Справа № 815/1061/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1061/16
У Х В А Л А

29 березня 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача - Одеської міської ради про закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Одеської міської ради, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханбер" про визнання протиправним та скасування Рішення від 03.02.2016р. №410-VІ "Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ханбер" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,52га., за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога,6, для подальшого проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями".

У судовому засіданні 29.03.2016р. повноваженим представником відповідача - Одеської міської ради суду надано клопотання (від 28.03.2016р. б/н), щодо закриття провадження по даній адміністративній справі, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.157 КАС України, з підстав неналежності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду адміністративної справи без вирішення її по суті, та винесення постанови у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

Права, свободи чи інтереси осіб можуть захищатися не лише в адміністративних судах, але й в загальних, господарських, третейських судах, а також в адміністративному порядку. Тому важливе практичне значення має чітке розмежування юрисдикції різних установ.

Юрисдикція - це передбачена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що усі публічно-правові спори, у яких хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень, належать до адміністративної юрисдикції і за компетенцією мають бути розглянуті адміністративними судами.

Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, п.п. "а", "б", "в", "г" ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України № 10-рп/2010 від 01.04.2010 року роз'яснив, що положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності".

Керуючись положеннями вищеозначеного законодавства, та контекстом Конституції України можна дійти висновку, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю й обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень.

Зокрема, судом встановлено, що предметом даного адміністративного позову є Рішення Одеської міської ради від 03.02.2016р. №410-VІ "Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ханбер" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,52га., за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога,6, для подальшого проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями".

Згідно ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом ст.118 Земельного кодексу України рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише початковим етапом процедури надання особі земельної ділянки у власність чи користування. До того ж, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки жодним чином не означає позитивного рішення про надання її у власність, оскільки під час виготовлення такого проекту уповноваженим суб'єктом господарювання у сфері проведення робіт із землеустрою згідно із законом буде вирішуватися питання про можливість чи неможливість передачі земельної ділянки у власність чи користування, а також умови такої передачі з можливими обмеженнями та застереженнями.

У подальшому, за результатами розроблення проекту землеустрою, котрий повинен бути погоджений в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що Рішення Одеської міської ради від 03.02.2016р. №410-VІ "Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ханбер" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,52га., за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога,6, для подальшого проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями", у контексті вище окреслених законодавчих положень, не є рішенням про передачу землі у власність чи користування, на підставі якого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханбер" виникає право власності чи користування означеною земельною ділянкою, а є лише проміжним у закріпленій земельним законодавством адміністративній процедурі набуття особою права користування земельною ділянкою, а відтак спірне Рішення цілком правомірно оскаржено в порядку адміністративного судочинства.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення клопотання відповідача - Одеської міської ради, та закриття провадження по даній справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись ст.ст.133, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача - Одеської міської ради щодо закриття провадження по справі з підстав непідсудності даного спору адміністративному суду, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею « 01» квітня 2016р.

Суддя Харченко Ю.В.