Справа № 519/270/16-а
Суддя: Котов В. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 519/270/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2016 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Котова В.Г.,

при секретарі Слісаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом за Южненського МС ГУ ДМС України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення з України, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2012 року громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну по національному паспорту для виїзду за кордон серії АН 0378713, який видано 18.06.2007 року, терміном дії до 18.06.2017 року.

Державний кордон України перетинав через контрольно-пропускний пункт «Кучурган».

Відповідно до п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі вїзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі вїзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;

3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі вїзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Після закінчення дозволеного чинним законодавством терміну пербування на території України громадянин ОСОБА_2 ухилився від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте громадянин ОСОБА_3 з відповідною заявою до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався.

Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

22.09.2015 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося в порушенні відповідачем по справі правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, на громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 049105.

Постановою про накладання адміністративного стягнення від 22.09.2015 року ПН МОД 049105 громадянин ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_1 було виконано шляхом сплати штрафу, що підтверджується квитанцією від 22.09.2015 року № 86.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

22.09.2015 року Южненським МС ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязано йому покинути територію України у термін до 20 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин ОСОБА_3 з території України не виїхав, що підтверджується листом Державної Прикордонної служби №0.64-745/0/15-16 від 19.01.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2012 року громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну по національному паспорту для виїзду за кордон серії АН 0378713, який видано 18.06.2007 року, терміном дії до 18.06.2017 року.

Державний кордон України перетинав через контрольно-пропускний пункт «Кучурган».

Відповідно до п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі вїзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі вїзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;

3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі вїзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Після закінчення дозволеного чинним законодавством терміну пербування на території України громадянин ОСОБА_2 ухилився від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте громадянин ОСОБА_3 з відповідною заявою до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався.

Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

22.09.2015 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося в порушенні відповідачем по справі правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, на громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 049105.

Постановою про накладання адміністративного стягнення від 22.09.2015 року ПН МОД 049105 громадянин ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_1 було виконано шляхом сплати штрафу, що підтверджується квитанцією від 22.09.2015 року № 86.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

22.09.2015 року Южненським МС ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязано йому покинути територію України у термін до 20 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин ОСОБА_3 з території України не виїхав, що підтверджується листом Державної Прикордонної служби №0.64-745/0/15-16 від 19.01.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Також встановлено, що громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3, 17.05.1991 ОСОБА_1 не має на території України постійного місця проживання, законних джерел існування, а також зазначив, що не має коштів для повернення до ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

При цьому, як було роз'яснено інформаційним листом Вищого Адміністративного суду України від 13.06.2013 року № 844/12/13-13 позивачем у справах про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України може бути Державна міграційна служба України безпосередньо або її територіальні органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України територіальним органом чи підрозділом Державної міграційної служби України відповідно до частини першої статті 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України подається до адміністративного суду за місцезнаходженням цього органу або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,

Таким чином, враховуючи, що територіально позивач знаходиться у м. Южне, суд вважає дотриманими правила територіальної підсудності.

Згідно до ч.3 ст. З Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно правових актів, не посягати на права і свободи,честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно ч.4 ст.4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважають такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких, зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки.

Згідно ст. 183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом у п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Виходячи з наведеного, встановлено, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-14, 122, 159-163, 185-3, 256 КАС України, ст.ст.4,9,21,26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Южненського МС ГУ ДМС України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортний документ, для виїзду за кордон серії АН 0378713, виданий 18.06.2007 року, з строком дії до 18.06.2017, тимчасово проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Южний міський суд Одеської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_4