Справа № 752/11190/14-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2016 р. м. Київ К/800/16632/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

при секретарі Кальненко О.І.,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Алупкінської міської ради Автономної Республіки Крим, Виконавчого комітету Алупкінської міської ради Автономної Республіки Крим, треті особи - ОСОБА_3, Приватне підприємство «Геркулес», про визнання незаконними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Алупкінської міської ради Автономної Республіки Крим, Виконавчого комітету Алупкінської міської ради Автономної Республіки Крим, треті особи - ОСОБА_3, Приватне підприємство «Геркулес», про визнання незаконними та скасування рішень, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Алупкінської міської ради № 23 від 24.01.2002 року «Про затвердження матеріалів попередніх узгоджень та дозвіл на виконання проекту відводу земельної ділянки ОСОБА_3»;

- визнати незаконним та скасувати рішення Алупкінської міської ради № 10/13 від 11.12.2008 року «Про затвердження проекту землевпорядкування і передачі в оренду ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)»;

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Алупкінської міської ради № 45 від 17.02.1999 року «Про дозвіл виконання проекту відводу земельних ділянок для передання їх у постійне використання громадянам»;

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Алупкінської міської ради № 53 від 14.02.2002 року «Про внесення змін у власне рішення № 45 від 17.02.1999 року «Про дозвіл виконання проекту відводу земельних ділянок для передання їх у постійне використання громадянам»;

- визнати таким, що втратив юридичну силу договір оренди земельної ділянки від 03.09.2009 року між Алупкінською міською радою та ОСОБА_3

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, заперечення на неї, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Алупкінської міської ради від 29.10.2005 року № 34/88 «Про надання дозволу щодо виконання проекту землеустрою по відводу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_4» було дозволено ОСОБА_4 виконати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішенням Алупкінської міської ради від 09.06.2007 року № 17/5 «Про зміну редакції рішення Алупкінської міської ради від 29.10.2005 року № 34/88» рішення Алупкінської міської ради від 29.10.2005 року № 34/88 було викладено у новій редакції та зазначено, що площа земельної ділянки становить 0,08 га та її адреса розташування - м. Алупка, район Хара-Баір для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Пунктом 1.8 рішення Алупкінської міської ради від 24.07.2009 року № 24 «Про зміну редакції рішень Алупкінської міської ради фізичних та юридичних осіб», рішення Алупкінської міської ради від 09.06.2007 року № 17/5 було викладено у новій редакції та надано дозвіл ОСОБА_2 виконати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, район автостанції ПП «Клен» для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Алупкінської міської ради від 30.12.2009 року № 19/3 ОСОБА_2 було затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, район автостанції ПП «Клен». На виконання вищезазначеного рішення Алупкінської міської ради від 30.12.2009 року № 19/3 ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 448544, який був зареєстрований 18.06.2010 року, відповідно до якого, ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, район автостанції ПП «Клен».

Крім того, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Алупкінської міської ради від 17.02.1999 року № 45 ОСОБА_3 надано дозвіл на виконання проекту відводу земельної ділянки для передачі її у постійне користування за адресою: м. Алупка, район вертолітного майданчику.

Рішенням Виконавчого комітету Алупкінської міської ради від 14.02.2002 року № 53 було внесено зміни до рішення Алупкінської міської ради від 17.02.1999 року № 45, яким ОСОБА_3 наданий дозвіл на збір матеріалів погоджень на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1 га для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вертолітним майданчиком.

24.01.2002 року Алупкінською міською радою було прийняте рішення № 23, яким затверджено ОСОБА_3 матеріали попередніх узгоджень місця розташування об'єкту - земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 та вертолітним майданчиком та надано дозвіл на складання проекту землеустрою для будівництва та обслуговування жилого будинку.

За підсумком виконання топо-геодезичних робіт відділом геослужби Управління Головного архітектора м. Ялта ОСОБА_3 було погоджено технічний звіт і 12.06.2002 року на плані меж земельної ділянки було проставлено відмітку на черговому кадастровому плані та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_3 розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надіслав його на затвердження до Алупкінської міської ради.

Рішенням Алупкінської міської ради від 11.12.2008 року № 10/13 було затверджено ОСОБА_3 проект землевпорядкування та надана йому в оренду земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та вертолітним майданчиком (кадастровий номер - НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель (присадибна ділянка).

18.03.2009 року ОСОБА_3 встановлено в натурі та погоджено межі земельної ділянки, що підтверджується Актом встановлення в натурі та погодження меж земельних ділянок.

На підставі рішення Алупкінської міської ради від 11.12.2008 року № 10/13 між Алупкінською міською радою та ОСОБА_3 03.09.2009 року було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого у користуванні ОСОБА_3 знаходиться земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та вертолітним майданчиком (кадастровий номер - НОМЕР_1), надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель (присадибна ділянка). Вказаний Договір було зареєстровано у ЯВ КРФ ДБ «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земельних ділянок зроблений запис від 29.11.2010 року за № 78.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (даліКонвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року усправі Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу по суті, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не грунтується па правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України,).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.07.2015 року у справі за позовом прокурора Свалявського району Закарпатської області до Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дочірнє підприємство «Санаторій «Квітка Полонини» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», про визнання недійсним рішення про затвердження проекту зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до статті 2441 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту позовної заяви та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що в межах даної справи позивач намагається захистити своє приватне цивільне право - право користування земельною ділянкою, що не узгоджується із вищезазначеними приписами статті З Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачу слід роз'яснити про право на звернення з позовом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду ознак публічно-правового спору, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 160, 1667, 220, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Алупкінської міської ради Автономної Республіки Крим, Виконавчого комітету Алупкінської міської ради Автономної Республіки Крим, треті особи - ОСОБА_3, Приватне підприємство «Геркулес», про визнання незаконними та скасування рішень - закрити.

Роз'яснити, що зазначений позов може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз