Справа № 807/737/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 р. Справа № 876/7697/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

за участю секретаря Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року в справі №807/737/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

У квітні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2015 року №.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ФОП ОСОБА_1 11.12.2014 року укладено договір №547 з ТОВ «Автоцентр-Ужгород» про придбання автомобіля марки MITSUBISHI, модель Pajero Wagon АТ, за ціною 733600,00 грн., у т.ч. ПДВ - 122266,66 грн. Продавцем виписані податкові накладні від 11.12.2014 року №1112001 на суму ПДВ 41666,67 грн. та від 15.12.2014 року №1512003 на суму ПДВ 80600,00 грн. Сплачений в ціні транспортного засобу податок на додану вартість включений позивачем до складу податкового кредиту грудня 2014 року, у зв'язку з тим, що право власності позивача на транспортний засіб є підтвердженим, він має усі правові підстави для використання такого засобу у підприємницькій діяльності із застосуванням норм Податкового кодексу України, у тому числі в частині, що регулює порядок формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування. Зазначає, що відсутність встановленого законом обов'язку фізичної особи-підприємця вести облік основних засобів не заперечує наявність відповідного права у платника податку, тому позивач правомірно включив суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням транспортного засобу до податкового кредиту відповідного податкового періоду, та заявив вказану суму до бюджетного відшкодування. Відповідно, відповідач під час проведення документальної невиїзної перевірки позивача, результати якої відображено в Акті від 17.03.2015 року №39/07-11-17 та за наслідками якої було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.04.2015 року за №, дійшов протиправного висновку про завищення позивачем податкового кредиту за грудень 2014 року на 122266,00 грн., внаслідок чого зменшено суму бюджетного відшкодування за січень 2015 року. Просив позов задовольнити.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області від 06.04.2015 року №.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державна податкова інспекція у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

На підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем з 03.03.2015 року по 10.03.2015 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2014 року та січень 2015 року.

За результатами даної перевірки складено Акт від 17.03.2015 року №39/07-11-17, яким встановлено наступні порушення, а саме: п.198.3 ст.198 та п.200.1 ст.200 розділу V ПК України, в результаті чого було зменшено податковий кредит грудня 2014 року на загальну суму 122266,00 грн., зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року на 122266,00 грн.

На підставі Акта перевірки від 17.03.2015 року №39/07-11-17 було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.04.2015 року за №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 122266,00 грн. та застосована штрафна (фінансова) санкція розміром 61133,00 грн.

Разом з тим, відповідачем було встановлено його завищення позивачем на загальну суму 122266,00 грн. Як відображено в Акті перевірки від 17.03.2015 року №39/07-11-17, на формування вище вказаного порушення мало вплив проведення операції з купівлі транспортного засобу в грудні 2014 року, а саме: позивачем включено до складу податкового кредиту в грудні 2014 року суму ПДВ сплачену у зв'язку з придбанням легкового автомобіля MITSUBISHI Pajero Wagon.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пп. «б» п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що у відповідності до Договору №547 з ТОВ «Автоцентр-Ужгород» позивачем придбано автомобіля марки MITSUBISHI, модель Pajero Wagon АТ, об'єм двигуна 3,2л, комплектація Ultimate, 2014 року випуску, колір Х37 «чорний» в кількості - 1шт за ціною 733тис. 600 гривень, у т.ч. ПДВ - 122тис. 266 гривень 66 копійок. Покупцем є фізична особа підприємець ОСОБА_1.Факти передачі позивачеві придбаного легкового автомобіля підтверджується актом приймання-передачі автомобіля №1412-547 від 16.12.2014 року та видатковою накладною №1919-М від 16.12.2014 року. Підтвердженням оплати придбаного автомобіля слугують наявні в матеріалах справи платіжні доручення №815 від 11.12.2014 року та №828 від 15.12.2014 року. У зв'язку з придбанням позивачем транспортного засобу продавцем виписані податкові накладні від 11.12.2014 року №1112001 на суму ПДВ 41666,67 грн. та від 15.12.2014 року №1512003 на суму ПДВ 80600,00 грн. Позивачем було отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №868540 на легковий автомобіль марки MITSUBISHI, модель Pajero WGN 3.2 DID, реєстраційний номер НОМЕР_1. Сплачений позивачем, у зв'язку з придбанням транспортного засобу податок на додану вартість був включений до складу податкового кредиту.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем було правомірно набуто право власності на легковий автомобіль марки MITSUBISHI, модель Pajero WGN 3.2 DID, а відтак, у відповідності до ч.1 ст.320 ЦК України він має право використовувати даний транспортний засіб у підприємницькій діяльності.

Пунктом 1 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок №1388) встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з п.2 Порядку №1388 він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Відповідно до п. 6 Порядку №1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви.

За таких обставин, транспортний засіб, який був придбаний позивачем, як фізичною особою-підприємцем з метою використання в господарській діяльності, у відповідності до вимог п.6 Порядку №1388, були зареєстровані за позивачем, як за фізичною особою, а тому державна реєстрація транспортного засобу проведена позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про дорожній рух" та Порядку №1388.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем були понесені витрати, в тому числі у вигляді сплаченого ПДВ, у зв'язку з придбанням основного фонду.

При цьому останнім забезпечувалося ведення обліку балансової вартості груп основних фондів, що підтверджується наказом №1 від 16.12.2014 року та актом приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 16.12.2014 року, копії яких є в розпорядженні відповідача.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними й необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а, відтак, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року у справі №807/737/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.

Повний текст ухвали складено 04.04.2016 року.