Справа № 147/253/16-а
Суддя: Костюк Г. М.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/253/16-а
Провадження № 2-а/147/9/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Кучер І.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.02.2016 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром 425,00 грн. Відповідно до вказаної постанови 04.02.2016 року о 07 год. 40 хв. в смт Тростянець Вінницької області по вул. Леніна він керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», номерний знак НОМЕР_1, завчасно не подав покажчик повороту ліворуч, чим порушив п.9.4 ПДР України. Позивач вважає винесену відносно нього постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог матеріального і процесуального права. Просив скасувати постанову від 04.02.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги за обставин викладених у позові. Додатково суду пояснив, що автомобілем «ВАЗ-21099», номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Леніна в смт Тростянець Вінницької області в напрямку с.Северинівка Тростянецького району. В районі автовокзалу смт Тростянець зустрічний автомобіль марки «ВАЗ-21063» різко почав гальмувати та у звязку з поганими дорожніми умовами, наявність на дорожньому покритті мокрого снігу та льоду зустрічний автомобіль почало нести на його смугу руху, внаслідок чого сталось зіткнення. Наміру здійснювати поворот ліворуч у нього не було, а тому він і не подавав ніяких відповідних сигналів показниками. У звязку з чим інспектором зроблений висновок про те, що він мав повертати ліворуч незрозуміло. Обставини даної події при винесенні інспектором оскаржуваної постанови ним оспорювались на місці пригоди. Протокол про адміністративне правопорушення інспектором не складався. Існування його вини у вчиненні даного правопорушення інспектором не встановлено, докази його винуватості відсутні. Просив скасувати постанову від 04.02.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, розміром 425,00 грн.

Відповідач інспектор Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом вручення судової повістки, про що свідчить розписка про її вручення (а.с.22,25). Причини неявки суду не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду не надано.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та прийняти постанову на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, постанова інспектора Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 від 04.02.2016 року підлягає скасуванню.

Даного висновку суд дійшов зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2016 року відносно позивача інспектором Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 було винесено постанову, згідно якої позивач ОСОБА_1, 04.02.2016 року о 07 год. 40 хв. в смт Тростянець Вінницької області по вул. Леніна керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», номерний знак НОМЕР_1, завчасно не подав покажчик повороту ліворуч, чим порушив п.9.4 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч.2 ст. 122 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП наступає у випадку, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно п.9.4 розділу 9 ПДР України, подавати сигнал покажчика повороту належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 метрів у населених пунктах та за 150-200 метрів поза ним, і припиняти негайно після його закінчення. Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути незрозумілим для інших учасників руху.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення у даній справі у відповідності до ст. 258 КУпАП не складався.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, останній під час руху транспортним засобом по вул. Леніна в смт Тростянець не мав наміру здійснювати поворот ліворуч, у звязку з чим і не подав відповідний сигнал покажчиком повороту. Свою вину у вчиненні правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП за обставин, викладених в оскаржуваній постанові не визнає. Дані обставини оспорював на місці події під час винесення оскаржуваної постанови.

Єдиним документом в даній справі є постанова у справі про адміністративне правопорушення. Фактичні дані, а саме: пояснення свідків, показання технічних приладів та засоби фото-і відеоспостереження чи інші докази які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, вказані у ст. 251 КУпАП відсутні. А тому перевірити обставини, викладені в оскаржуваній постанові для суду є неможливим.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, встановити з яких саме обставин при винесенні оскаржуваної позивачем постанови виходив інспектор, на підставі яких доказів ним було зроблено висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП неможливо.

Обставини викладені в постанові у справі про адміністративні правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні протиправних дій, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя», визнання особи винною можливе лише за умов доведеності її вини.

Конституцією України кожній людині гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод. Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Це зобов'язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За викладених обставин, судом встановлено, що інспектор при винесенні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зясував обставини події, яка мала місце 04.02.2016 року за участю позивача та не вжив всіх заходів щодо обєктивного визначення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому правопорушенні.

Судом при вирішенні справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності перевіряє законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких спорах. Зокрема відповідно до ст.2 КАС України суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципів рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для права, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасного, тобто протягом розумного строку.

У звязку з викладеним, суд прийшов до висновку про те, що інспектор Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2, притягаючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, не зясував фактичні обставини справи, тим самим порушив вказані принципи, а тому винесена ним 04.02.2016 року постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, розміром 425,00 грн. підлягає скасуванню.

Вимоги позивача в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення до задоволення не підлягають, оскільки до компетенції суду не належить розгляд справ зазначеної категорії, та прийняття у них рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 122, 251, 252, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 5, 7, 9, 10, 17, 18, 69, 71, 128, 158-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 серії ПС1 №869098 від 04.02.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. - скасувати.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя