Справа № 820/8378/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

29 березня 2016 р. Справа №820/8378/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області- Проскуріна Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року по справі №820/8378/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року у справі №820/8379/15, в якій просить суд: скасувати Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року у справі №820/8378/15 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, щодо невнесення відомостей про накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати реєстраційну службу Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області вчинити дії, щодо накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та внести відповідні відомості до державного реєстру; постановити по справі нове рішення, яким позов задовольнити в частині визнання протиправною бездіяльність реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, щодо невнесення відомостей про накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що нововиявленою обставиною є посилання у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року на те, що позивачу 25.06.2015 року листом №П-110/08.03.09 у внесенні заборони до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень відмовлено. Проте під час ознайомлення з матеріалами справи 23.02.2016 року позивач не знайшла в матеріалах справи листа №П-110/08.03.09 реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції. На думку, позивача зазначена обставина є нововиявленою, а рішення суду підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на доказах.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд задовольнити.

Представник відповідача по справі проти задоволення заяви заперечував в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення заявника та представника відповідача, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, а також матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено. Зазначена постанова суду не була оскаржена сторонами у апеляційному порядку, а отже набрала законної сили у відповідності до норм діючого законодавства 07.12.2015 року.

Заявник у своїй заяві просить суд переглянути вищевказане рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.2 ст.245 КАС України.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, за відомо неправдивих показань свідка, за відомого неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Таким чином, нововиявленими слід вважати обставини, які: 1) об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на час прийняття рішення суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Завданням провадження за нововиявленими обставинами є перегляд справи у зв'язку з виявленням обставин, про які не міг знати адміністративний суд. Нововиявлені обставини - це обставини, які мають істотне значення для справи і не могли бути відомі на момент розгляду справи. Ознаками нововиявлених обставин є: їх істотність та наявність під час розгляду справи; невідомість таких обставин.

Суд зазначає, що істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Заявник посилається на відсутність в матеріалах справи листа №П-110/08.03.09 реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції, проте суд зазначає, що лист №П-110/08.03.09 від 25.06.2013 року за підписом заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації - начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області в матеріалах справи наявний та більше того наданий до суду позивачем самостійно разом із позовною заявою.

Щодо посилань заявника на ту обставину, що лист наданий саме Головним територіальним управлінням юстиції, а не реєстраційною службою, суд зазначає наступне.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" законодавцем визначено ліквідувати зокрема Державну реєстраційну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Відповідно до ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Отже, істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду адміністративної справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справі в суді. Тут йдеться про нові обставини, а не про якісь нові докази, що були встановлені раніше, або про такі обставини, які раніше встановлені доказами, але з якихось причин не враховані судом.

Крім того, суд зазначає, що стаття 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Також, згідно ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 р. №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Правєдная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначено, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що викладені в заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими обставинами в розумінні ст. 245 КАС України, у зв'язку з чим суд вважає заяву Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року по справі №820/8378/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправною бездіяльності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, ухвала набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлено 01 квітня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.