Справа № 817/660/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/660/15

03 березня 2016 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. розглянувши у порядку письмого провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1, Релігійної громади Святої рівноапостольної Марії Магдалини УПЦ Київського Патріархату
до Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області Вольської Ілони Віталіївни
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі вказали на те, що відповідач - державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області Вольська І.В. здійснив державну реєстрацію будівлі церкви в с. Бадівка Острозького району Рівненської областіза Українською Православною церквою с. Бадівка. Вказані дії були здійснені відповідачем на підставі незаконних документів. Зокрема, як вказують позивачі, будівля церкви не є добудованою, не введена в експлуатацію, це є об'єкт незавершеного будівництва, а тому реєстрація права власності на таку будівлю є протиправною. За таких обставин, позивачі просять суд дії державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області щодо видачі свідоцтва та реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою - вул. Ватутіна, 1а, с. Бадівка Острозького району Рівненської області, за релігійною громадою УПЦ с. Бадівка Острозького району Рівненської області визнати протиправними та зобов'язати відповідача Реєстраційну службу Острозького районного управління юстиції скасувати реєстрацію права власності на вказану будівлю за Українською Православною церквою с. Бадівка Острозького району Рівненської області.

Ухвалами суду від 12.03.2015 провадження у справі відкрито (справа № 817/660/15), закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

13.03.2015 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов релігійної громади Святої рівноапостольної Марії Магдалини УПЦ Київського Патріархату до Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій.

Вказаний позов було пред'явлено до відповідача з тих самих підстав що і позивача ми у справі № 817/660/15.

За таких обставин, ухвалою судді від 30.03.2015 відкрито провадження у справі (справа №817/702/15). Водночас, ухвалою від 07.04.2015 справу №817/702/15 об'єднано в одне провадження для спільного розгляду з адміністративною справою № 817/660/15.

Об'єднаній справі присвоєний номер справи, що надійшла раніше - №817/660/15.

Відповідно до ухвали суду постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства судом за згодою позивачів допущено заміну первинного відповідача на належного відповідача - Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_4, в частині вимог позивача про визнання дій протиправними.

Ухвалою суду від 19.02.2015 позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій - залишено без розгляду.

Реєстраційною службою Острозького районного управління юстиції було подано суду заперечення на адміністративний позов, де вказано на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема відповідач зазначив, що Українська Православна Церква с. Бадівка Острозького району в особі настоятеля храму священика Максимчука Віктора Володимировича 10.10.2014 звернулася до відповідача з заявою встановленого зразка про проведення державної реєстрації права власності новозбудованого об'єкту нерухомого майна - церкви в с. Бадівка з документами, необхідними для проведення реєстрації. Серед документів, в тому числі, було подано Державний Акт на право постійного користування землею, Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. На підставі вказаних документів та у повній відповідності до вимог законодавства, державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17888045 від 10.12.2014, згідно з яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на будівлю церкви в с. Бадівка за Українською Православною Церквою с. Бадівка. Тому, відповідач вважає дії державного реєстратора законними та обґрунтованими, і просить суд в задоволенні позову відмовити.

У судове засідання, призначене на 19.02.2016, позивачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не прибули, проте представником останніх було подано суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, подали клопотання про розгляд справи за відсутності представника Реєстраційною службою Острозького районного управління юстиції.

За таких обставин, керуючись частиною четвертою статті 122 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у матеріалах справи належних і допустимих доказів, зміст і обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

Рішенням Вельбівневської сільської ради Острозького району Рівненської області від 23.04.2001 №118 релігійній громаді Української Православної церкви с.Бадівка, Острозького району, Рівненської області надано у постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування церкви. На вказаній земельній ділянці було розпочато будівництво церкви.

09.11.2014 відбулись збори парафіян релігійної громади, на яких прийнято рішення про зміну конфесійної приналежності громади та перехід її до Української Православної церкви Київського патріархату. З 256 осіб що мали право голосу, за перехід до Київського патріархату висловилось 204 особи. У відповідності до рішення зборів парафіян громади УПЦ с.Бадівка зареєстровано нову релігійну громаду - громаду Святої рівноапостольної Марії Магдалини УПЦ Київського Патріархату с.Бадівка Острозького району.

10 грудня 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17888045, відповідно до якого на підставі заяви про державну реєстрацію Максимчука Віктора Володимировича, що діє від імені Української православної церкви Рівненської єпархії, здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю церкви, що розташована: Рівненська область, Острозький район, с. Бадівка, вулиця Ватутіна, 1а, за Українською православною церквою с. Бадівка.

Водночас, 10.12.2014 державним реєстратором видано свідоцтво (індексний номер 30783711) про право власності на нерухоме майно - будівлю церкви за адресою: Рівненська область, Острозький район, с. Бадівка, вулиця Ватутіна, будинок 1а, загальною площею 314,1 кв.м.

Будучи незгідним із вказаним рішенням державного реєстратора позивачі звернулись до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV).

На підставі пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини другої статті 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор прав на нерухоме майно встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до статті 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок № 868).

Відповідно до пункту 15 Порядку № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 868 у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Згідно з пунктом 20 Порядку №868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 22 Порядку №868 державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав вносить записи до Державного реєстру прав.

Згідно з пунктом 28 Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав встановлено частиною 1 статті 24 Закону.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 49 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

Судом встановлено, що на виконання вимог законодавства при поданні 10.12.2014 заяви про державну реєстрацію права власності на будівлю церкви с. Бадівки Українська православна церква с. Бадівка Острозького району в особі настоятеля храму священика Максимчука Віктора Володимировича надала державному реєстратору наступні документи, в тому числі:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку - державний Акт на право постійного користування землею,

- Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права;

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта: - декларація про готовність об'єкта до експлуатації № РВ 53 від 20.11.2014;

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, інвентаризаційна справа № 07.11-4/41 від 07.11.2014;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Таким чином, як встановлено судом, для вчинення відповідної реєстраційної дії заявником реєстратору було подано всі передбачені документи. Підстав, визначених законом для відмови у вчиненні реєстраційної дії, у відповідача не було. А тому, дії відповідача щодо державної реєстрації права власності на будівлю церкви с. Бадівка за Українською Православною церквою с. Бадівка Острозького району відповідають вимогам статей 4, 9, 15, 24 Закону, п.6, 28, 49 Порядку № 868 та є правомірними.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та релігійної громади Святої рівноапостольної Марії Магдалини УПЦ Київського патріархату до державного реєстратора прав на нерухоме майно про визнання його дій протиправними щодо реєстрації права власності на будівлю церкви с. Бадівка за Українською Православною церквою с. Бадівка Острозького району - слід відмовити.

Однак, при цьому, судом встановлено, що відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 у справі №817/1823/15 за позовом ОСОБА_1, релігійної громади Святої рівноапостольної Марії Магдалини УПЦ Київського Патріархату до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - реєстраційна служба Острозького районного управління юстиції Рівненської області, рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області щодо реєстрації Декларації про готовність об'єкта (будівлі церкви с. Бадівка, Острозького району, Рівненської області) до експлуатації від 20.11.2014 за №РВ 53 визнано протиправним та скасовано. Дане судове рішення набрало законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до частини 2 статті 5 Закону № 1952-IV, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Аналогічні положення містить пункт 4 Порядку № 868.

Згідно із частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

За таких обставин, враховуючи те, що судом при розгляді справи №817/1823/15 встановлений факт внесення недостовірних даних до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, внаслідок чого документ, який відповідно до вимог законодавства мав би засвідчувати прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, визнаний протиправним та скасований - а відтак, державна реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна, який у встановленому законодавством порядку фактично не є прийнятий до експлуатації, і як наслідок, є об'єктом незавершеного будівництва, неможлива.

В іншому випадку, прийняття об'єкта до експлуатації втрачає свою законну сутність як інститут офіційного визнання і підтвердження державою факту виникнення права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність скасування такого рішення державного реєстратора.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Тобто, нормами чинного законодавства України передбачено право суду у виключних випадках виходити за межі позовних вимог, якщо буде з'ясовано, що це необхідно для забезпечення повного захисту прав, свобод та інтересів сторін читретіх осіб, про захист яких вони просять.

Частиною 2 статті 162 КАС України встановлено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивачі просять суд зобов'язати відповідача скасувати державну реєстрацію права власності на будівлю церкви за Українською Православною церквою с. Бадівка Острозького району Рівненської області.

Однак, для захисту порушеного права суд виходить за межі позовних вимог та приходить до висновку про необхідність скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області від 10 грудня 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17888045.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17888045від 10 грудня 2014 року, відповідно до якого здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю церкви, що розташована: Рівненська область, Острозький район, с. Бадівка, вулиця Ватутіна, 1а, за Українською православною церквою с. Бадівка.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 (вісім) коп., сплачену позивачем відповідно доквитанції № 05410059 від 05.03.2015, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, за рахунок асигнувань суб'єкта владних повноважень - Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області.

Присудити на користь релігійної громади Святої рівноапостольної Марії Магдалини УПЦ Київського Патріархату суму судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 (вісім) коп., сплачену позивачем в особі ОСОБА_16 відповідно до квитанції № 36135661 від 12.03.2015, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, за рахунок асигнувань суб'єкта владних повноважень -Реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.