Справа № 751/2427/16-а
Суддя: Косач І. А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/2427/16-а
Провадження №2-а/751/94/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Косач І.А.,

при секретарі Летяга М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій в частині закінчення виконавчого провадження, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дій в частині закінчення виконавчого провадження, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

31.08.11. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалив постанову щодо зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова зробити перерахунок та виплати позивачу державну (основну) пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 27 травня по 22 липня 2011 року, яка набула законної сили.

03.09.12. позивач, на підставі вищевказаної постанови, отримав виконавчий лист, який 12.09.12. предявив до виконання до ВПВР УДВС ГУЮ в Чернігівській області.

17.09.12. постановою про відкриття виконавче провадження старший державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ в Чернігівській області Курилець В.І. відкрив виконавче провадження за реєстраційним номером: 34311739.

В ході примусового виконання виконавчого листа, держвиконавець неодноразово закінчував виконавче провадження на тій підставі, що відсутні кошти для даного виду виплат та те, що державним виконавцем на боржника накладено штрафні санкції.

21.09.15. головний державний виконавець Данілевський О.М. поновив виконавче провадження по виконавчому листу № 2-а-9869/11, однак вже 23.02.16. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, яку ОСОБА_1 отримав простим листом 24.02.16., що підтверджується штемпелем на конверті.

Позивач, посилаючись на ЗУ «Про виконавче провадження, вважає дану постанову незаконною.

Просив визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в особі головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 щодо винесення 23 лютого 2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП №34311739) по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-а-9869/11, виданого 03 вересня 2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова; визнати незаконною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 23 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 34311739 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-а-9869/11, виданого 03 вересня 2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова.

В ході розгляду справи до участі у ній в якості відповідача було залучено державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2

Позивач, відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про день та час розгляду повідомлені належним чином (а.с.54,57,58). Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.59). Відповідачі надали до суду заперечення на адміністративний позов, в яких просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, справу розглядати без участі представника відповідача (а.с.62-64). Відповідно до ст. 128 КАС України, суд розглядає справу у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.11. постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі № 2-а-9869/11, адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Новозаводському районні міста Чернігова про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії, було задоволено та вирішено: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 державної (основної) і додаткової пенсії в менших розмірах, ніж передбачено ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної (основної) пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 27.05.2011 року по 22.07.2011 року; судові витрати віднести за рахунок держави (а.с.34).

На підставі вказаної постанови Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист № 2-а-9869/11 (а.с.32-33).

17.09.12. старший державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ в Чернігівській області Курилець В.І., на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження», виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-а-9869/11 (а.с.17). Однак, з підстав відсутні коштів для даного виду виплат та накладенням штрафних санкцій на боржника, державиконавець виносив постанови про закінчення виконавчого провадження та накладення штрафу (а.с.20-28).

21.09.15. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 виніс постанову про поновлення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-а-9869/11 виданого 03.09.2012 (а.с.18).

23.02.16. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 виніс постанову, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», якою виконавче провадження за даним виконавчим листом було закінчено, підставою для чого стало неможливість виконання рішення суду без участі боржника (а.с.13-14).

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів з примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Статтею 76 цього ж Закону передбачено, що після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 вказаного Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону (ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Частиною ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право державного виконавця зупинити виконавче провадження, зокрема, у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Згідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Зазначені правові норми узгоджуються з приписами пункту 8.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Аналіз вказаних норм права дає підстави прийти до висновку, що при виконанні рішень суду зобов'язального характеру у разі невиконання боржником такого рішення державний виконавець повинен: а) застосувати до боржника штрафні санкції у розмірах, визначених ст. 89 цього Закону (вперше та повторно); б) внести подання до правоохоронних органів щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності згідно ст. 382 Кримінального кодексу України; в) звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Після вчинення усіх вищезазначених заходів державний виконавець має право винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що державним виконавцем були вчинені всі дії, передбачені ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується матеріалами справи, а тому подальше перебування виконавчого листа на виконанні у державного виконавця не призвело б до виконання судового рішення, оскільки всі визначені законом заходи ним вже було вчинено, а на виконання будь-яких інших заходів він не уповноважений.

Крім того відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440, з метою реалізації п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до зазначеного Порядку виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01.01.2013, подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку, інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Отже, позивач в результаті закінчення виконавчого провадження для подальшого виконання рішення суду не позбавлений права повторно пред'явити до управління Державної виконавчої служби відповідні документи, передбачені вищевказаним Порядком.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 99, 100, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управлення юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій в частині закінчення виконавчого провадження, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів.

Суддя І.А. Косач