Справа № 809/4132/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Справа № 876/11699/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Левицької Н.Г, Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання розрахунків протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» (надалі - ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод») звернулося з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі - УПФУ в м. Івано-Франківську) про визнання розрахунків протиправними.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з моменту набрання чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах не є загальнообов'язковим платежем, а тому вимоги відповідача щодо їх сплати, викладені в оскаржуваному повідомленні від 16.04.2015 року за № 536/04, є протиправними. З дня набрання чинності вказаного Закону, платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску, а тому вважає, що відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах вказаним Законом до складу єдиного внеску не віднесено. Крім того, УПФУ в м. Івано-Франківську порушено строки надсилання оскаржуваного повідомлення, визначені пунктами 6.4 і 6.5 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Пенсійного фонду України за №21-1 від 19.12.2003 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. Суд виходив з того, що обов'язок визначення сум відшкодування покладено на органи Пенсійного фонду. Вказане відшкодування проводиться підприємствами, на яких було відпрацьовано стаж. Підставою для відшкодування витрат є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Безпідставними є доводи позивача, що з набранням чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відшкодування витрат не є загальнообов'язковим платежем і обов'язку відшкодування вказаних витрат не встановлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що розрахунки зроблено помилково, а дії відповідача щодо направлення повідомлення є протиправними, так як суперечать вимогам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Крім того, необхідними для відшкодування витрат є факт набуття особою права на пільгову пенсію на цьому підприємстві, факт призначення такої пенсії та факт повної виплати працівникові цієї пенсії за певний період, протягом якого витрати підлягають відшкодуванню.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що управлінням ПФУ в м. Івано-Франківську повідомленням № 536/04 від 16.04.2015 року надіслано позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та повідомлено про необхідність щомісячно перераховувати до Пенсійного фонду зазначену у повідомлені суму фактичних витрат на виплату та доставку даних пенсій, яке ним отримано 20.04.2015 року.

Згідно вказаного повідомлення місячний розмір відшкодування, починаючи з 01.04.2015 року складає за Списком № 1 - 72076,07 грн., за Списком № 2 - 27167,58 грн., сплата за попередні періоди станом на 01.04.2015 року згідно розрахунків, що надійшли з відділів призначення пенсій органів ПФУ по Списку № 1- 397,46 грн. та по Списку № 2 - 1953,37 грн.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

Витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відшкодовуються згідно абз.3 п.1 ст.4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року, в розмірі 100 відсотків фактичних витрат.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійному фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року.

Відповідно до п.6.4 вищезгаданої Інструкції розміри сум відшкодування на поточний рік визначаються відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «а» та «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Зазначена вище правова позиція суду апеляційної інстанції в досліджуваних правовідносинах відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 07.07.2015 року), яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року по справі № 809/4132/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 05.04.2016 року