку з чим в задоволенні позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Міністерства оборони України повернуті без розгляду подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги та щодо зобов`язання Міністерства оборони України розглянути подану позивачем заяву з документами про призначення та виплати одноразової грошової допомоги слід відмовити, оскільки як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_3 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України 25.11.2015 подано документи разом із висновком №6/8/1347, за наслідками розгляду якого Департаментом фінансів Міністерства оборони України прийнято рішення від 25.12.2015 №248/3/6/4124 про повернення документів без реалізації.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви позивача про призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то слід зазначити наступне.

Згідно п. 12, 13 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як встановлено судом, Департамент фінансів Міністерства оборони України розглянувши документи ОСОБА_1 для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 №975 листом від 25.12.2015 №248/3/6/4124 повідомив Черкаський обласний військовий комісаріат, що про повернення документів без реалізації, що за своїм змістом є фактичною відмовою у призначенні одноразової допомоги. Крім того, у вказаному листі розпорядник бюджетних коштів зазначив мотиви такої відмови.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача про призначення та виплати одноразової грошової допомоги була розглянута Міністерство оборони України, тому відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду такої заяви та у задоволенні адміністративного позову в цій частині також необхідно відмовити.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 18.11.2014 по справі №21-446а14 та від 21.04.2015 №21-135а15, у яких згідно з тлумаченням статті 16 Закону № 2011-ХІІ колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшли висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження - не береться судом до уваги, оскільки у вказаних рішеннях Верховного Суду України йде мова про виплату одноразової грошової допомоги саме військовослужбовцям, однак позивач по даній справі проходив спеціальні збори у 1986-1987 роках не як військовослужбовець, а як військовозобов`язаний, який має інші гарантії щодо отримання одноразової грошової допомоги ніж військовослужбовці.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 11, 14, 86, 94, 159-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.В. Каліновська

Судді О.А. Рідзель

В.П. Тимошенко

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2016 року.