Справа № 632/2744/15-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 р.Справа № 632/2744/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2016р. по справі №632/2744/15-а

за позовом Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області

до Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладання штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Миронівська сільська рада Первомайського району Харківської області, звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області Морозової О.В. від 22.01.2015 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2016 року залучено в якості третьої особи ОСОБА_1.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2016 року залишено без розгляду адміністративний позов.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2016 року та направити справу для розгляду по суті в той же суд і в іншому складі суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначив, що оскаржувана постанова державного виконавця була своєчасна оскаржена до суду, а після залишення адміністративного позову без розгляду на підставі ухвали від 19.03.2015 року в зв'язку з повторною неявкою представника позивача, відпали причини для її повторного оскарження. Проте, в зв'язку з тим, що підстави для її оскарження виникли знову, позивач був змушений повторно звернутись із адміністративним позовом про її скасування. Таким чином, залишаючи без розгляду адміністративний позов суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про те, що позивачем без поважних причин було пропущено встановлений законом строк на звернення до суду.

Відповідач та третя особа надали письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, 30.10.2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області Решитько Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №45262224 з примусового виконання виконавчого листа Первомайського міськрайонного суду Харківської області №632/3360/12 від 29.10.2014 року про визнання незаконним та скасування рішення Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області XIV сесії VІ скликання від 06.09.2012 року "Про дострокове припинення повноважень сільського голови" та поновлення ОСОБА_1 в посаді сільського голови Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області.

Станом на 21.10.2015 року боржником не виконано рішення суду в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді, про що державним виконавцем складно Акт від 21.01.2015 року.

На підставі викладеного, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області Морозовою О.В. винесено постанову про накладення на Миронівську сільську раду Первомайського району Харківської області штрафу у розмірі 680 грн.

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови, позивач 24.12.2015 року звернувся до суду із даним позовом.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем без поважних причин пропущено встановлений законодавством процесуальний строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст.99 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Колегія суддів зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені ст. 181 КАС України.

Відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 181 КАС України).

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач не погоджуючись із правомірністю оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу вже звертався до суду із позовом Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання її незаконною та скасування.

Так, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.03.2015 року адміністративний позов Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області залишено без розгляду на підставі того, що позивач повторно без поважних причин не прибув у судове засідання. У даній ухвалі також вказано, що із адміністративним позовом позивач звернувся 04.02.2015 року.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів оскарження вказаної ухвали суду. Крім того, позивачем в апеляційній скарзі не заперечувався той факт, що вказана ухвала суду не була оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до положень до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт обізнаності позивача станом на 04.02.2015 року про існування оскаржуваної постанови державного виконавця від 22.01.2015 року про накладення штрафу.

Разом з тим, із вищезазначеним позовом позивач звернувся до суду лише 24.12.2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що звертаючись із вказаним позовом, позивач пропустив встановлений законодавством десятиденний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Однак позивачем не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду із даним позовом.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на той факт, що оскаржувана постанова державного виконавця була своєчасна оскаржена до суду, а після залишення адміністративного позову без розгляду на підставі ухвали від 19.03.2015 року в зв'язку з повторною неявкою представника позивача, відпали причини для її повторного оскарження, а вже в послідуючому, в зв'язку з тим, що підстави для її оскарження виникли знову, позивач був змушений повторно звернутись із адміністративним позовом про її скасування, колегія суддів не вважає поважними, оскільки позивач не був позбавлена можливості звернутися із відповідним позовом в межах встановленого КАС України строку.

Між тим, на думку колегії суддів, можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, що свідчить про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Будь-яких інших доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не повідомлено, а судом в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у позивача поважних пропуску строку звернення до суду, та як насідок правомірності залишення без розгляду адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, в порушення вищезазначених вимог, не було надано належних та допустимих доказів, в підтвердження факту поважності пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2016р. по справі №632/2744/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2016р. по справі №632/2744/15-а за позовом Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області до Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладання штрафу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Калиновський В.А.

Повний текст ухвали виготовлений 06.04.2016 р.