Справа № 815/662/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року 15год. 20хв. м. Одеса Справа № 815/662/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М.

за участю представників: позивача Шолар О.Ю., відповідача Тарановського Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросіндікат" до Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросіндікат» (далі - ТОВ «Агросіндікат», позивач) звернулося до суду з позовом до Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі- Іллічівська ОДПІ) в якому позивач просить визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області № від 04.02.2016 року про донарахування ТОВ «Агросіндікат» зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 5305576 грн. (4244461 грн. основного платежу та 1061115 грн. штрафних (фінансових) санкцій).

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами перевірки ТОВ «Агросіндікат» Іллічівською ОДПІ складений акт, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення, якими позивачу донараховано податок на прибуток підприємств. Проте позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення неправомірним та просить його скасувати та зазначає, що здійснюючи господарські операції з зазначеним у акті перевірки контрагентами, ТОВ «Агросіндікат» жодним чином не порушувало приписів зазначених у ст. 203, 215, 228 ЦК України, оскільки ці господарські операції були направлені на настання реальних правових наслідків та жодним чином не суперечать інтересам держави та не порушують встановлений публічний порядок. Дані обставини підтверджуються наявними первинними документами, які відповідають вимогам законодавства та отриманням товарів, а також фактичним використанням товарів у власній господарський діяльності ТОВ «Агросіндкат», з належною економічною вигодою для ТОВ «Агросіндікат».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що Іллічівською ОДПІ була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати до бюджету держави усіх передбачених діючим законодавством податків та зборів по взаємовідносинам з ТОВ «Улюс», ТОВ «Енок», ТОВ «Пріма-2014», ТОВ «Аскаль», ТОВ «Інтеррайс», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум-2014» за період з 31.01.2014 року по 31.03.2015 року, та по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 2013 рік, за результатами якої був складний акт від 23.12.2015 року №2136/15-03-22-01-0302/36769908 в якому встановленні порушення позивачем п. 138.2 п. 138.8, ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України в результаті чого донараховано податок на прибуток у сумі 4244461 грн., у тому числі - 2014 рік у сумі 4244461 грн..

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що на підстававі направлення від 10.12.2015року №01-045/468, згідно з п.п. 78.1.11 п.78.1 ст.78 України, відповідно до постанови заступника начальника відділу ГСУ МВС України, відполковника міліції Кожухівського Є.В. від 03.04.2015 року та постанови старшого слідчого з ОВС першого ВКР СУФР ГУ ДФС в Одеській області, старшого лейтенанта податкової міліції Шишлова В.А. від 23.03.2015 року була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агросіндікат» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати до бюджету держави усіх передбачених діючим законодавством податків та зборів по взаємовідносинам з ТОВ «Улюс», ТОВ «Енок», ТОВ «Пріма-2014», ТОВ «Аскаль», ТОВ «Інтеррайс», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум-2014» за період з 31.01.2014 ркоу по 31.03.2015 року, та по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотриманя вимог податкового законодавства за період 2013 рік.

За результатами вказаної перевірки складений акт від 23.12.2015 рок №2136/15-03-22-01-0302/36769908 в якому встановленні порушення позивачем п. 138.2 п. 138.8, ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України в результаті чого донараховано податок на прибуток у сумі 4244461 грн., у тому числі - 2014 рік у сумі 4244461 грн. (т.1, а.с.56-135).

Судом становлено, що не погодившись з висновками акту перевірки позивачем 27.01.2016 року до ДПІ у м. Іллічівську були подані заперечення від 27.01.2016 року вих..№3 на акт перевірки, на які ДПІ у м. Іллічівську була надана відповідь від 03.02.2016 року №1432/15-03-22-0404 якою висновки акту позапланової перевірки залишенні без змін (т.1, а.с. 37-45).

На підставі вказаного акту Іллічівською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення - рішення від 04.02.2016 року № яким позивачу збільшено суму грошвого зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 5305576 грн. з яких 4244461 грн. за основим платежем та 1061115 за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1, а.с. 46).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1, ст.14 Податкового кодексу України - господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п.138.10.2, п. 138.10, ст. 138 ПК України до складу інших витрат включаються: адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати; б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу; в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності; ґ) витрати на оплату послуг зв'язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв'язок та інші подібні витрати); д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; е) витрати на врегулювання спорів у судах; є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків; ж) інші витрати загальногосподарського призначення.

Судом встановлено, що у вказаний в акті перевірки період, позивач мав правовідносини з наступними суб'єктами господарювання: ТОВ «Улюс», ТОВ «Енок», ТОВ «Пріма-2014», ТОВ «Аскаль», ТОВ «Інтеррайс», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум-2014» та ПП «Ан Транс.

Порушення були встановленні тільки по взаємовідносинам з ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс».

Так судом встановлено, що між ТОВ «Агросіндікат», в особі директора Поркул В.В., що діє на підставі статут (покупець) та ТОВ «Улюс», в особі директора Дерменжи В.В., що діє на підставі Статуту (продавець) були укладені договори купівлі продажу сільськогосподарської продукції від 30.03.2014 року №29-460-UASC-096, від 30.04.2014 року №29-350-UAGS-032, від 30.06.2014 року №29-460-UASC-430, від 30.07.2014 року №29-460-UASC-445, від 06.07.2014 року №29-460-UASC-469, від 07.07.2014 року №29-460-UASC-454, від 08.07.2014 року №29-460-UASC-467, від 09.07.2014 року №29-460-UASC-502, від 16.07.2014 року №29-460-UASC-529, від 16.07.2014 року №29-460-UASC-528, від 16.07.2014 року №29-460-UASC-527, від 18.07.2014 року №29-460-UASC-568, від 18.07.2014 року №29-460-UASC-600, від 20.07.2014 року №29-460-UASC-601, від 20.07.2014 року №29-460-UASC-566, від 21.07.2014 року №29-460-UASC-641, від 21.07.2014 року №29-460-UASC-569, від 23.07.2014 року №29-460-UASC-599, від 29.07.2014 року №29-460-UASC-663, від 01.08.2014 року №29-460-UASC-664, від 05.08.2014 року №29-460-UASC-705, від 06.08.2014 року №29-460-UASC-706, від 12.08.2014 року №29-460-UASC-769, від 14.08.2014 року №29-460-UASC-770, від 26.08.2014 року №29-350-UAGS-105, від 28.08.2014 року №29-350-UAGS-111, від 04.09.2014 року №29-350-UAGS-124 (т. 2, а.с. 202-203, 208-209, 219-220, 229-230, 244-245, т. 3. а.с. 1-2, 15-16, 33-34, 54-55, 60-61, 66-67, 72-73, 78-79, 84-85, 99-10, 106-107, 116-117, 122-123, 128-129, 139-140,153-154, 159-160, 165-166, 171-172, 177-178, 184-185, 190-191).

Відповідно до пунктів 1.1 вказаних договорів, в порядку та на умовах, визначених цими договорами, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і здійснити розрахунки за товар у строк і розмірі в порядку, передбаченому цими договорами.

Згідно пункту 2.1 продавець бере на себе зобов'язання після підписання цих договорів передати покупцеві товар вказаний в п. 1.1 з відповідними супровідними документами: податкова накладна, видаткова накладна, довідка сільхозвиробника на фірмовому блану підприємства завірена мокрою печаткою.

Відповідно до пунтку 2.2 продавець бере на себе зобов'язання по доставці товару на склад: Одеська область, Овідіопольський район, с. Нова Долина, масив, 16.

Згідно п. 2.3 договорів покупець бере на себе зобов'язання здійснити оплату товару і прийняти товар від продавця в порядку, передбаченому цими договорами.

Відповідно до п. 2.4 покупець зобов'язується забезпечити розвантаження товару власними силами, не допускаючи простоїв транспортих засобів.

Згідно п. 3.1 договорів якість товару, повинна відповідати (ріпак):

- вологість має бути не більше 8%;

- сміттєва домішка не більш 2%;

- зернова домішка не більш 5%.

Згідно п. 3.1 договорів якість товару, повинна відповідати (пшениця):

- вологість має бути не більше 14%;

- сміттєва домішка не більш 2%;

- зернова домішка не більш 5%;

- білок не менше 11,5%;

- клейковина не менше 18%;

- ИДК 20-100одн.

Відповідно до п. 4.2 приймання товару відбувається на складі покупця, по вагах покупця, по заліковій вазі відповідно до якісних показників. Визначених на момент приймання.

Оплата вартості товару визначена у п. 4.1 договорів та відбувається покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Строк дії визначений в пункті 9.1 договорів та набуває сили з моменту їх підписання і діє до повного викоання стронами своїх зобов'язань за договорами.

На підтвердження виконання вказаних договорів позивачем були надані видаткові накладні №Мр-0000469 від 30.03.2014 року (ріпак), №Ан-0000379 відь 30.04.2014 року (пшениця), №Ма-0000015 від 01.05.2014 року (пшениця), №Ин-0000298 від 30.06.2014 року (ріпак), №Ил-0000169 від 03.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000170 від 05.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000171 від 06.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000262 від 06.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000220 від 07.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000221 від 08.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000260 від 08.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000427 від 08.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000261 від 09.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000428 від 10.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000429 від 11.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000430 від 12.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000537 від 16.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000538 від 16.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000539 від 16.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000675 від 18.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000674 від 20.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000892 від 21.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000676 від 21.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000893 від 22.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000796 від 23.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000798 від 24.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000797 від 24.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000799 від 25.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000800 від 26.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000922 від 29.07.2014 року (ріпак), №Ил-0000923 від 30.07.2014 року (ріпак), №Ав-0000009 від 01.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000010 від 02.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000011 від 03.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000076 від 05.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000077 від 06.08.2014 року (ріпак), №Ав-00000130 від 12.08.2014 року (ріпак), №Ав-00000131 від 14.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000204 від 26.08.2014 року (пшениця 3 кл.), №Ав-0000205 від 28.08.2014 року (пшениця 3 кл.) та №Сн-0000006 від 04.09.2014 року (пшениця 3 кл.).

Також представником позивача на підтвердження були надані податкові накладні №469 від 30.03.2014 року на суму 86950 грн. (ріпак), №379 від 30.04.2014 року на суму 244968 грн. (пшениця), №15 від 01.05.2014 року на суму 134638 грн. (пшениця), №298 від 30.06.2014 року на суму 795270 грн. (ріпак), №169 від 03.07.2014 року на суму 196425 грн. (ріпак), №170 від 05.07.2014 року на суму 227368 грн. (ріпак), №171 від 06.07.2014 року на суму 443872 грн. (ріпак), №262 від 06.07.2014 року на суму 50925 грн. (ріпак), №220 від 07.07.2014 року на суму 889296 грн. (ріпак), №221 від 08.07.2014 року на суму 436015 грн. (ріпак), №260 від 08.07.2014 року на суму 1168656 грн. (ріпак), №427 від 08.07.2014 року на суму 195843 грн. (ріпак), №261 від 09.07.2014 року на суму 403908 грн. (ріпак), №428 від 10.07.2014 року на суму 546013 грн. (ріпак), №429 від 11.07.2014 року на суму 221839 грн. (ріпак), №430 від 12.07.2014 року на суму 220190 грн. (ріпак), №537 від 16.07.2014 року на суму 193641,90 грн. (ріпак), №538 від 16.07.2014 року на суму 156092,40 грн. (ріпак), №539 від 16.07.2014 року на суму 139047,22 грн. (ріпак), №675 від 18.07.2014 року на суму 171072 грн. (ріпак), №674 від 20.07.2014 року на суму 456301,66 грн. (ріпак), №892 від 21.07.2014 року на суму 231588 грн. (ріпак), №676 від 21.07.2014 року на суму 121354 грн. (ріпак), №893 від 22.07.2014 року на суму 233793,6 грн. (ріпак), №796 від 23.07.2014 року на суму 111960 грн. (ріпак), №798 від 24.07.2014 року на суму 342818 грн. (ріпак), №797 від 24.07.2014 року на суму 203239,4 грн. (ріпак), №799 від 25.07.2014 року на суму 183676 грн. (ріпак), №800 від 26.07.2014 року на суму 230770 грн. (ріпак), №922 від 29.07.2014 року на суму 396868 грн. (ріпак), №923 від 30.07.2014 року на суму 190632 грн. (ріпак), №9 від 01.08.2014 року на суму 142968 грн. (ріпак), №10 від 02.08.2014 року на суму 192924 грн. (ріпак), №11 від 03.08.2014 року на суму 194396 грн. (ріпак), №76 від 05.08.2014 року на суму 180228 грн. (ріпак), №77 від 06.08.2014 року на суму 163752,8 грн. (ріпак), №130 від 12.08.2014 року на суму 195364,5 грн. (ріпак), №131 від 14.08.2014 року на суму 180000 грн. (ріпак), №204 від 26.08.2014 року на суму 155000 грн. (пшениця), №205 від 28.08.2014 року на суму 76959 грн. (пшениця), №6 від 04.09.2014 року на суму 91936 грн. (пшениця).

Як встановлено судом, розрахунки з ТОВ «Улюс» здійснювались у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на підтвердження чого представником позивача були надані платіжні доручення: №1773 від 03.04.2014 року на суму 86950 грн., №1930 від 06.05.2014 року на суму 244968 грн., №1929 від 06.05.2014 року на суму 134638 грн., №2395 від 02.07.2014 року на суму 500000 грн., №2416 від 04.07.2014 року на суму 295270 грн., №2474 від 08.07.2014 року на суму 196425 грн., №2475 від 08.07.2014 року на суму 227368 грн., №2473 від 08.07.2014 року на суму 443872 грн., №2510 від 09.07.2014 року на суму 436015 грн., №2509 від 09.07.2014 року на суму 889296 грн., №2533 від 10.07.2014 року на суму 50925 грн., №2537 від 10.07.2014 року на суму 278656 грн., №2536 від 10.07.2014 року на суму 400000 грн., №2534 від 10.07.2014 року на суму 403908 грн., №2535 від 10.07.2014 року на суму 490000 грн., №2615 від 15.07.2014 року на суму 195843 грн., №2614 від 15.07.2014 року на суму 221839 грн., №2614 від 15.07.2014 року на суму 220190 грн., №2618 від 15.07.2014 року на суму 246013 грн., №2617 від 15.07.2014 року на суму 300000 грн., №2695 від 18.07.2014 року на суму 139047,22 грн., №2696 від 18.07.2014 року на суму 156092,4 грн., №2697 від 18.07.2014 року на суму 193641,9 грн., №2869 від 25.07.2014 року на суму 121354 грн., №2867 від 25.07.2014 року на суму 171072 грн., №2866 від 25.07.2014 року на суму 456301,66 грн., №2940 від 29.07.2014 року на суму 111960 грн., №2937 від 29.07.2014 року на суму 183676 грн., №2939 від 29.07.2014 року на суму 203239,4 грн., №2936 від 29.07.2014 року на суму 230770 грн., №2938 від 29.07.2014 року на суму 342818 грн., №3044 від 01.08.2014 року на суму 231588 грн., №3043 від 01.08.2014 року на суму 233793,6 грн., №3080 від 04.08.2014 року на суму 142968 грн., №3079 від 04.08.2014 року на суму 192924 грн., №3081 від 04.08.2014 року на суму 194396 грн., №3196 від 11.08.2014 року на суму 180228 грн., №3195 від 11.08.2014 року на суму 163752,8 грн., №35 від 01.08.2014 року на суму 231588 грн., №34 від 15.08.2014 року на суму 396868 грн., №158 від 20.08.2014 року на суму 180000 грн., №3304 від 26.08.2014 року на суму 195364,5 грн., №643 від 01.10.2014 року на суму 76959 грн., №641 від 01.10.2014 року на суму 91936 грн., №644 від 01.10.2014 року на суму 155000 грн..

По бухгалтерському обліку розрахунки ТОВ «Агросіндікат» з ТОВ «Улюс» відображено бухгалтерською проводкою Дт631Кт31.

Станом на 02.10.2014 ркоу по рахунку 631 кредиторська або дебіторська заборгованість відсутня.

У акті перевірки Іллічівська ОДПІ зазначає неправомірне включення до складу витрат суми витрат по постачальнику ТОВ «Улюс», оскільки угоди останнього з позивачем мають ознаки нікчемності та не створюють правових наслідків для його сторін.

Судом встановлено недотримання істотних умов вищевказаних договорів, а саме не виконання пункту 2.1 договорів, що виразилось в ненаданні довідок сільхозвиробників на фірмовому бланку підприємства завірених мокрими печатками.

Також представником позивача не були надані до суду в повній кількості товарно - транспортні накладні, що унеможливлює встановлення та дослідження факту транспортування товару.

Крім того в наданих товарно - транспортних накладних не вказаний автомобільний перевізник товару, а саме: №114943 від 28.03.2014 року (т.2, а.с. 206), №204994 від 29.04.2014 року та №204997 від 24.04.2014 року (т.2. а.с. 212-213), №1574 від 05.07.2015 року (т.2, а.с. 248), №18255 від 05.07.2014 року, №18251 від 06.07.2014 року, №277265 від 06.07.2014 року (т. 3, а.с. 5-7), №320876 від 30.07.2014 року (т.3, а.с. 143) №347640 від 01.09.2014 року (т.3, а.с. 194).

Згідно довідки ДПІ у м. Іллічівську від 18.12.2014 року №19688/7/15-03-22-03-0402/2 ДПІ ТОВ «Улюс» не знаходиться за податковою адресою.

Також судом встановлено, що між ТОВ «Агросіндікат», в особі директора Поркул В.В., що діє на підставі статут (покупець) та ТОВ «Енокс», в особі директора Дерменжи В.В., що діє на підставі Статуту (продавець) були укладені договори купівлі продажу сільськогосподарської продукції від 31.07.2014 року №29-460-UASC-661, від 01.08.2014 року №29-460-UASC-660, від 03.08.2014 року №29-460-UASC-662, від 05.08.2014 року №29-460-UASC-695, від 06.08.2014 року №29-460-UASC-702, від 07.08.2014 року №29-460-UASC-710, від 15.08.2014 року №29-460-UASC-779, від 19.08.2014 року №29-460-UASC-796, від 20.08.2014 року №29-460-UASC-797, від 22.08.2014 року №29-350-UAGS-104, від 24.08.2014 року №29-460-UASC-831, від 30.08.2014 року №29-350-UAGS-116, від 02.08.2014 року №29-460-UASC-868, від 06.09.2014 року №29-350-UAGS-123, від 08.09.2014 року №29-350-UAGS-125, від 09.09.2014 року №29-460-UASC-876, від 09.09.2014 року №29-350-UAGS-130, від 11.09.2014 року №29-350-UAGS-136, від 11.09.2014 року №29-460-UASC-887, від 12.09.2014 року №29-350-UAGS-137, від 13.09.2014 року №29-350-UAGS-138, від 14.09.2014 року №29-460-UASC-896, від 14.09.2014 року №29-460-UASC-895, від 15.09.2014 року №29-460-UASC-905, від 24.11.2014 року №29-460-UASC-1055, від 28.11.2014 року №29-460-UASC-1059, від 04.12.2014 року №29-460-UASC-1067, від 25.12.2014 року №29-350-UAGS-173, від 25.12.2014 року №29-350-UAGS-174 (т. 1, а.с. 160-161, 170-171, 178-179, 185-186, 195-196, 201-202, 207-208, 218-219, 232-233, т. 2, а.с. 1-2, 7-8, 25-26, 31-32, 49-50, 76-77, 82-83, 88-89, 94-95, 101-102, 108-109, 118-119, 130-131, 136-137, 142-143, 148-149, 154-155, 174-175, 180-181, 186-187, 192-193).

Відповідно до пунктів 1.1 вказаних договорів, в порядку та на умовах, визначених цими договорами, продавець зобовязаується передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і здійснити розрахунки за товар у строк і розмірі в порядку, передбаченому цими договорами.

Згідно пункту 2.1 продавець бере на себе зобов'язання після підписання цих договорів передати покупцеві товар вказаний в п. 1.1 з відповідними супровідними документами: податкова накладна, видаткова накладна, довідка сільхозвиробника на фірмовому бланку підприємства завірена мокрою печаткою.

Відповідно до пунтку 2.2 продавець бере на себе зобов'язання по доставці товару на слад: Одеська область, Овідіопольський район, с. Нова Долина, масив, 16.

В деяких договорах пункт 2.2 викладений в іншій редакції, а саме: покупець бере на себе зобов'язання здійснити оплату товару і прийняти товар від продавця в порядку, передбаченому цими договорами, тобто фактично дублює пункт 2.3 договорів.

Тобто не визначено місце доставки товару згідно договору (від 30.08.2014 року №29-350-UAGS-116, від 02.08.2014 року №29-460-UASC-868, від 06.09.2014 року №29-350-UAGS-123, від 08.09.2014 року №29-350-UAGS-125, від 09.09.2014 року №29-460-UASC-876, від 09.09.2014 року №29-350-UAGS-130, від 11.09.2014 року №29-350-UAGS-136, від 11.09.2014 року №29-460-UASC-887, від 12.09.2014 року №29-350-UAGS-137, від 13.09.2014 року №29-350-UAGS-138, від 14.09.2014 року №29-460-UASC-896, від 14.09.2014 року №29-460-UASC-895, від 15.09.2014 року №29-460-UASC-905, від 25.12.2014 року №29-350-UAGS-174).

Згідно п. 2.3 договорів покупець бере на себе зобов'язання здійснити оплату товару і прийняти товар від продавця в порядку, передбаченому цими договорами.

Відповідно до п. 2.4 покупець зобов'язується забезпечити розвантаження товару власними силами, не допускаючи простоїв транспортих засобів.

Згідно п. 3.1 договорів якість товару, повинна відповідати (ріпак):

- вологість має бути не більше 8%;

- сміттєва домішка не більш 2%;

- зернова домішка не більш 5%.

Згідно п. 3.1 договорів якість товару, повинна відповідати (пшениця):

- вологість має бути не більше 14%;

- сміттєва домішка не більш 2%;

- зернова домішка не більш 5%;

- білок не менше 11,5%;

- клейковина не менше 18%;

- ИДК 20-100одн.

Відповідно до п. 4.2 приймання товару відбувається на складі покупця, по вагах покупця, по заліковій вазі відповідно до якісних показників, визначених на момент приймання.

Строк дії визначений в пункті 9.1 договорів та набуває сили з моменту їх підписання і діє до повного викоання стронами своїх зобов'язань за договорами.

На підтвердження виконання вказаних договорів позивачем були надані видаткові накладні №Ил-0000131 від 31.07.2014 року (ріпак), №Ав-0000005 від 01.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000006 від 02.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000007 від 03.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000090 від 05.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000148 від 06.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000149 від 07.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000242 від 09.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000243 від 10.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000244 від 11.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000340 від 15.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000341 від 11.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000381 від 19.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000382 від 20.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000384 від 20.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000383 від 21.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000496 від 22.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000497 від 23.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000495 від 24.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000498 від 24.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000596 від 30.08.2014 року (ріпак), №Ав-0000597 від 31.08.2014 року (ріпак), №Сн-0000093 від 02.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000094 від 03.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000097 від 04.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000095 від 04.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000159 від 06.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000116 від 07.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000173 від 08.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000164 від 09.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000172 від 09.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000191 від 09.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000192 від 09.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000243 від 11.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000262 від 11.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000274 від 12.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000263 від 12.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000275 від 13.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000276 від 13.09.2014 року (пшениця 3 кл.), №Сн-0000315 від 14.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000316 від 15.09.2014 року (ріпак), №Сн-0000341 від 15.09.2014 року (ріпак), №Со-0000490 від 25.11.2014 року (ріпак), №Со-0000491 від 26.11.2014 року (ріпак), №Со-0000492 від 27.11.2014 року (ріпак), №Со-0000523 від 28.11.2014 року (ріпак), №Дк-0000140 від 04.12.2014 року (ріпак), №Дк-0000442 від 25.12.2014 року (пшениця 3 кл.) та №Дк-0000443 від 25.12.2014 року (пшениця).

Також представником позивача на підтвердження були надані податкові накладні №131 від 31.07.2014 року на суму 177260,50 грн. (ріпак), №5 від 01.08.2014 року на суму 104123,80 грн. (ріпак), №6 від 02.08.2014 року на суму 498364 грн. (ріпак), №7 від 03.08.2014 року на суму 309764 грн. (ріпак), №90 від 05.08.2014 року на суму 732189 грн. (ріпак), №148 від 06.08.2014 року на суму 214944,8 грн. (ріпак), №149 від 07.08.2014 року на суму 194876 грн. (ріпак), №242 від 09.08.2014 року на суму 198835 грн. (ріпак), №243 від 10.08.2014 року на суму 195605 грн. (ріпак), №244 від 11.08.2014 року на суму 215555 грн. (ріпак), №340 від 15.08.2014 року на суму 411772,8 грн. (ріпак), №341 від 11.08.2014 року на суму 161612,8 грн. (ріпак), №381 від 19.08.2014 року на суму 197041,8 грн. (ріпак), №382 від 20.08.2014 року на суму 412881,2 грн. (ріпак), №384 від 20.08.2014 року на суму 180026 грн. (ріпак), №383 від 21.08.2014 року на суму 565386 грн. (ріпак), №496 від 22.08.2014 року на суму 218450 грн. (ріпак), №497 від 23.08.2014 року на суму 265200 грн. (ріпак), №495 від 24.08.2014 року на суму 210512,8 грн. (ріпак), №496 від 24.08.2014 року на суму 191150 грн. (ріпак), №596 від 30.08.2014 року на суму 138736 грн. (ріпак), №597 від 31.08.2014 року на суму 120380 грн. (ріпак), №93 від 02.09.2014 року на суму 214228 грн. (ріпак), №94 від 03.09.2014 року на суму 350448 грн. (ріпак), №97 від 04.09.2014 року на суму 131716 грн. (пшениця 3 кл.), №95 від 04.09.2014 року на суму 328398 грн. (ріпак), №159 від 06.09.2014 року на суму 114143,2 грн. (пшениця 3 кл.), №116 від 07.09.2014 року на суму 120068 грн. (пшениця 3 кл.), №173 від 08.09.2014 року на суму 75812 грн. (пшениця 3 кл.), №164 від 09.09.2014 року на суму 605934 грн. (ріпак), №172 від 09.09.2014 року на суму 157094 грн. (ріпак), №191 від 09.09.2014 року на суму 177555 грн. (ріпак), №192 від 09.09.2014 року на суму 169660,8 грн. (пшениця 3 кл.), №243 від 11.09.2014 року на суму 216204 грн. (пшениця 3 кл.), №262 від 11.09.2014 року на суму 193158 грн. (ріпак), №274 від 12.09.2014 року на суму 352170 грн. (пшениця 3 кл.), №263 від 12.09.2014 року на суму 189042 грн. (ріпак), №275 від 13.09.2014 року на суму 115068 грн. (пшениця 3 кл.), №276 від 13.09.2014 року на суму 122240,40 грн. (пшениця 3 кл.), №315 від 14.09.2014 року на суму 218842,62 грн. (ріпак), №316 від 15.09.2014 року на суму 231907,2 грн. (ріпак), №341 від 15.09.2014 року на суму 151995,84 грн. (ріпак), №490 від 25.11.2014 року на суму 954881,2 грн. (ріпак), №491 від 26.11.2014 року на суму 479046,4 грн. (ріпак), №492 від 27.11.2014 року на суму 215798,8 грн. (ріпак), №523 від 28.11.2014 року на суму 230972 грн. (ріпак), №140 від 04.12.2014 року на суму 124496 грн. (ріпак), №442 від 25.12.2014 року на суму 118524 грн. (пшениця 3 кл.) та №443 від 25.12.2014 року на суму 107709 грн. (пшениця).

Як встановлено судом, розрахунки з ТОВ «Енокс» здійснювались у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на підтвердження чого представником позивача були надані платіжні доручення: №3071 від 04.08.2014 року на суму 177260,50 грн., №3069 від 04.08.2014 року на суму 104123,80 грн., №3072 від 04.08.2014 року на суму 498364 грн., №3068 від 04.08.2014 року на суму 309764 грн., №3160 від 07.08.2014 року на суму 267189 грн., №3159 від 07.08.2014 року на суму 465000 грн., №3209 від 11.08.2014 року на суму 194876 грн., №3208 від 11.08.2014 року на суму 214944,80 грн., №29 від 15.08.2014 року на суму 198835 грн., №30 від 15.08.2014 року на суму 195605 грн., №31 від 15.08.2014 року на суму 215555 грн., №242 від 22.08.2014 року на суму 83386 грн., №241 від 22.08.2014 року на суму 482000 грн., №238 від 22.08.2014 року на суму 197041,8 грн., №239 від 22.08.2014 року на суму 412881,2 грн., №240 від 22.08.2014 року на суму 180026 грн., №3305 від 26.08.2014 року на суму 411772,8 грн., №3306 від 26.08.2014 року на суму 161612,8 грн., №313 від 28.08.2014 року на суму 218450 грн., №314 від 28.08.2014 року на суму 265200 грн., №3386 від 28.08.2014 року на суму 210512,8 грн., №315 від 28.08.2014 року на суму 191150 грн., №481 від 12.09.2014 року на суму 138736 грн., №482 від 12.09.2014 року на суму 120380 грн., №483 від 12.09.2014 року на суму 214228 грн., №496 від 16.09.2014 року на суму 350448 грн., №498 від 16.09.2014 року на суму 157094 грн., №500 від 16.09.2014 року на суму 155934 грн., №501 від 16.09.2014 року на суму 177555 грн., №497 від 16.09.2014 року на суму 328398 грн., №499 від 16.09.2014 року на суму 490000 грн., №561 від 22.09.2014 року на суму 75812 грн., №560 від 22.09.2014 року на суму 114143,2 грн., №562 від 22.09.2014 року на суму 169660,8 грн., №566 від 23.09.2014 року на суму 115068 грн., №567 від 23.09.2014 року на суму 122240,40 грн., №564 від 23.09.2014 року на суму 216204 грн., №565 від 23.09.2014 року на суму 352170 грн., №735 від 15.10.2014 року на суму 120068 грн., №734 від 15.10.2014 року на суму 131716 грн., №740 від 15.10.2014 року на суму 151995,84 грн., №737 від 15.10.2014 року на суму 189042 грн., №736 від 15.10.2014 року на суму 193158 грн., №738 від 15.10.2014 року на суму 218842,62 грн., №739 від 15.10.2014 року на суму 231907,2 грн., №3758 від 01.12.2014 року на суму 215798,8 грн., №3760 від 01.12.2014 року на суму 479046,4 грн., №3760 від 01.12.2014 року на суму 474881,2 грн., №3759 від 01.12.2014 року на суму 480000 грн., №3787 від 01.12.2014 року на суму 230972 грн., №1021 від 10.12.2014 року на суму 124496 грн., №1140 від 26.12.2014 року на суму 107709 грн. та №1139 від 26.12.2014 року на суму 118524 грн..

По бухгалтерському обліку розрахунки ТОВ «Агросіндікат» з ТОВ «Енокс» відображено бухгалтерською проводкою Дт631Кт31.

У акті перевірки Іллічівська ОДПІ зазначає неправомірне включення до складу витрат суми витрат по постачальнику ТОВ «Енокс», оскільки угоди останнього з позивачем мають ознаки нікчемності та не створюють правових наслідків для його сторін.

Судом встановлено недотримання істотних умов вищевказаних договорів, а саме не виконання пункту 2.1 договорів, що виразилось в ненаданні довідок сільхозвиробників на фірмовому бланку підприємства завірених мокрими печатками.

Також представником позивача не були надані до суду в повній кількості товарно - транспортні накладні, що унеможливлює встановлення та дослідження факту транспортування товару.

Крім того в наданих товарно - транспортних накладних не вказується автомобільний перевізник товару, а саме: №343459 від 24.07.2014 року (т.1, а.с. 164) №368057 від 05.08.2014 року (т.1, а.с. 222) №344150 від 06.08.2014 року (т.1, а.с. 230) №350987 від 09.09.2014 року (т.2, а.с. 98), №391694 від 10.09.2014 року та №391693 від 10.09.2014 року (т.2, а.с. 105-106), №426082 від 11.09.2014 року (т.2, а.с. 146) №516797 від 24.12.2014 року (т.2, а.с. 190).

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено поняття господарської діяльності, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як встановлено судом сума витрат по видатковим накладним виписаним ТОВ «Улюс» включена до складу показника, відображеного у рядку 5 Декларації «Витрати операційної діяльності», в тому числі собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за 2014 рік у розмірі 11198558 грн.

Як вже зазначалось судом вище судом встановлено недотримання істотних умов вищевказаних договорів, а саме не виконання пункту 2.1 договорів, що виразилось в ненаданні довідок сільхохвиробників на фірмовому бланку підприємства завірених мокрими печатками.

Згідно інформаційної довідки по ТОВ «Енокс» складеної ДПІ у м. Іллічівську 25.05.2015 року за №4598/7/15-03-22-02-0402 ТОВ «Енокс» за податковою адресою не знаходиться.

Всупереч п.п.16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України про зміну свого місцезнаходження не повідомив ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області.

Згідно податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманного з них податку (форма1-ДФ) на ТОВ «Енокс» у 2014 році працювала у штаті 1 (одна) особа, за цивільно - правовими договорами жодного.

Обсяг здійснених задекларованих операцій з продажу/постачанню товарів за період охоплений податковою інформацією склав:

- операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою 7702353 грн.;

- операції які звільненні від оподаткування грн.;

- доходи що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування (відповідно до податкової декларації на прибуток за 2014 рік) становлять грн..

Даний обсяг операцій потребує значного обсягу трудовитрат та особистої участі персоналу при здійсненні господарських операцій.

Згідно фінансового звіту ТОВ «Енокс» за 2014 рік, прийнятого 19.03.2015 року за №, балансова вартість основних засобів на початок звітного (податкового) періоду складала 0 гривень.

Також була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Енокс» з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року за результатами якої складний акт від 22.12.2014року №2747/15-03-22-02-0304/38759205, згідно висновків якого : «встановити факт реальності здійснених операцій з контрагентами покупцями та с контрагентами - постачальниками за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 ркоу не надається можливим».

В зв'язку з чим ТОВ «Енокс» не могло доставляти товар ТОВ «Агросіндікат» за товарно - транспортними накладними №425621 від 05.09.2014 року (т. 2, а.с. 47), №391462 від 07.09.2014 року (т.2, а.с. 53) та б/н від 04.12.2014 року (т.2, а.с. 184), б/н від 28.10.2014 року (т.2, а.с. 178) в яких ТОВ «Енокс» зазначений в якості автомобільного перевізника.

Крім того відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі - Правила) рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Згідно п.2 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. N 1094.

Відповідно до п. 3 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції чинній на час правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м..

Як встановлено судом практично во всіх товарно - транспортних накладних вага вантажу перевищувала допустимі норми, а тому перевізники повинні були отримати дозволи Державтоінспекцією на перевезення вантажу, або внести плату за проїзд таких транспортних засобів.

В іншому випадку у відповідності до ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в разі порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - від сорока до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матірали справи не містять докази отримання дозволів, або внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, також не містять доказів застосування до перевізників штрафних санкцій.

Також суд пропонував представнику позивача надати до суду документи за якими визначався клас пшениці, проте дані документи також суду надані не були.

Все це свідчить про складання ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс» документів для податкового та бухгалтерського обліку позивача без фактичної поставки товарів та для надання останньому податкової вигоди.

Також згідно ч. 2, ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88 (надалі Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Представником позивача в судовому засіданні було зазначено, що ним були надані до суду всі наявні документи які підтверджують виконання господарських операцій з контрагентами ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс» та інших документів в них немає.

Проте суд зазначає, що надані позивачем документи підтверджують лише документування операцій з придбання товарів у ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс», а сам по собі факт оформлення документів не є безумовним свідченням того, що такі поставки товару мали місце, тому наявні у позивача первинні документи, зокрема податкові та видаткові накладні, не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Наслідки порушення податкового законодавства повинні застосовуватися незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків.

Таким чином, відповідно про відсутність реального характеру господарських операцій в залежності від їх предметності можуть свідчити доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не спростовані доводи податкового органу про неможливість виконання зазначених господарських операцій.

Відповідно до ст.1 Закону України від 16.07.99 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Тому будь-які документи (в тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якою відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є дія або подія, яка викликає зміни у структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до п.п. 2.15 та 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та/або суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Оскільки, як встановлено вище, укладені позивачем правочини з вищевказаним контрагентами не мають реального товарного характеру, та не підтверджено отримання позивачем товарів від вищевказаних контрагентів, що є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, тому всі первинні документи, зокрема податкові накладні, отримані позивачем від вказаних контрагентів, навіть за наявності всіх формальних реквізитів, не мають доказовості здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а підтверджують лише документування операції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що первинні документи на постачання товарів за договорами укладеними між позивачем та ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс», підтверджують лише документування гоподарських операцій, матеріали справи не містять довідок сільхозвиробників та дозволів на проїзд великовагових транспорних засобів, суд доходить висновку, щодо відсутності факту здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентами, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічну позицію висловив Виший адміністративний суд України у своєму рішенні від 04.07.2013 року по справі №К/9991/75538/11 та Верховний Суд України у постанові від 05.03.2012 року по справі за позовом ТОВ «Нафта» до Шосткінської МДПІ Сумської області.

Керуючись, ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросіндікат" до Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.02.2016р. відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського адміністративного апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлений 05 квітня 2015 року.

Суддя Е.А.Іванов

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросіндікат" до Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.02.2016р. відмовити повністю.

05 квітня 2016 року.