Справа № 128/387/16-а
Суддя: Бондаренко О. І.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/387/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі : Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними, визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними, визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. знаходиться виконавчий лист № 128/4924/14-а, виданий 10.02.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06 квітня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з урахуванням проведених виплат.

18.01.2016 року на адресу управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації надійшла до виконання вимога головного державного виконавця Сінгаєвської О.М. від 15.01.2016 року про зобов'язання виконати рішення суду від 28.10.2014 року в повному обсязі до 22.01.2016 року з документальним підтвердженням. В цей же день надійшла і постанова про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, винесена головним державним виконавцем 15.01.2016 року.

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації з даною постановою не погоджується, так як вона є незаконною, необгрунтованою та безпідставною з наступних підстав.

Державний виконавець 15 січня 2016 року винесла вимогу про виконання рішення суду та надала строк для його виконання до 22.01.2016 року. Не чекаючи відповіді від управління, 15 січня 2016 року винесла постанову про накладення штрафу на управління за невиконання рішення суду без поважних причин. При винесені цієї постанови державним виконавцем порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», права та гарантії управління .

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний розглянути заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання, перевірити наведені обставини та встановити причини невиконання рішення суду. Однак, державний виконавець не здійснила всіх можливих, заходів, а винесла постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

В постанові про накладення штрафу від 15.01.2016 року державний виконавець зазначила, що боржником не виконано рішення суду без поважних причин, хоча їй було відомо про поважні причини невиконання рішення суду в повному обсязі, що підтверджується листами, які були надіслані на адресу виконавця.

3 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до суду про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації проведення їй перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити недоотриману допомогу, як застрахованій особі, починаючи виплачувати за шість місяців до дня звернення до суду з даним позовом та виплачувати її по день припинення виплати такої допомоги у відповідності до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину до шести років з урахуванням проведених виплат.

Управління заперечували проти вимог позивача та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, надавши письмові заперечення з обґрунтуванням.

28 жовтня 2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області розглянуто позов в скороченому провадженні по справі № 128/4924/14-а та винесено постанову про проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі прожиткового мінімуму для дітей до шести років з урахуванням проведених виплат.

Дана постанова була залишена в силі Вінницьким апеляційним адміністративним судом, незважаючи на доводи в апеляційній скарзі. Справа була розглянута в письмовому провадженні.

ОСОБА_4 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачено в повному обсязі по червень 2014 року.

Виконати рішення в частині проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 1 липня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 немає можливості з поважних причин: відсутні законодавчі акти, відповідно до яких була б можливість, спосіб або порядок проведення вказаного перерахунку.

З 01 липня 2014 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмінена на підставі п.7 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року і в управління не має підстав для нарахування цієї допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на її другу дитину ОСОБА_3

Управління неодноразово зверталося до суду, до Департаменту соціальної політики Вінницької облдержадміністрації про надання роз'яснення щодо виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2014 року по справі № 128/4924/14 в частині перерахунку допомоги ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

28 вересня 2015 року управління звернулось до державного виконавця з проханням щодо звернення до суду про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2014 року по справі № 128/4924/14, так як немає порядку його виконання. На даний час не встановлено способу і порядку нарахування допомоги згідно зазначеного рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Перешкодою для повного виконання вищезазначеного рішення суду в частині нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_4 з 01.07.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 є відсутність на даний час нормативних актів згідно яких була б можливість провести перерахунок зазначеної допомоги.

Виплата допомоги здійснювалася згідно вимог Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», однак з прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року виплата відповідної допомоги припинена з 01.07.2014 року, а IV розділ «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку » взагалі виключений.

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації не ухиляється від виконання вищезгаданого рішення суду, але для його виконання необхідно встановити в якому порядку та у який спосіб провести перерахунок допомоги, оскільки відсутні правові акти.

18 січня 2016 року управління повторно звернулося до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації з проханням надання роз'яснення щодо можливості перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_4 (до ІНФОРМАЦІЯ_2) згідно рішення суду.

При винесені постанови про накладення штрафу від 15.01.2016 року державний виконавець не дослідила всі фактичні обставини. Встановила, що рішення суду в наданий державним виконавцем строк для виконання, боржником не виконано без поважних причин, не обґрунтувавши при цьому прийняття свого рішення.

Управління в своїй діяльності дотримується вимог ст.124 Конституції України та ст. 14 КАС, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання. Тому, в межах своїх повноважень вживає всіх заходів щодо можливості виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2014 року, про що неодноразово було повідомлено державного виконавця.

Отже, рішення суду в частині проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_4 з 1 липня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконано з поважних причин, оскільки самостійно виконати дану частину рішення управління не може, в зв'язку з відсутністю порядку нарахування цієї допомоги, законодавчих актів. В разі виявлення можливості і порядку нарахування цієї допомоги, рішення суду буде виконано.

Накладення штрафу можливе лише за умови умисного невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, має право накладати штраф лише у випадках передбачених законом.

Головний державний виконавець, ретельно не дослідила зазначені вище обставини, які зумовили невиконання рішення суду, винесла постанову про накладення штрафу від 15.01.2016 року, безпідставно, не надавши належної оцінки обставинам, що мають важливе значення при вирішенні питання про застосування штрафних санкцій.

Так, державному виконавцю, перш ніж застосувати штрафні санкції потрібно з'ясувати, які дії вправі вчиняти управління для того, щоб рішення було виконано.

Враховуючи те, що управління в межах своїх повноважень вживали і вживають всіх можливих заходи для виконання рішення суду, що рішення не виконується у зв'язку з поважними причинами, а тому, підстав накладення штрафних санкцій за невиконання рішення суду зобов'язального характеру не має.

Крім того, державним виконавцем не враховані вимоги ч.1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що підставою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець у постанові про накладення штрафу від 15.01.20.16 року, не довів про наявність доказів умисного невиконання рішення суду з боку управління.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних, осіб.

Управління праці та соціального захисту населення добросовісно, сумлінно та своєчасно виконують всі дії в межах своїх повноважень щодо виконання судового рішення, повідомляли виконавця про поважні причини невиконання в повному обсязі рішення суду і не допустили жодного порушення, що могло б стати підставою для накладення штрафу.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації в розмірі 680,00 грн. від 15.01.2016 року; визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області протиправними.

В ході судового розгляду представником позивача було уточнено позовні вимоги, згідно яких вона просила визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації в розмірі 680,00 грн. від 15.01.2016 року.

В судове засідання представник позивача Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації - Козак Н.П. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - головний державний виконавець ВП ВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області, Сінгаєвська О.М. в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених в письмових запереченнях, згідно яких вважає адміністративний позов управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА необгрунтованим, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» -державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на виконанні перебуває виконавче провадження, з виконання виконавчого листа по справі № 128/4924/14-а, виданого 10.02.2015 Вінницьким районним судом Вінницької області про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06 квітня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку -до ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з урахуванням проведених виплат. Державним виконавцем 19.02.2015 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого і провадження. У відповідь, боржником надано лист від 26.02.2015 року про неможливість виконання рішення суду, оскільки є незрозумілим порядок і спосіб його виконання в резолютивній частині про проведення перерахунку ОСОБА_4 допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06 квітня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку- до ІНФОРМАЦІЯ_2 та надано розрахунок про перерахунок допомоги з квітня 2014 року по червень 2014 року. В зв'язку з вищевикладеним, до Вінницького районного суду Вінницької області направлено заяву про роз'яснення рішення суду. Ухвалою суду від 01.07.2015 року задоволено заяву управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА та роз'яснено рішення. Однак, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 року скасовано рішення першої інстанції та відмовлено в задоволенні заяви управління. Враховуючи викладене, 21.09.2015 року на адресу боржника направлено вимогу щодо повного та фактичного виконання рішення суду. У відповідь, боржником надано лист від 28.09.2015 року про неможливість виконання рішення суду в повному обсязі, оскільки, з 01 липня 2014 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмінена на підставі п.7 розділу II Закону України «»Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні». До Вінницького районного суду Вінницької області направлено подання про встановлення способу та порядку виконання рішення суду. Ухвалою від 10.12.2015 року відмовлено в задоволенні заяви та зазначено, що згідно із ч. 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний

виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Так, Європейським судом з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань. Згідно із п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі «Васильєв проти України» виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави. Враховуючи вищевикладене, на адресу боржника повторно 22.12.2015 року направлено вимогу державного виконавця щодо повного та фактичного виконання рішення суду. Однак, відповідь на дану вимогу управлінням не надано. Крім того, постанова Вінницького районного суду Вінницької області № 12 8/4924/14-а, ухвалена 28.10.2014 року та залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2014 року, тобто, вже після внесених змін про відміну даної допомоги. В ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2014 року № 128/4924/14-а зазначено, що: «Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Новий акт Уряду на виконання ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та «Про Державний бюджет України на 2013 рік» - не приймався. За змістом п. 17 цього Порядку право на виплату допомоги мають особи, зазначені в ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», яка на час виникнення спірних відносин поширювала свою дію щодо виплати допомоги лише на незастрахованих осіб. Розміри і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням», Кабінет Міністрів України не визначив. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 25.12.2012 року по адміністративній справі №21-410а12. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 є застрахованою особою у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то в даному випадку повинні бути застосовані норми спеціального закону - Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Отже, рішення управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області щодо відмови у здійсненні перерахунку та доплату допомоги по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку є необгрунтованою та безпідставною. Державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, що підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (справа «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, справа «Жовнер проти України» від 29.06.2004 року). Тому, керуючись ст. ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», 15.01.2016 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 680 грн. та надано новий строк виконання. Копію постанови та лист з вимогою виконати рішення суду направлено боржнику. Крім цього, даним листом боржника попереджено, що в разі повторного невиконання рішення боржником державний виконавець накладає штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. Але, в наданий державним виконавцем повторний строк, рішення суду боржником не виконано, тому, керуючись ст. ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», 26.01.2016 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі (1360 грн.), копія якої направлена боржнику для виконання. Разом з цим, 28.01.2016 року до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області направлено повідомлення про кримінальне правопорушення посадовими особами управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації. Враховуючи викладене, 29.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження». Статтею 75 закону України «Про виконавче провадження» передбачено загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. За приписами ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. З системного аналізу вказаних норм слідує, що державний виконавець зобов'язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у зв'язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності, на підставі чого, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. За наведених обставин представник відповідача просить в задоволення позову відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, врахувавши заперечення представника відповідача, прийшов до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації обґрунтований, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

В провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. знаходиться виконавчий лист № 128/4924/14-а, виданий 10.02.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06 квітня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з урахуванням проведених виплат (а.с. 22).

18.01.2016 року на адресу управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації надійшла до виконання вимога головного державного виконавця Сінгаєвської О.М. від 15.01.2016 року про зобов'язання виконати рішення суду від 28.10.2014 року в повному обсязі до 22.01.2016 року з документальним підтвердженням (а.с. 31). В цей же день надійшла і постанова про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, винесена головним державним виконавцем 15.01.2016 року (а.с. 32).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний розглянути заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання, перевірити наведені обставини та встановити причини невиконання рішення суду.

Виконати рішення в частині проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 1 липня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 немає можливості з поважних причин: відсутні законодавчі акти, відповідно до яких була б можливість, спосіб або порядок проведення вказаного перерахунку.

З 01 липня 2014 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмінена на підставі п.7 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року і в управління не має підстав для нарахування цієї допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на її другу дитину ОСОБА_3

Управління неодноразово зверталося до суду, до Департаменту соціальної політики Вінницької облдержадміністрації про надання роз'яснення щодо виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2014 року по справі № 128/4924/14 в частині перерахунку допомоги ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18 - 21).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

28 вересня 2015 року управління звернулось до державного виконавця з проханням щодо звернення до суду про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2014 року по справі № 128/4924/14, так як немає порядку його виконання. На даний час не встановлено способу і порядку нарахування допомоги згідно зазначеного рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Оскільки перешкодою для повного виконання вищезазначеного рішення суду в частині нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_4 з 01.07.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 є відсутність на даний час нормативних актів згідно яких була б можливість провести перерахунок зазначеної допомоги, а управління в межах своїх повноважень вживали і вживають всіх можливих заходів для виконання рішення суду, враховуючи вищевикладене, підстав накладення штрафних санкцій за невиконання рішення суду зобов'язального характеру немає, з огляду на що суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Беручи до уваги, задоволення позову та те, що позивачу відстрочено сплату судового збору, а відповідач є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне судові витрати, які складаються з судового збору, компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 6-11, 14, 72, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. від 15.01.2016 року про накладення штрафу на Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації в розмірі 680 грн. 00 коп.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: