Справа № 465/6289/14-а 2-а/465/32/15
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 р. Справа № 876/708/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Запотічного І.І., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Кулик Т.Б.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Навколо базару» про скасування п.3 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 421 від 09.09.2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Навколо базару» про скасування п. 3 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 421 від 09.09.2014 року «Про демонтаж самочинно встановлених двох металевих гаражів на АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.09.2014 року він поштою отримав розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 09.09.2014 року № 421 «Про демонтаж самочинно встановлених двох металевих гаражів на АДРЕСА_1», п. 3 якого, на підставі ст. 376 ЦК України, доповідної записки ЛКП «Навколо базару», поданих документів та висновку міжвідомчої комісії, позивача було зобов'язано у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно встановлений металевий гараж на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1. Вважає зазначене розпорядження безпідставним та протиправним, оскільки воно винесено із порушенням чинного законодавства, про його винесення позивачем не було попереджено належним актом - попередженням, вимоги, зазначені у ньому, не підтверджуються доказами, зокрема, відсутні докази того, що металевий гараж встановлено саме ним. Також позивачем зазначено, що із тексту оскаржуваного розпорядження неможливо встановити, який саме гараж його зобов'язано знести. Зазначив, що жодний металевий гараж на прибудинковій території по АДРЕСА_1 він не встановлював, права власності на такий не має і ніяким гаражем не користується.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2015 року, позов задоволено.

Скасовано п.3 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 421 «Про демонтаж самочинно встановлених двох металевих гаражів на АДРЕСА_1».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що Франківська районна адміністрація Львівської міської ради 09.09.2014 року винесла розпорядження № 421 «Про демонтаж самочинно встановлених двох металевих гаражів на АДРЕСА_1», п. 3 якого було зобов'язано ОСОБА_2, який проживає в квартирі АДРЕСА_1 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно встановлений металевий гараж на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

Однак, апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження того, що металевий гараж на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 встановлено (зведено) саме ОСОБА_2.

Відносно посилань апелянта на протокол № 129 «про порушення ст. 152 Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів», Постанову № 230 від 24.07.2014 року та Акт від 12.08.2014р., слід зазначити наступне:

У протоколі № 129 «про порушення ст. 152 Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів» від 09.07.2014 року зазначено, що гр. ОСОБА_2, АДРЕСА_1 користується металевим гаражем без дозвільних документів, який розташований на прибудинковій території буд. АДРЕСА_1 що є порушенням розділу 20 п. 20.1.31 «Правил благоустрою міста Львова».

ОСОБА_3 від 12.08.2014 року, обстеженням, проведеним комісією в складі головного інженера ЛКП «Навколо базару» ОСОБА_4, майстрів з експлуатації житлового фонду ОСОБА_5, ОСОБА_6 встановлено, що на прибудинковій території даного будинку знаходяться гаражі, які використовують мешканка квартири АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_7, мешканець квартири АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_2.

Також, в тексті доповідної записки ЛКП «Навколо базару» на ім'я голови Франківської районної адміністрації від 15.08.2014 року міститься прохання про розгляд на засіданні міжвідомчої комісії питання про знесення самовільно встановлених гаражів мешканцями квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 буд. АДРЕСА_1.

Як зазначено у витязі з протоколу засідання міжвідомчої комісії в Франківському районі № 26, параграф 05, від 26.08.2014 року, на засіданні було заслухано доповідну записку щодо самочинного встановлення двох гаражів без вирішення питання землекористування.

З тексту оскаржуваного розпорядження вбачається, що таке було винесено за наслідками розгляду доповідної записки «ЛКП Навколо базару» та висновку міжвідомчої комісії.

З огляду на зазначене стає очевидним, що оскаржуване Розпорядження в частині зобов'язання ОСОБА_2 до знесення самочинно встановленого гаража прийнято на підставі документальних доказів, котрими фактично не доводиться факт самовільного встановлення ОСОБА_2 будь-якого гаража, а відтак таке зобов'язання є безпідставним і необґрунтованим.

Згідно Протоколу № 129 «про порушення ст. 152 Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів» від 09.07.2014 року, суттю закріпленого ним правопорушення є те, що ОСОБА_2 користується металевим гаражем без дозвільних документів, що є порушенням розділу 20 п. 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова.

Як вбачається із тексту Постанови № 230 від 24.07.2014 року, «ОСОБА_2 користується металевим гаражем без дозвільних документів, який розташований на прибудинковій території буд. АДРЕСА_1, що є порушенням розділу 20 п.20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, чим порушив ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Пунктом 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 року, передбачено відповідальність за самовільне захоплення території (частини території) об'єкта благоустрою м. Львова.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено будь - яких вимог щодо необхідності отримання дозвільних документів на користування металевим гаражем.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Натомість, Правилами благоустрою міста Львова, затвердженими ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 в частині регулювання порядку утримання житлових будинків та прибудинкових територій (розділ 5) не передбачено будь - яких вимог щодо встановлення гаражів на прибудинкових територіях.

Згідно ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об'єктів благоустрою населених пунктів належать:1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г)вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Відтак, гараж до об'єктів благоустрою чинним законодавством не віднесено, що виключає можливість його самовільного захоплення, як об'єкту благоустрою.

Отже, посилання апелянта на протокол №129 «про порушення ст. 152 Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів», Постанову № 230 від 24.07.2014 р. та Акт від 12.08.2014 р. не можуть прийматись до уваги.

Також, пунктом 2.6, 2.7 розділу 2 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові передбачено, що на особу, яка скоїла порушення, уповноважена посадова особа складає акт-попередження, протокол про адміністративне правопорушення та скеровує його адміністративній комісії при районній адміністрації. Акт-попередження у всіх випадках самочинного будівництва складається на момент його виявлення, тобто негайно, та реєструється у журналі реєстру самочинного будівництва (форма довільна).

Форму та реквізити такого акту - попередження встановлено додатком до Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові.

Відповідно до тексту попередження від 19.09.2014 року за № 334, ОСОБА_2 було запропоновано самостійно виконати п. 2 розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР № 421 від 09.09.2014 року. Разом із тим, відповідно до п. 2 розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР № 421 від 09.09.2014 року, ОСОБА_7 було зобов'язано демонтувати самочинно встановлений гараж на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1

З аналізу змісту та тексту попередження від 19.09.2014 року за вих. № 334 вбачається, що таке не відповідає формі та суті належного акту-попередження, встановленому додатком до Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, а саме: (не вказано призначення будівництва, фактичні розміри у плані, кількість поверхів, ознаки і класифікація самочинного будівництва, визначені у п. 1.6 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, коли, ким і де було виявлено самочинне будівництво, не додано пояснень особи, яка скоїла порушення, відсутній її підпис) та в який спосіб вимагається виконання оскаржуваного розпорядження в частині, що не стосується позивача.

Враховуючи викладені та встановлені обставини по справі, колегія судів прийшла до неспростовного переконання про те, що п. 3 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 421 від 09.09.2014 року «Про демонтаж самочинно встановлених двох металевих гаражів на АДРЕСА_1» є протиправним, а тому таке підлягає безумовному скасуванню.

Перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2015 року у справі №465/6289/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: І.І. Запотічний

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2016 року