Справа № 281/106/16-а
Суддя: Денисюк І. І.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/106/16-а
Провадження по справі № 2-а/281/22/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року смт Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Денисюк І.І., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо відмови у виплаті їй пенсії та зобов'язати виплатити їй пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 14.04.2015.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області. Їй призначено пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Позивач на день подачі заяви до суду працює у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції у Житомирській області та перебуває на державній службі, була повідомлена відповідачем, що з 14.04.2015 їй припинена виплата пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

З питання виплати пенсії вона звернулася із заявою до відповідача, однак останнім відмовлено та повідомлено про відсутність права на отримання пенсії до кінця 2015 року, в зв'язку з неможливістю одночасного перебування на державній службі та виплаті пенсії. А тому, вважає, що вказані дії відповідача є неправомірними та порушують її право на отримання призначеної пенсії.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Від Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області надійшли заперечення на позов, відповідно до яких відповідач позов не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Письмові заперечення приєднані до справи.

Суд за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Позивач, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області, з 14.04.2015 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області від 29.02.2016 № 1463/04.

Копія трудової книжки свідчить про те, що позивач працює у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області.

З 14.04.2015 відповідач відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII призупинив виплату позивачу пенсії, а саме про неможливість одночасного перебування на державній службі та виплати пенсії, посилаючись на цей Закон.

З листа Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі за № 1463/04 від 29.02.2016 вбачається, що відповідно до законодавства, яке набрало чинності з 01.04.2015, тимчасово у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії не виплачуються. Позивач перебуває на державній службі, а тому у відповідача відсутні правові підстави для виплати з 14.04.2015 призначеної їй пенсії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

02.03.2015 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015, який набрав чинності з 01.04.2015.

Пунктом 9 вказаного Закону внесено зміни до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» згідно якого, тимчасово у період з 01.04.2015 по 31.12.2015:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 % призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно з п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

У п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII законодавець закріпив, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування".

Позбавлення позивача з 01.06.2015 по 31.12.2015 права на отримання раніше призначеної пенсії державного службовця є звуженням його конституційного права на соціальний захист і порушує його конституційні права на соціальний захист.

Виходячи зі змісту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, суд вважає, що права позивача на соціальний захист порушені відповідачем починаючи з 01.06.2015.

Крім того, ст. ст. 58 і 64 Конституції України передбачають, що закони не мають зворотної дії в часі. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Тому суд вважає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців, прийнятий після призначення позивачу вказаної пенсії, не може бути підставою для невиплати пенсії позивачу, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачені Конституцією України.

При цьому суд враховує, що законодавцем не виконано вимогу вказаного закону про прийняття до 01.06.2015 закону щодо призначення усіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

З 01.06.2015 особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення». Але враховуючи, що пенсія державного службовця позивачу призначена та виплачувалася з квітня 2015 року та зважаючи на те, що відповідно до Конституції України Закони не мають зворотної дії в часі, суд вважає дії відповідача по невиплаті позивачу раніше призначеної пенсії державного службовця незаконними. При цьому, поновити права позивачу іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом.

Керуючись ст. ст. 8-11, 18, 69, 71, 122, 160, 161, 162 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області виплатити ОСОБА_1, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у період з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

В решті заявлених вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Лугинський районний суд Житомирської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та в порядку, передбачених ч. 4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.І. Денисюк