Справа № 803/536/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Справа № 876/1387/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

представника відповідача Новосада В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року про відмову у встановленні способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 803/536/14 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Ковельська районна державна адміністрація Волинської області, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України у Волинській області (надалі - ГУ Держземагенства у Волинській області) від 11 лютого 2014 року № 0-3-0.51-573/2-14.

Зобов'язано ГУ Держземагентства у Волинській області надати ОСОБА_3 дозволи на внесення змін до проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для створення фермерського господарства, з земель запасу, в межах Колодняженської сільської ради Ковельського району Волинської області, та зобов'язано внести зміни до пунктів 1, 16 договору оренди землі від 10 серпня 2006 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель від 14 вересня 2006 року за № 11, в частині відомостей про категорію земельної ділянки, а саме: змінивши «землі лісового фонду» на «землі сільськогосподарського призначення».

У січні 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (яке є правонаступником ГУ Держземагентства у Волинській області) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Вимоги заяви обгрунтовано тим, що судове рішення є незрозумілим в частині наявності підстав для внесення вказаних у судовому рішенні змін до проекту землеустрою та порядку їх здійснення, оскільки відповідно до статті 31 Закону України «Про землеустрій» такі зміни вносяться за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою. Аналогічна норма закріплена у статті 57 Лісового кодексу України.

ГУ Держземагентства у Волинській області не приймало рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для створення фермерського господарства з земель запасу, в межах Колодняженської сільської ради Ковельського району, тому та з огляду на зазначені норми законодавстава, не має повноважень на внесення змін до проекту землеустрою та до пунктів 1, 16 договору оренди землі від 10 серпня 2006 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель від 14 вересня 2006 року за № 11, щодо зміни цільового призначення земель сільськогосподарського призначення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року в задоволенні заяви ГУ Держгеокадастру у Волинській області про встановлення способу і порядку виконання постанови суду від 24 квітня 2014 року в адміністративній справі № 803/536/14 відмовлено.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, її оскаржило ГУ Держгеокадастру у Волинській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального і матеріального права, без повного та всебічного з'ясування фактичних обставин справи. Тому просило скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким його заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

У частині четвертій статті 105 КАС України зазначено, що адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частин першої та другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

А підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

За змістом статті 263 КАС України під зміною (встановленням) способу і порядку виконання рішення треба розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення у зв'язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком, або у зв'язку з невстановленням способу і порядку виконання такого рішення. При цьому зміна (встановлення) способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Як видно зі змісту резолютивної частини постанови Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року, судом встановлено чіткий спосіб і порядок виконання судового рішення.

Разом з тим, заявником не надано достатніх доказів на існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а судом такі не встановлені; крім того, у заяві не зазначено способу чи порядку (іншого), у які можна було б виконати це судове рішення.

При цьому, доводи заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення зводяться до відсутності у відповідача повноважень на виконання дій, вказаних у резолютивній частині цього рішення щодо внесення змін до проекту землеустрою та до пунктів 1, 16 договору оренди землі щодо зміни цільового призначення земель сільськогосподарського призначення; тобто, щодо неналежності відповідача.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції в тому, що доводи заявника не обгрунтовують необхідності встановлення способу та порядку виконання судового рішення, а вказують на непогодження заявника із судовим рішенням, тобто знаходяться поза межами інституту встановлення способу та порядку виконання судового рішення і фактично складають підстави для апеляційного оскарження судового рішення.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 199 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року про відмову у встановленні способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 803/536/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 04 квітня 2016 року.