Справа № 825/3747/15-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3747/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Грищенко В.Е., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у м. Чернігові ДФС Міндоходів у Чернігівській області - Бисикало Тетяни Анатоліївни на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-Буд-7» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові ДФС Міндоходів у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Основа-Буд-7» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові ДФС Міндоходів у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Свої вимоги мотивує тим, що за наявності всіх первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, перевіряючими було зроблено невірні та безпідставні висновки, які не відповідають дійсності, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року задоволено вказаний позов частково. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 18.11.2015 року № , № та № . Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 18.11.2015 року № частково на суму 265089,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Державної податкової інспекції у м. Чернігові ДФС Міндоходів у Чернігівській області - Бисикало Тетяна Анатоліївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволенні позовних вимог як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Основа-Буд-7», код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 року по 31.12.2014 року.

За результатами вказаної перевірки складено Акт від 30.10.2015 року № 1815/22/35109145 (т.1, а. с. 13-26).

Перевірка проводилась з 11.09.2015 року по 08.10.2015 року, термін проведення якої продовжувався з 09.10.2015 року по 16.10.2015 року та з 19.10.2015 року по 23.10.2015 року.

За змістом вказаного акта перевіркою було встановлено порушення позивачем:

- п. 137.3 ст. 137, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час проведення господарських операцій), у результаті чого завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування по декларації за 2014 рік на суму 1147587,00 грн. та занижено податок на прибуток за 2014 рік в розмірі 383798,00 грн.;

- п. 57.1 ст. 57 та п. 2 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, Наказу Міністерства Доходів і зборів України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» № 872 від 30.12.2013 року занижено значення рядка 23 «Авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісяця у березні-грудні 2015 року та січні-лютому 2016 року» по Декларації з податку на прибуток за 2014 рік в розмірі 31983,00 грн. (щомісячно), всього за березень-жовтень 2015 року (за 8 місяців) на суму 255864,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 314733,00 грн.

На підставі висновків вказаного Акту перевірки 18.11.2015 року ДПІ у м. Чернігові прийнято податкові повідомлення-рішення № , яким збільшену суму грошового зобов'язання за податком на прибуток приватних підприємств у розмірі 383798,00 грн. за основним платежем, та 95950,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1 а.с. 9); № , яким збільшену суму грошового зобов'язання за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 255864,00 грн. за основним платежем, та 63966,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1 а.с. 10); № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1147587,00 грн. (т. 1 а.с. 11); № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість у розмірі 314733,00 грн. за основним платежем, та 157367,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1 а.с. 12).

При цьому, перевіркою було встановлено, що ТОВ «Основа-Буд-7» придбало в 2013-2014 роках субпідрядні будівельні послуги фізичних осіб-підприємців, з облаштування багатоквартирних будинків в м. Чернігові по вул. 1 Гвардійської Армії, 21-А, вул. Толстого, 125-А (друга черга), вул. Петровського, 55, вул. Незалежності, 15 на загальну суму 2841351,00 грн. в т.ч.: ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5) на суму 1141403,00 грн., ФОП ОСОБА_4 (платника ПДВ, РНОКПП НОМЕР_6) на суму 1637469,00 грн., ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7) на суму 62479,00 грн.

В Акті перевірки зазначено, що надані для перевірки ТОВ «Основа-Буд-7» документи по взаємовідносинам з вищезазначеними ФОП не відповідають вимогам первинних документів (обсяг затрачених людино-днів не відповідає фактичній чисельності працівників згідно звітів за формою № 1ДФ).

Також в Акті перевірки вказано, що під час здійснення перевірки було встановлено, що на ТОВ «Основа-Буд-7» існує пропускна система для допуску працівників інших підприємств до об'єктів підприємства (обмежений вільний доступ будь-яких осіб на територію підприємства).

ДПІ у м. Чернігові листом від 05.10.2015 року № 11160/10/25-26-22-02-12 просила ТОВ «Основа-Буд-7» надати наступну інформацію: «чи встановлена пропускна система на будівельні майданчики ТОВ «Основа-Буд-7», яким чином здійснюється допуск працівників на об'єкти. Просимо надати копії документів (журналів допуску на об'єкти будівництва або інше), які б підтверджували факт допуску осіб, які працюють у ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 за 2013-2014 роки».

ТОВ «Основа-Буд-7» надало відповідь листом від 12.10.2015 року № 01-06/322, за змістом якого повідомило, що договором субпідряду не передбачено ведення обліку робочого часу працівників субпідрядника, тож робочий час підприємством не табелювався.

Враховуючи висновок щодо відсутності реального здійснення господарської операції, перевіряючий орган зазначив про порушення п. 137.3 ст. 137, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139, п. 198 п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та вказав на заниження в періоді, що перевірявся, бази оподаткування податком на прибуток в розмірі 2397302,00 грн та ПДВ на суму 314733,00 грн.

Окрім цього, перевіркою встановлено, що кінець періоду, який перевірявся станом на 31.12.2014 року будинок по вул. Петровського, 55 не введено в експлуатацію. Будівництво зазначеного будинку є довготривалим, терміном більше 1 року (початок будівництва - 10.2013, закінчення будівництва - 08.2015). Згідно даних податкового та бухгалтерського обліку підприємства, проміжний результат за 2013- 2014 роки від будівництва будинку по вул. Петровського, 55 мав від'ємне значення (збиток) в розмірі 540810,00 грн. ТОВ «Основа-Буд-7» згідно даних податкового та бухгалтерського обліку в декларації з податку на прибуток за 2013 рік по будинку, який будувався по вул. Петровського, 55 включено в дохід по ряд.02 Декларації "Дохід від операційної діяльності..." суму 384417,00 грн., до витрат по ряд.05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" - 0 грн. ТОВ «Основа-Буд-7» в декларації з податку на прибуток за 2014 рік по будинку, який будується по вул. Петровського, 55 включено в дохід по ряд.02 Декларації "Дохід від операційної діяльності..." суму 11427989,00 грн., а до витрат по ряд.05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" - 12324260,00 грн.

Перевіркою також встановлено, що на підприємстві єдиними первинними документами, які підтверджують здійснені витрати по недобудованому будинку є довідки Генпідрядника про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 та КБ2-в. Крім того, на письмовий запит ДПІ у м. Чернігові від 08.10.2015 року за № 10279/10/25-26-22-02-12 для перевірки надано Договір та Кошторис розрахунку вартості будівництва по вул. Петровського, 55 відповідно до якого розрахунковий прибуток всього будівництва складав 450764,00 грн. Для перевірки не надавались документи про зміни в кошторис щодо його збитковості або погодження із замовником відхилень та/або претензій, які змінюють ціну будівельного контракту, тощо.

Таким чином, перевіряючий орган зазначив про порушення п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України ТОВ «Основа-Буд-7» по проміжному результату від будівництва будинку по вул. Петровського, 55 вказав на завищення витрати за період, що перевірявся, на суму 748524,00 грн. (занижено за 2013 рік на 379127,00 грн та завищено за 2014 рік на 1127651,00 грн.).

Не погоджуючись з вказаними висновками відповідача та податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що перевірка податковим органом була проведена відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Поняття та порядок проведення документальної планової виїзної перевірки, визначені пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та ст. 77 Кодексу, податковим органом дотримано.

Строки проведення виїзних перевірок, встановлені ст. 82 Кодексу, не порушено.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Окрім цього, в силу п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Відповідно до п. 137.3 Кодексу відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пунктах 57.1 та 57.1-1 ст. 57 та 141.4 ст. 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Також п.138.2 ст. 138 Кодексу встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

При цьому, оскільки в силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Кодексу податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу), саме пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Крім того, із врахуванням пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 та ст. 139 Податкового кодексу України, якими визначені поняття «господарська діяльність» та перелік витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, в т.ч. витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, слід зазначити п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно, враховуючи визначення виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту, встановленого абзацом «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, необхідно врахувати п. 198.2 ст. 198 Кодексу, якою встановлено дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту.

При цьому п. 198.3 ст. 198 Кодексу визначається податковий кредит звітного періоду та п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Кодексу щодо визначення та розрахунку суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України.

За п. 198.6 ст. 198 Кодексу не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Також відповідно до п. 201.7 ст. 201 Кодексу податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

В силу ст. 67 Господарського кодексу України, взаємовідносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами у всіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів, при цьому підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємостосунків, що не суперечить законодавству України.

ТОВ «Основа-Буд-7» укладено договори з субпідрядними організаціями на проведення певних будівельних робіт. Укладені договори відповідають вимогам до договорів підряду в капітальному будівництві, що встановлені Цивільним кодексом України та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668.

Зокрема, підприємством були укладені наступні договори з субпідрядниками:

ФОП ОСОБА_3 на виконання робіт по зовнішньому оздобленню стін на об'єктах по будівництву багатоквартирних житлових будинків в кварталі вулиць Толстого та Музикальної, в кварталі вулиць 1-ої Гвардійської Армії - Самострова та по вул. Петровського,55 договори від 17.06.2013 року № 17/06.13 (т. 3 а.с. 1-2), та від 17.04.2014 року № 01/17.04-13 (т. 3 а.с. 4-5);

ФОП ОСОБА_4 від 05.06.2013 року № 5/06-13 (т. 3 а.с. 12-13) на виконання штукатурних робіт, від 28.02.2014 року №01/03-14 (т.3 а.с.20-21) на виконання робіт по улаштуванню цегляних та газобетонних перегородок, від 14.05.2013 року № 4/14-05.13 (т. 3 а.с. 17-18) на виконання штукатурних робіт цементно-вапняним розчином на усіх внутрішніх стінах та укосах багатоквартирних житлових будинків в кварталі Вулиць Толстого та Музикальної (2 черга ), в кварталі вулиць 1-ої Гвардійської Армії - Самострова, та по вул.Петровського,55 в м. Чернігові;

ФОП ОСОБА_5 від 15.07.2013 року № 15/07-13 (т. 3 а.с. 23-24) на виконання робіт по улаштуванню стяжок, кладки перегородок в багатоквартирних житлових будинках в кварталі вулиць 1-ої Гвардійської Армії - Самострова, та по вул.Толстого,125-А (2 черга).

При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 не відповідає чисельності працівників, задекларованій в звітності, яка подається до фіскальної служби за формою 1ДФ з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що ФОП ОСОБА_3 надавав субпідрядні послуги ТОВ «Основа-Буд-7» (рооти щодо зовнішнього оздоблення стін фасаду, в тому числі штукатурні роботи стін, утеплення стін в період з липня 2013 року по грудень 2014 року).

Згідно податкового розрахунку за формою 1ДФ «Нарахованого (сплаченого) на платників податку, і сум утриманого з них податку», поданого ФОП ОСОБА_3 за 3 та 4 квартали 2013 року, кількість найманих осіб за цивільно-правовими договорами (код 102) складала 10 осіб. За всі квартали 2014 року ФОП ОСОБА_3 звіт 1ДФ до ДПІ у м.Чернігові не подавав.

За змістом листа Управління пенсійного фонду в м.Чернігові від 28.09.2015 року ФОП ОСОБА_3 в липні 2013 року мав 10 найманих працівників, в серпні 11найманих працівників.

Згідно письмового пояснення, яке 09.10.2015 року ОСОБА_3 надав оперуповноваженому ОУ ДПІ у м.Чернігові лейтенанту податкової міліції Кравченку С.О., у 2013-2014 роках він не наймав субпідрядників. У 2014 році працівники не наймалися.

Крім того, згідно бази даних фіскальної служби «Податковий блок» ОСОБА_3 в 2013-2014 роках не мав субпідрядників-юридичних осіб.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що в 3-4 кварталах 2013 року послуги з будівництва могли надавати 11 осіб (10 найманих працівників + ФОП ОСОБА_3). В 2014 році ФОП ОСОБА_3 міг послугу тільки одноосібно.

Згідно актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість будівельних робіт за формою № КБ-3 обсяг робіт та затрати людино-годин ФОП ОСОБА_3 за період з листопада 2013 року по грудень 2014 складає 40306, а фактично підприємець міг надати послуг не більше 3339 людино-годин (в 12 разів менше).

Тому колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що обсяг виконаних робіт відповідає фактичній наявності трудових ресурсів (чисельності працівників), що вказує на реальне здійснення господарських операцій.

При цьому, в акті перевірки обсяги робіт, який виконав ФОП ОСОБА_3 для ТОВ «Основа-Буд-7» за липень- листопад 2013 році підтверджені.

В акті перевірки не підтверджені взаємовідносини за листопад 2013 року та за 2014 рік, тому що обсяг робіт за вказаний період зазнначено 40306 людино-годин при наявності 10 найманих працівників в 2013 році та відсутності найманих працівників в 2014 році.

Згідно звітності за 2013 рік у даного підприємця працювало 10 працівників, в той же час до матеріалів справи залучені підтверджуючі документи тільки 7 працівників.

Також всі договори цивільно-правового характеру за 2014 рік не відповідають вимогам цивільно-правового законодавства.

Так, п. 2.1 даних договорів передбачено, що Виконавець виконує свою роботу повністю безоплатно і не вимагає за виконану роботу від Замовника ніякої винагороди.

Дані положення суперечать, зокрема, ст. 843, ст. 903 Цивільного кодексу України, які передбачають, що розмір винагороди встановлюється за домовленістю сторін, у договорі підряду визначають ціну роботи або способи її визначення. Таким чином, законодавством передбачений оплатний характер такого роду договорів.

Даний факт ставить під сумнів укладання такого роду договорів саме в 2014 році.

Також в договорах, складених між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 іншої особи, а саме: ОСОБА_9. В той же час в договорах, складених між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_10 зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 іншої особи, а саме: ОСОБА_11.

Крім цього, ФОП ОСОБА_4 надавав субпідрядні послуги ТОВ «Основа-Буд-7» (роботи стін, утеплення стін, улаштування цегляних та газобетонних пергородок, улаштування цементної стяжки, фарбування, тощо) за період з липня 2013 року по грудень 2014 року.

Згідно податкових розрахунків за формою 1ДФ «Нарахованого (сплаченого) на платників податку, і сум утриманого з них податку», поданих ФОП ОСОБА_4 до ДПІ м.Чернігові кількість найманих осіб за перевіряємий період складала 2 особи. Тобто роботи могли виконувати тільки 3 особи (2 наймані особи + 1 ФОП ОСОБА_4).

Згідно письмового пояснення, яке 09.10.2015 року ОСОБА_4 надав оперуповноваженому ОУ ДПІ у м.Чернігові лейтенанту податкової міліції Кравченку С.О., протягом 2014-2015 років він не наймав субпідрядників, але наймав двох працівників. Ремонтні роботи за 2013-2014 роки на ТОВ «Основа-Буд-7» проводились власними силами та двох найманих працівників.

Згідно бази даних фіскальної служби «Податковий блок» ОСОБА_12 субпідрядників-юридичних осіб не наймав, а наймав двох працівників за цивільно-правовими договорами.

За змістом листа Управління пенсійного фонду в м. Чернігові від 28.09.2015 з серпня 2013 року у ФОП ОСОБА_4 значиться один найманий працівник.

Обсяг робіт та затрати людино-днів ФОП ОСОБА_4 за 2013-2014 роки складає 88965 людино-годин, а фактично підприємець (при наявності 2 найманих працівників міг надати послуги обсягом не більше 8139 людино-годин (в 11 разів менше), що вказує на нереальність здійснених господарських операцій.

Також колегією суддів було встановлено, що згідно даних 1ДФ податкової служби ФОП ОСОБА_4 декларував в звітності та виплачував доходи двом найманим працівникам ОСОБА_13 (рнокпп НОМЕР_10) та ОСОБА_14 (рнокпп НОМЕР_11).

При цьому, ТОВ «Основа-Буд-7» надало документи про 11 найманих працівників ФОП ОСОБА_4.

Однак, первинні документи по 9 особам не можуть вважатись такими, що складені в періоді проведення господарських операцій 2013-2014 роки, тому що відомості згідно даних договорів не зазначалися в податковій звітності по сплаті податку з доходів фізичних осіб 1ДФ ФОП ОСОБА_4 та не виплачувались на користь даних осіб кошти за виконані роботи.

Колегія суддів критично сприймає доводи позивача про реальне виконання таких договорів, оскільки до матеріалів справи залучені акти виконаних робіт, які дублюють періоди за які вони складені. Так, акти виконаних робіт складалися двічі за один місяць 26.08.2014 року та 27.08.2014 року.

Крім того, в договорах, складених між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_15 зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 іншої особи, а саме: ОСОБА_16. В той же час в договорах, складених між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_16 зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 іншої особи, а саме: ОСОБА_15.

Крім цього, ФОП ОСОБА_5 надавав субпідрядні послуги ТОВ «Основа-Буд-7» (роботи з улаштування стяжок, цегляних перегородок) в 4 кварталі 2013 року.

Згідно даних звіту за формою 1ДФ за 4 квартал 2013, який поданий ФОП ОСОБА_5 до ДПІ у м. Чернігові 10.02.2014 року за № , кількість працівників у штаті - 0, за цивільно-правовими договорами - 3.

Тобто, роботи фактично могли виконувати тільки 4 особи (3 наймані особи + 1 ФОП ОСОБА_5.).

Обсяг робіт та затрати людино-днів ФОП ОСОБА_5 за жовтень 2013 року складають 1468 людино-годин, а фактично підприємець міг надати послуг обсягом не більше 736 людино-годин (в 2 рази менше), що вказує на нереальність здійснених господарських операцій.

Колегією суддв також встановлено, що за результатами перевірки податковим органом було виявлено, що на ТОВ «Основа-Буд-7» існує пропускна система для допуску працівників інших підприємств до об'єктів підприємства (обмежений вільний доступ будь-яких осіб на територію підприємства).

ДПІ у м.Чернігові листом від 05.10.2015 року № 11160/10/25-26-22-02-12 просила ТОВ «Основа-Буд-7» надати інформацію щодо того чи встановлена пропускна система на будівельні майданчики ПАТ «Основа-Буд-7», яким чином здійснювався допуск працівників на об'єкти. Просила надати копії документів (журналів допуску на об'єкти будівництва або інше), які б підтверджували факт допуску осіб, які працюють у ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 за 2013-2014 роки.

ТОВ «Основа-Буд-7» надало відповідь листом від 12.10.2015 року за № 01-06/322, за змістом якого договором субпідряду не передбачено ведення обліку робочого часу працівників субпідрядника, тому підприємством вказані працівники не табелювалися. Відповідно до ДБН А.3.2-2-2009 охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення. Під час проведення робіт на будівельних об'єктах генпідрядник забезпечує унеможливлення допуску на об'єкт будівництва сторонніх осіб. Тому ТОВ «Основа-Буд-7» перед початком робіт видавало субпідрядним організаціям, які виконували роботи, акт-допуск для виконання будівельно-монтажних робіт на території будмайданчика ТОВ «Основа-Буд-7». Акт-допуск потрібний на час виконання робіт Субпідрядною організацією, термін зберігання невизначений, тому позивачем не зберігався, оскільки об'єкти введені в експлуатацію в 2013-2014 року.

Тобто, для перевірки не було надано пояснень та їх документального підтвердження, яким чином вищезазначеними фізичними особами-підприємцями було узгоджено перелік осіб, які мали доступ на об'єкти ТОВ «Основа-Буд-7», а саме: журналів допуску працівників та транспортних засобів на будівельні майданчики ТОВ «Основа-Буд-7».

За змістом листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що первинні документи, складені ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 не є документами, які можуть бути підставою для відображення в податковому обліку ТОВ «Основа-Буд-7».

Таким чином, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що наданими позивачем документами повністю підтверджується факт проведення фінансово-господарської діяльності, що в свою чергу свідчить про помилковість висновків відповідача.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Чернігові є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Щодо вирішення питання про судовий збір, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII.

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір з 01.09.2015 року справляється з апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Дана позовна заява містить вимоги майнового характеру.

Відповідно до правил Закону України «Про судовий збір» за подання до фізичною особою адміністративного суду позову майнового характеру становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, сума судового збору, що підлягає сплаті в даній справі становить 39917,18 грн. (1,5% ціни позову (2419265,00 грн) = 36288,98*110%).

Враховуючи те, що ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року відповідачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення в даній справі, колегія суддів вважає наявними підстави для його стягнення з відповідача у вказаному вище розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у м. Чернігові ДФС Міндоходів у Чернігівській області - Бисикало Тетяни Анатоліївни - задовольнити, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-Буд-7» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові ДФС Міндоходів у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Чернігові ДФС Міндоходів у Чернігівській області ( адреса: 14000, вул. Кирпоноса, 28, м. Чернігів, ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 39917,18 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 05.04.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.