Справа № 808/8882/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року о/об 15 год. 18 хв.Справа № 808/8882/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника Відповідача-1 Коцило Ю.М., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1.Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, 2.Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії, поновлення на службі, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (надалі - Відповідач-1 або ГУ МВС України в Запорізькій області), Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (надалі - Відповідач-2 або Бердянський МВ ГУ МВС України в Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати наказ ГУ МВС України в Запорізькій області №416о/с від 05.11.2015, в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; 2) визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області (протокол №13) від 06.11.2015; 3) поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України в Міністерстві внутрішніх справ України на посаді слідчого Слідчого відділення Бердянського Міського відділу Головного управління МВС України в Запорізькій області; 4) зобов'язати Головне управління МВС України в Запорізькій області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В адміністративному позові (а.с.22-25) зазначено, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 01.08.2003 на різних посадах. Останнім місцем служби є посада слідчого Слідчого відділення Бердянського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області. За час перебування на службі в органах внутрішніх справ отримав звання старшого лейтенанта міліції. Стягнень немає. Загальний стаж роботи позивача у правоохоронних органах складає більше ніж 12 років. Наказом начальника ГУ МВС України в Запорізькій області №416 о/с від 05.11.2015 на підставі п.«г» ст.64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України» та п.10, 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено з посади слідчого Слідчого відділення Бердянського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області, через скорочення штатів. Із повним текстом вказаного Наказу №416 о/с від 05.11.2015 позивач не ознайомлювався. Згідно Довідки про тимчасову непрацездатність осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС №017828 позивач знаходився на лікарняному з 05.11.2015 до 06.11.2015 (включно). Позивача 06.11.2015 викликано начальником Слідчого відділення Бердянського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області Сусловим О.Ю. до Бердянського MB де позивачу вручено витяг з Наказу №416 о/с від 05.11.2015 ГУ МВС України в Запорізькій області про те що позивача звільнено та трудову книжку. Особовому складу наказ №416 о/с від 05.11.2015 не оголошувався. Розрахунок з позивачем на момент подачі позовної заяви не проведений. Із вищевказаним Наказом №416 о/с від 05.11.2015 позивач не погоджується і, посилаючись на приписи ст.61 Закону України «Про Національну поліцію», «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» вважає його протиправним. Позивач наголошує, що на виконання п.9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», 05.11.2015 ним, до звільнення з міліції, було подано рапорт на ім'я начальника ГУ МВС України в Запорізькій області про бажання проходити службу в поліції, який він направив поштою до ГУ МВС в Запорізькій області, так як знаходився на лікарняному. До та на день звільнення позивача, 05.11.2015, позивачу не запропоновано жодної рівнозначної, вищої або нижчої посади тій, яку він обіймав під час проходження служби у міліції. Позивач 26.11.2015 отримав лист за вих.№3/4-54 від 26.11.2015 за підписом начальника ГУ МВС України в Запорізькій області в якому його було повідомлено, що вищевказаний рапорт залишено без розгляду. Також у вказаному листі повідомлено, що 06.11.2015 в приміщенні ГУ МВС відбулось засідання кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області з приводу мого подальшого проходження служби в складі Національної поліції України на якій позитивного рішення щодо проходження позивачем служби в Національній поліції не прийнято. Згідно запису в Трудовій книжці ОСОБА_1 та витягу з Наказу №416 вказаний Наказ видано 05.11.2015, за одну добу до засідання вказаної кадрової комісії. З дня звільнення і до цього часу позивач не працює. Середньомісячний заробіток на час звільнення позивача становив 2800 грн. 00 коп. З посиланням на п.24 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» позивач зазначає, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представником Відповідача-1 подано до суду письмові заперечення (а.с.139-146), в яких зазначено, що ГУ МВС України в Запорізькій області вважає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.10.2014 №1118-р «Питання реформування органів внутрішніх справ України» схвалено розроблену Міністерством внутрішніх справ Стратегію розвитку органів внутрішніх справ України та Концепцію першочергових заходів реформування системи Міністерства внутрішніх справ, основним завданням якої є оптимізація структури МВС. Відповідно до п.9 Розділ XI Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Позивач у визначений Законом термін не подавав заяви про бажання проходити службу в поліції. Пунктом 1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Закон було опубліковано 6 серпня 2015 року в газеті «Голос України» у №141-142. Пунктом 5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено втрату чинності Закону України «Про міліцію» (з 07.11.2015 міліція в Україні, як державний орган виконавчої влади припинила своє існування). 11.11.2015 до ГУ МВС України в Запорізькій області надійшов рапорт позивача з проханням перевести його до Національної поліції України. Зазначений рапорт відправлений позивачем поштою 07.11.2015 про що свідчить відповідна печатка на конверті. Керівництвом вирішено зазначений рапорт не розглядати так як рапорт надісланий після звільнення з органів внутрішніх справ. 05.11.2015 позивачу повідомлено, що 06.11.2015 об 11 годині у приміщенні ГУ МВС України в Запорізькій області відбудеться засідання кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області, про що свідчить власноруч написаний рапорт позивача. 06.11.2015 ОСОБА_1 власноруч зробив запис в особовій справі про отримання Трудової книжки, при цьому зазначив, що зауваження при звільненні у нього відсутні. Протокол засідання кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області №13 від 06.11.2015, на думку Відповідача-1, носить рекомендаційний характер, а відтак, не може бути визнаний протиправним, оскільки він не є ані нормативно-правовим актом, ані актом індивідуальної дії. Представник Відповідача-1 посилаючись на приписи п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» вважає, що оскільки з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів, то позивач належним чином був попереджений про можливе вивільнення. Відповідач-1 звертає увагу суду на те, що наказом МВС України «Про організаційно штатні питання» від 06.11.2015 №1388 скорочені всі штати ГУ МВС України в Запорізькій області. Відтак, відповідно до п.8, 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», позивач був звільнений у запас Збройних Сил за п.64 пп.«г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», затвердженого 29.07.1991 постановою Кабінету Міністрів УРСР №114, з посади слідчого Слідчого відділення Бердянського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області, з 06.11.2015 Наказом Головного управління МВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 №416о/с. Посилаючись на Наказ МВС України «Про організаційно штатні питання» від 06.11.2015 №1388, яким скорочені всі штати ГУ МВС України в Запорізькій області, Відповідач-1 вважає, що оскільки посада, з якої було звільнено позивача скорочена, орган, з якого було звільнено позивача - ліквідовано, то у суду є підстави для відмови у задоволені позовних вимог в цій частині. Розрахунок та виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснювалися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», затвердженої 31.12.2007 наказом МВС України №499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №205/14896. Позивач перед звільненням проходив службу в Бердянському MB ГУ МВС України в Запорізькій області, яке і здійснювало виплату позивачу грошового забезпечення. Тож, належним відповідачем в частині вимог щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є Бердянський MB ГУ МВС України в Запорізькій області, який має статус юридичної особи (знаходиться в стані припинення).

У судовому засіданні представник Відповідача-1 проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Представником Відповідача-2 подано до суду письмові заперечення (а.с.30), в яких зазначено про те, що Бердянський МВ ГУ МВС України в Запорізькій області заперечує проти вказаного позову і вважає вимоги позивача безпідставними і необґрунтованими. Також, у запереченні представник Відповідача-2 просить розглядати справу за його відсутності.

Позивач, представник Відповідача-1 повідомили, що надали до суду всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Суд, вислухавши пояснення позивача, заперечення представника Відповідача-1, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне.

У Наказі начальника ГУ МВС України в Запорізькій області №416 о/с від 05.11.2015 «По особовому складу» (витяг) зазначено наступне: «… Згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнити, з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил України: за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів): старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2), слідчого слідчого відділення Бердянського міського відділу, з виплатою компенсації за 29 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2015 році, з 06 листопада 2015 року. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні, для виплати надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає 12 років 03 місяці 03 днів, у пільговому обчисленні та для призначення пенсії, 12 років 03 місяці 03 днів …» (а.с.12, 64).

Судом досліджено Рапорт позивача, датований 05.11.2015, в якому він посилаючись на п.9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та пп.«з» п.64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого 29.07.1991 постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)) просить начальника ГУ МВС України в Запорізькій області Ольховського В.І. звільнити його з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за переведенням до Національної поліції з 06.11.2015 (а.с.46).

Вказаний рапорт ОСОБА_1 має відбитки штампу Відповідача-1 про одержання 11.11.2015.

26.11.2015 позивач отримав лист (вих.№3/4-54 від 26.11.2015) за підписом тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Ольховського В.І., в якому зазначено: «… Керівництвом ГУНП в Запорізькій області уважно розглянутий Ваш рапорт щодо звільнення з органів внутрішніх справ згідно з п.9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до пункту 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України, з 06 листопада 2015 року. 06 листопада 2015 року у приміщенні ГУМВС відбулось засідання кадрової комісії ГУМВС України в Запорізькій області з приводу Вашого подальшого проходження служби в складі Національної поліції України. На засідання кадрової комісії Ви не прибули, тому питання подальшого проходження служби розглядалось без Вашої присутності. Повідомляємо, що 06.11.2015 рішенням кадрової комісії ГУМВС України в Запорізькій області (протокол №13), позитивного рішення щодо продовження Вами служби в Національній поліції не прийнято. Наказом ГУМВС Вас звільнено з органів внутрішніх справ України згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби, рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України, з 06 листопада 2015 року. Крім того, 06.11.2015 Вам видано приписне посвідчення до призовної дільниці, припис до РВК та трудова книжка. Зауважень Ви не мали, про що свідчить запис в особовій справі. Також повідомляємо, що Ваш рапорт від 05.11.2015 року щодо звільнення з органів внутрішніх справ згідно з п.9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до пункту 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України, з 06 листопада 2015 року, надісланий поштовим листом 07.11.2015 залишений без розгляду …» (а.с.45).

Судом досліджено Рапорт позивача без дати, поданий начальнику Бердянського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області, в якому ОСОБА_1 доповідає про перебування з 15:00 05.11.2015 на лікарняному, у зв'язку з чим, після сповіщення його о 21-00 05.11.2015 про необхідність явки о 10-00 06.11.2015 на кадрову комісію, він не зміг приїхати до міста Запоріжжя на кадрову комісію (а.с.36).

Позивачем надано до суду світлокопію Довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС №017828, видану ОСОБА_1 здравпунктом СМЗ ГУ МВС України в Запорізькій області при Бердянському МВ ГУ МВС, про його захворювання 05.11.2015 та необхідність приступити до служби 07.11.2015 (а.с.16).

Судом досліджено Рапорт начальника УКЗ ГУНП в Запорізькій області Тарасенко С.П., датований 25.11.2015, на адресу Тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП в Запорізькій області Ольховського В.І., в якому, зокрема, зазначено: «… Доповідаю Вам, що старший лейтенант міліції ОСОБА_1 - старший слідчий слідчого відділення Бердянського міського відділу ГУМВС України в Запорізькій області рішенням керівництва міського відділу внесений до списку осіб, які підлягають звільненню через скорочення (низькі показники у службовій діяльності, систематичне порушення службової дисципліни, у 2013, 2014 роках участі у здачі інспекторських перевірок зі службової підготовки, не приймав, у 2015 році заліки інспекторської перевірки зі службової підготовки склав на оцінку «незадовільно», за час проходження служби має 7 дисциплінарних стягнень). 05 листопада 2015 року йому було повідомлено, що 06.11.2015 року об 11 годині у приміщенні ГУМВС відбудеться засідання кадрової комісії ГУМВС України в Запорізькій області з приводу подальшого проходження служби в складі Національної поліції України. 06 листопада 2015 року старший лейтенант міліції ОСОБА_1 надав керівництву Бердянського міського відділу довідку у тому, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні у здравпункті СМЗ ГУМВС України в Запорізькій області при Бердянському MB. На засідання кадрової комісії не прибув, питання стосовно подальшого проходження служби ОСОБА_1 розглянуто без його присутності. Рішенням кадрової комісії ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 - старшого слідчого слідчого відділення Бердянського міського відділу не рекомендовано для подальшого проходження служби в Національній поліції. 11 листопада 2015 року до ГУНП в Запорізькій області поштовим листом надійшов рапорт ОСОБА_1 від 05.11.2015 року, в якому він просить звільнити його згідно з п.9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» …, з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил. Виходячи із штампу поштового відправлення, лист надісланий 07.11.2015 року, а саме після звільнення з ОВС. Наказом ГУМВС 05.11.2015 №416 о/с старший лейтенант міліції ОСОБА_1 … звільнений з органів внутрішніх справ України згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил України …» (а.с.34).

Також, судом досліджено витяг з Протоколу засідання кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області №13 від 06.11.2015, в якому, зокрема, зазначено: «… Виступили: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Пропозиція: з урахуванням наданої інформації не рекомендувати старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, слідчого слідчого відділення Бердянського міського відділу ГУМВС для подальшого проходження служби в Національній поліції. Результати голосування: - одноголосно; …» (а.с.32).

Крім того, судом досліджено Подання тимчасово виконуючого обов'язки начальника Бердянського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області Грайворонського Д.В., датоване 05.11.2015, в якому зазначено наступне: «… З лютого 2013 року перебуває на посаді слідчого слідчого відділення Бердянського міського відділу Головного управління МВС України в Запорізькій області (у зв'язку зі змінами в штатах), у якій проходить службу на теперішній час. За час перебування в займаній посаді старший лейтенант міліції ОСОБА_1 зарекомендував себе неоднозначно. Допускав порушення службової, виконавчої дисципліни. На нарікання та вимоги керівництва слідчого відділення та міського відділу не реагує. Індивідуальні бесіди та роз'яснення щодо якісного, своєчасного виконання службових обов'язків позитивного результату не дали, у роботі продовжує мати ряд недоліків. До вивчення вказівок, наказів МВС та ГУМВС, що регламентують роботу слідчого відділення відноситься поверхово. На критику не реагує, уваги до усунення вказаних недоліків не приділяє, висновків не робить. За період служби в органах внутрішніх справ, ОСОБА_1 має 7 дисциплінарних стягнень і жодного заохочення. Вказане свідчить про особисту безвідповідальність та небажання виконувати службові обов'язки з охорони громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, що суттєво підриває авторитет працівника міліції. Фізично розвинений добре, зовні охайний. Матеріальну частину табельної вогнепальної зброї, підстави та порядок її застосування і використання, заходи безпеки при поводженні з нею знає добре, володіє впевнено. За характером імпульсивний, скритний. У спілкуванні витриманий, комунікабельний, але не завжди дотримується наданого ним слова. У побуті поводить себе гідно. Державною мовою володіє достатньо. Старший лейтенант міліції ОСОБА_1, слідчий слідчого відділення Бердянського міського відділу Головного управління МВС України в Запорізькій області, подається до звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п.64 «г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, з 06 листопада 2015 року, через відсутність інформації про прийняття на службу до поліції на підставі п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» …». (а.с.37-38).

Представником Відповідача-2 надано до суду Послужний список (особистий НОМЕР_2) ОСОБА_1 (а.с.39). У Послужному списку наявний запис позивача про отримання ним 06.11.2015 Трудової книжки НОМЕР_1, Приписного посвідчення, Припису. Запису про вручення позивачу копії наказу ГУ МВС України в Запорізькій області №416о/с від 05.11.2015 Послужний список - не містить.

Інформація викладена у Послужному списку кореспондується із записами, вчиненими у Трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.13-14, 68).

У Трудовій книжці НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ України 06.11.2015, підставою звільнення є Наказ ГУ МВС України в Запорізькій області №416о/с від 05.11.2015.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

У п.8 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Закон України «Про Національну поліцію» опубліковано у наступних друкованих засобах масової інформації: Голос України 2015, №141-142 від 06.08.2015; Урядовий кур'єр 2015, №146 від 12.08.2015; Офіційний Вісник України 2015, 63 від 18.08.2015, ст.2075; Відомості Верховної Ради України 2015, №40-41 від 09.10.2015, ст.379.

У вказаному п.8 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» не зазначено, що працівники міліції будуть безальтернативно звільнені, а зазначено лише про «можливе» звільнення.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Як передбачено п.1 ч.3 ст.49 Закону України «Про Національну поліцію», незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: відмовляються від взяття на себе зобов'язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом.

Призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України (ч.1 ст.47 Закону України «Про Національну поліцію»).

У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу (ч.2 ст.47 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про міліцію» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) на службу до міліції приймаються на контрактній основі громадяни України, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), мають повну загальну середню освіту, володіють державною мовою, здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, фізичною підготовкою і станом здоров'я виконувати покладені на міліцію завдання. При прийнятті на службу до міліції може бути встановлено випробування строком до одного року.

На думку суду, Відповідачі-1,2 довели, що позивач не відповідає вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію», та співробітникам міліції відповідно до Закону України «Про міліцію», оскільки має незадовільні особисті, ділові і моральні якості.

Відповідно до пп.«г» п.64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (надалі - «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ»), особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Статтею 2 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» затверджено загальну чисельність Міністерства внутрішніх справ України (за винятком чисельності Національної гвардії України, що визначається Законом України «Про Національну гвардію України») у кількості 210000 осіб. За рахунок Державного бюджету України утримуються 152000 працівників органів внутрішніх справ, з яких чисельність осіб рядового і начальницького складу не може перевищувати величину, визначену із розрахунку 300 осіб на 100000 населення.

Водночас, пп.«з» п.64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації.

Судом взято до уваги власне волевиявлення позивача щодо його звільнення з ОВС України, викладене у Рапорті, датованому 05.11.2015 (а.с.46).

При цьому, позивачем не надано ані доказів переходу у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації, ані результатів конкурсу щодо його прийняття до Національної поліції відповідно до приписів ч.2 ст.47 Закону України «Про Національну поліцію».

Підстав до будь-якого переведення позивача до Національної поліції 05.11.2015 не могло бути і мови, оскільки органи Національної поліції розпочали роботу виключно з 07.11.2015, а продовжувати трудові відносини з органами внутрішніх справ України ОСОБА_1 - не бажав, про що прямо зазначено ним у вказаному Рапорті.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про не з'ясування Відповідачами-1,2 можливості його подальшого використання на службі, оскільки воно спростовується документами, які свідчать про низькі ділові, професійні та особисті якості ОСОБА_1, через які не можливо його подальшого використання на службі в органах внутрішніх справ України та Національної поліції.

З'ясовано, що Відповідачі-1,2, при вирішенні питання щодо можливості подальшого використання на службі ОСОБА_1 виходили саме із штатної кількості осіб, визначеної у Штатному розписі (Тимчасових штатах), з урахуванням вимог економії бюджетних коштів і процесів реорганізації органів внутрішніх справ України, особистих, професійних та ділових якостей позивача, його внеску у роботу Відповідача-2, органів внутрішніх справ України.

Як зазначено у п.11 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Суд бере до уваги факт одержання 06.11.2015 позивачем Трудової книжки НОМЕР_1 у Відповідача-2, про що свідчить його власноручний запис у Послужному списку.

Звідси, 06.11.2015 ОСОБА_1 до кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області для вирішення питання щодо подальшого проходження служби у складі Національної поліції - безпідставно не прибув.

Тобто, позивач не реалізував свого права щодо подальшого проходження служби у Національній поліції.

Зазначене свідчить, на думку суду, про волевиявлення позивача на звільнення з органів внутрішніх справ України викладене ним у рапорті, датованому 05.11.2015 (а.с.46).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність порушення прав та інтересів ОСОБА_1 при його звільнені з міліції за п.64 пп.«г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Підстави для його поновлення на службі відсутні. Відтак, не підлягають задоволенню вимоги щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Протокол засідання кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області №13 від 06.11.2015 за своїм змістом та формою не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке тягне за собою настання певних правових наслідків щодо прав та інтересів позивача або покладає на нього певні обов'язки.

Оскільки Протокол засідання кадрової комісії ГУ МВС України в Запорізькій області №13 від 06.11.2015 носить рекомендаційний характер, не є ані нормативно-правовим актом, ані актом індивідуальної дії, то він не може бути визнаний протиправним і скасованим, як того просить позивач у позові.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 12.03.2016.

Суддя О.О. Прасов