Справа № 522/22053/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/22053/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тарасов А.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача відносно непризначення пенсії "За особливі заслуги перед Україною"; зобов'язання відповідача призначити пенсію "За особливі заслуги перед Україною" з 29.01.2007 року у сумі 24352,14 грн.; стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 27.10.2015 року було залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 через пропуск строку звернення до суду

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суд від 08.12.2015 року скасовано ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 27.10.2015 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04.01.2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 за період з 29.01.2007 року по 25.04.2015 року залишено без розгляду. Відкрито провадження по справі в частині позовних вимог, починаючи з 26.04.2015 року.

Не погоджуючись з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.01.2016 року, апелянтом було оскаржено зазначену ухвалу в частині залишення без розгляду адміністративного позову за період з 29.01.2007 року по 25.04.2015 року.

В своїй апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що надав до суду першої інстанції докази поважності пропуску строку, а тому вважає ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04.01.2016 року такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права .

На підставі викладеного, апелянт ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 04.01.2016 року у частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 29.01.2007 року по 25.04.2016 року та просить апеляційний суд направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав:

26.10.2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом про призначення надбавки до пенсії, встановленої Законом України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" з 29.01.2007 року. Також позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що лише пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений. При цьому, поважними можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовні вимоги за період з 29.01.2007 року по 25.04.2015 року, виходив з того, що ОСОБА_2 пропущено строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України та не надано доказів поважності пропуску такого строку. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що твердження позивача, про те, що про порушення своїх прав він дізнався лише 29.09.2015 року спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачає, що позивач з 2007 року неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Прокуратури Приморського району м. Одеси, управління служби безпеки України в Одеській області, Головного управління праці та соціальної політики Одеської обласної державної адміністрації з заявами щодо призначення йому надбавки до пенсії, встановленої Законом України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною". Однак, на вказані звернення позивач отримував відповіді, що рішенням Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при облдержадміністрації від 28.07.2007 року його клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною було відхилено у зв'язку з відсутністю заслуг перед Україною.

При цьому, листом від 02.10.2007 року № 4270/М-2 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_2 про рішення Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при облдержадміністрації від 28.07.2007 року, яким було відхилено його клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Таким чином, позивач достеменно знав про відмову у призначенні йому пенсії за особливі заслуги перед Україною ще у 2007 році, а тому і звертався як у 2007 році та в подальших роках до зазначених вище органів з відповідними заявами для відновлення порушеного, на його думку, права.

Зважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_3 із заявами про призначення надбавки до пенсії починаючи з 2007 року, спростовуються твердження позивача, що про порушення своїх прав він дізнався лише з листа начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.09.2015 року.

В свою чергу, востаннє позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у 2015 році та отримав відповідь датовану 29.09.2015 року № 972/М-11, в якій знов позивачу повідомлено про наявність рішення Комісії про відмову у призначенні йому пенсії за особливі заслуги перед Україною.

В поданому адміністративному позові позивач просив визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення йому пенсії за особливі заслуги перед Україною, а також визнати протиправною відмову у призначенні пенсії, усунути вказане порушення його права шляхом призначення йому вказаної пенсії та виплати недоотриманої надбавки з 29.01.2007 року, стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування шкоди, завданої його незаконними діями, 200 000 грн.

Як вже зазначалось вище, останній лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною датований 29.09.2015 року. Таким чином, саме зазначена відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оскаржена позивачем у межах шестимісячного строку, а тому підлягає розгляду судом. При цьому, такі вимоги позивача як визнання протиправними дій відповідача щодо не призначення йому пенсії за особливі заслуги перед Україною та зобов'язання відповідача виплатити недоотриману надбавку з 29.01.2007 року підлягають розгляду лише в межах шестимісячного строку звернення до суду, а саме з 26.04.2015 року, як вірно встановлено судом першої інстанції.

Посилання позивача на поважність пропуску строку звернення до суду з січня 2007 року є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодного доказу об'єктивної неможливості своєчасного вчинення процесуальних дій, зокрема, звернення до суду з позовом про захист порушених прав та інтересів.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 січня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв