Справа № 463/913/16-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/913/16-а
Провадження №2-а/463/81/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові, третя особа: інспектор патрульної поліції роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Львові лейтенант поліції ОСОБА_3, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №717184 від 17 лютого 2016 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України у зв'язку з тим, що 17.02.2016 року о 10 год. 05 хв. вона у м. Львові на пр. Свободи, 10, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснила рух по тротуару, чим порушила вимоги п.11.13 Правил дорожнього руху України, за що накладено штраф у розмірі 255 грн.

Вважає зазначену постанову такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора такими, що не відповідають вимогам законодавства, оскільки 17.02.2016 року о 10 год. 05 хв. вона у м. Львові на пр. Свободи, 10, припаркувалась біля входу у заклад громадського харчування ТзОВ «Страви у ОСОБА_4», оскільки обслуговувала підприємство на якому працює, тому здійснила зупинку на тротуарі для вивантаження продуктів харчування. Однак інспектором поліції вказані обставини враховані не були та винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п.11.13 Правил дорожнього руху, які позивачем насправді не порушувались, тому просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявились повторно, про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, представник відповідача доказів в заперечення позовних вимог суду не представив.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні за даної явки, тому справу слід розглянути у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №717184 від 17 лютого 2016 року (а.с.3) вбачається, що ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у зв'язку із тим, що вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснила рух по тротуару, чим порушила п.11.13 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.20) ОСОБА_5 після укладення шлюбу з ОСОБА_6 було присвоєно прізвище ОСОБА_6.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.11.13 Правил дорожнього руху України заборонено рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Як вбачається із адміністративного позову позивач 17.02.2016 року о 10 год. 05 хв. у м. Львові на пр. Свободи, 10, дійсно рухалась по тротуару та припаркувалась біля входу у заклад громадського харчування ТзОВ «Страви у ОСОБА_4», однак це було необхідним у зв'язку з обслуговуванням вказаного підприємство для вивантаження продуктів харчування.

Та обставина, що позивач працює у ТзОВ «Страви у ОСОБА_4» на посаді заступника директора підтверджується долученою позивачем довідкою (а.с.23).

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем суду не представлено, твердження позивача про рух транспортного засобу по тротуару у зв'язку з обслуговуванням ТзОВ «Страви ОСОБА_4», розташованого безпосередньо біля цього тротуару та відсутність іншого під'їзду, відповідачем не спростовано.

Враховуючи вищенаведене, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому приходить до висновку, що постанова серії ПС2 №717184 від 17 лютого 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП винесена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд та вирішення вказаної категорії справ віднесено до компетенції саме органів Національної поліції, а не суду.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 128, 160-163 КАС України, -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 №717184 від 17 лютого 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Суддя: Р.Я. Головатий