Справа № 127/9849/15-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2016 р. м. Київ К/800/41610/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі Яроші Д.В.,

за участі представника відповідача Лірника І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Вінницької міської ради на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року по справі №127/9849/15-а за позовом ОСОБА_3 до Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Вінницької міської ради від 27.02.2015р. №2062 в частині відмови у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1335 га для будівництва 10-ти поверхового 27-квартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за рахунок земель комунальної власності. Надати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1335 га для будівництва 10-ти поверхового 27-квартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за рахунок земель комунальної власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Жодна із передбачених Законом видів містобудівної документації, яка розроблена у м. Вінниця, не передбачає віднесення земельної ділянки до прибудинкової території без можливості забудови, про що свідчить характеристика наявної містобудівної документації, а саме територія не має жодних містобудівних обмежень. Правовстановлюючі документи на при будинкову територію відсутні. У будинку по АДРЕСА_1 ОСББ не створено. Відповідно до висновку про єдині умови та обмеження використання земель, визначених для містобудівних потреб від 09.06.2010 року згідно з генеральним планом та планом зонування міста зазначена територія належить до зони багатоквартирної житлової та громадської забудови.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволені частково. Визнане протиправним та скасоване рішення Вінницької міської ради "Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" №2062 від 27 лютого 2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Вінницька міська рада звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом та обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги колегія суддів вважає їх обґрунтованими, а скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Позивач 17 травня 2011 року звернувся з клопотанням до відповідача про затвердження обґрунтування розміщення 10-ти поверхового 27 квартирного будинку по АДРЕСА_1 в м. Вінниці з визначенням меж та площі прибудинкової території та надання погодження на складання проекту землеустрою земельної ділянки площею 1335 м. кв., надавши документи згідно переліку зазначеного в клопотанні.

Вказане клопотання позивача Вінницькою міською радою не розглянуто і рішення прийнято не було.

Постановою Вінницького міського суду від 26 вересня 2014 року по справі №127/15612/14-а, зобов'язано Вінницьку міську раду розглянути на сесії питання про затвердження позивачу обґрунтування розміщення 10-ти поверхового 27 квартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою м. Вінниця, АДРЕСА_1 та надання дозволу на складання проекту землеустрою земельної ділянки площею 1335 кв.м. за цією ж адресою.

На виконання вказаної постанови Вінницького міського суду відповідачем розглянуто клопотання гр. ОСОБА_3 та подані матеріали і документи. На підставі ст.ст. 12, 42, 91, 111, 123, Земельного Кодексу України, Закону України "Про землеустрій", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закону України "Про державний земельний кадастр", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.08.2012 року № 2112, від 06.09.2012 року, № 2157, та керуючись п. 34, ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", міська рада прийняла рішення від 27.02.2015 року № 2062 про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 у м. Вінниці, орієнтовною площею 0,1335 га, для будівництва та обслуговування 10 - ти поверхового 27-квартирного будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, за рахунок земель комунальної власності, у зв'язку з належністю даної земельної ділянки до прибудинкової території багатоквартирних житлових будинків та невідповідністю ч. 1 ст. 42 ЗК України, оскільки земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди, та при будинкові території державної або комунальної власності надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що задоволення позовних вимог призведе до порушення прав мешканців багатоквартирного будинку, та відповідністю спірного рішення нормам Земельного кодексу України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги в частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявність підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, виключний перелік яких визначений ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, Вінницькою міською радою під час прийняття оскарженого ріщення не перевірялась та не встановлювалась.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог із наступних міркувань.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

У відповідності до ч.ч. 2, 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно п. 42 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, що Вінницька міська рада була уповноважена розглядати внесене на розгляд сесії клопотання позивача по справі від 17.05.2011 року та відповідно могла відмовити у наданні запитуваного позивачем дозволу у випадках невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судами було встановлено, що рішення Вінницької міської ради від 27.02.2015р. №2062 "Про відмову у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" прийнято у зв'язку з належністю даної земельної ділянки до прибудинкової території багатоквартирних житлових будинків статус якої визначений ч. 1 ст. 42 Земельного кодексу України.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Судами встановлено, що з проектної пропозиції "Містобудівний розрахунок будівництва 10 - поверхового 27 квартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 в м. Вінниці" вбачається, що добудова вказаної секції будинку запланована з частковим зайняттям прибудинкових територій суміжних житлових вже побудованих багатоповерхових будинків.

У відповідності до ч.ч. 1 - 3 ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

З аналізу вищевикладених норм (які діяли станом на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що спірне рішення грунтується на вимогах закону, оскільки надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1335 га призведе до часткового зайняття прибудинкових територій суміжних житлових вже побудованих багатоповерхових будинків, що суперечить вимогам ст. 42 Земельного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів дійшла думки, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконного рішення, не вбачається.

Суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону.

Відповідно до ст.226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Вінницької міської ради задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року по справі №127/9849/15-а скасувати, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: