Справа № 804/9209/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2016 рокусправа № 804/9209/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Денисенко Тетяни Миколаївни,

представника відповідача: Краєвського Ігоря Станіславовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведення податкової перевірки є безпідставною, висновки перевірки є хибними, та такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті податковим органом без достатніх на те правових підстав.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 17 липня 2015 року № в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 954277,50 грн., з яких: за основним платежем 763422,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 190855,50 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 17 липня 2015 року № в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1272370,50 грн., з яких: за основним платежем 848247,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 424123,50 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем частково доведено реальність здійснення господарських операцій, про що свідчать первинні документи, які містяться в матеріалах справи.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції сторони ц справі подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі, позивач (ТОВ "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ") просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій податкового органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки; щодо відмови від скасування частини податкового повідомлення-рішення від 17.07.2015 року з податку на прибуток приватних підприємств по правовідносинам з контрагентом ПП «Глобал Інформ» в сумі 20958,75грн. та з податку на додану вартість в сумі 27945грн.

Посилається на те, що в акті перевірки та в наказі про проведення перевірки не співпадають дати та періоди проведення перевірки; в наказі зазначено про проведення виїзної перевірки, а в акті перевірки про проведення невиїзної перевірки. Зазначає, що правовідносини між позивачем та контрагентом ПП «Глобал Інформ» носять реальний характер, що підтверджується відповідними документами, а висновок суду першої інстанції про відсутність реальних правовідносин між позивачем та ПП «Глобал Інформ» ґрунтується на не повному з'ясуванні обставин справи, зокрема, протоколи допитів посадових осіб-постачальників не можуть підтверджувати фіктивність господарської діяльності цих підприємств через відсутність вироків, про що зазначено в Постанові ВСУ від 15.10.2013 року по справі № 21-272а13.

В апеляційній скарзі відповідача (Криворізької центральної ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) зазначено, що позивач не мав право на формування податкового кредиту, оскільки господарські операції між позивачем та його контрагентами не мали реального характеру. Контрагенти позивача не мають складських приміщень, відсутні трудові ресурси, виробничі потужності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди, штучного формування валових витрат. Посилається на матеріали кримінального провадження, що відкрито за ознаками ст. 205 КК України, зазначає про протоколи обшуку від 17.02.2015 року, складених при проведенні обшуку та вилученні печаток підприємств. Просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представником позивача подані заперечення на апеляційну скаргу податкового органу. В запереченнях позивач посилається на те, що до суду першої інстанції позивачем були надані первинні фінансово-господарські документи, які підтверджують придбання товару позивачем та реалізацію товару. Посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на рішення від 22.01.2009 року «Булвес проти Болгарії».

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції щодо рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "НВП "Неоком" щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із контрагентами відповідно до наказу за період з 01.01.2012 р. до 01.03.2015 р., за результатами якої було складено Акт № 668/22-02/35230088 від 02.07.2015 року (далі - Акт).

Згідно висновків вказаного Акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ "НВП "Неоком":

1) п.135.2, п.п.135.4.1 п.135.4, п.135.1 ст.135, п.138.4 ст.138, п.п.139.1.1, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у 2014 році на суму 780189,00 грн.;

2) п.44.1 ст.44, ст.185, п. 188.1 ст.188, П.198.Г, п. 198.3, п. 198.4 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість в сумі 866877,00 грн., в тому числі:

за квітень 2014 р. - на суму 46260,00 грн.

за травень 2014 р. - на суму 78332,00 грн.

за червень 2014 р. - на суму 100226,00 грн.

за липень 2014 р. - на суму 101608,00 грн.

за серпень 2014 р. - на суму 65855,00 грн.

за вересень 2014 р. - на суму 118753,00 грн.

за жовтень 2014 р. - на суму 133112,00 грн.

за листопад 2014 р. - на суму 98655,00 грн.

за грудень 2014 р. - на суму 118896,00 грн.

На підставі висновків Акта перевірки від 02.07.2015 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 року, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 975236,25 грн., з яких за основним платежем 780189,00 грн. та за штрафними санкціями 195047,25 грн.

Крім того, на підставі висновків Акта перевірки від 02.07.2015 року, Відповідачем також прийняте податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 року, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1300315,50 грн., з яких за основним платежем 866877,00 грн. та за штрафними санкціями 433438,50 грн.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача частково, однак колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з такою позицією суду першої інстанції, ґрунтуючись на наступному.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пункт 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- -придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів. В тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій І необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Водночас, за відсутності факту придбання, товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платникам податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини як рух активів і у процесі здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Для установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Фактичне не отримання товару, відсутність поважної економічної або іншої причини здійснення таких операцій позбавляють платника податку права на податковий кредит за наслідками цих операцій навіть у випадку наявності належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних документів.

Так, з урахуванням вищезазначеного судом першої інстанції не було взято до уваги наступні докази.

Суд, не взяв до уваги той факт, що предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для формування валових витрат, виникнення права на податковий кредит та /або/ бюджетне відшкодування, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Криворізька центральна ОДПІ м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, зазначає, що судом першої інстанції було залишено поза увагою, що господарські операції, що здійсненні на виконання правочинів, є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов'язань, а й фактичні обставини, які підтверджують здійснення господарської операції. Доказове значення для підтвердження факту реальності поставки та отримання (оплати) товару за вказаними договорами має не лише наявність податкових накладних та інших первинних документів, а й фактичні обставини, які підтверджують здійснення господарської операції.

В ході аналізу податкової звітності виявлена відсутність у контрагентів Позивача складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності; а також трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення будь-якого виду діяльності. Дані обставини надають підстави для висновку про проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат не мають реального товарного характеру.

Слід зазначити, що аналіз вищевикладених норм податкового законодавства вказує, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Тому, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтвердженні належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Тобто, лише в разі фактичного здійснення господарської операції документ може вважатися первинним та тим самим підтверджувати реальність проведення такої господарської операції. Тому, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Також, з наведених законодавчих положень вбачається, що підставою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він є суб'єктом, здійснює дії, що підлягають перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.

Податкові обов'язки визначаються виходячи з реального економічного господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту. Для з'ясування дійсного економічного змісту господарської операції варто аналізувати кінцевий економічний ефект у вигляді фактичного приросту (зміни вартості) активів, який наставав повинен був настати в результаті здійснення відповідної операції, незалежно від зафіксованих у документах намірів її учасників. З цією метою варто використовувати документальні та інші дані, що свідчать про фактичне отримання тих чи інших актів учасниками операції. Такі дані мають перевагу перед задекларованим документально змістом спірної господарської операції.

Доказами наявності таких обставин можуть бути документи або показання свідків, що свідчать про наявність прямих стосунків між набувачем і виробником або імпортером активу; інформація (у тому числі з відкритих джерел) щодо звичайних умов ділової поведінки на певному ринку; дані, отримані від виробника або перевізника, які засвідчують прямий шлях руху активів від виробника до набувача, без фактичної участі посередників у цьому процесі тощо. Докази, що можуть використовуватися при аналізі реальності операції - дані про існування активу (чи вироблявся, ким і коли), про його рух на шляху до платника податків-набувача (як транспортувався, де зберігався, ким приймався, у тому встановлення посадових осіб постачальника і покупця, задіяних у такому процесі), як використовувався далі (чи реалізовувався, чи споживався тощо).

Реальність потребує також з'ясування того факту, чи справді актив отриманий від указаного в первинних документах контрагента. Для цього треба встановлювати, за яких обставин і в який спосіб були налагоджені господарські зв'язки між платником податків та його задекларованим контрагентом, хто персонально брав у цьому участь. Доцільно встановити фактичний альтернативний рух активу у порівнянні із задекларованим. Також, варто встановлювати технічну можливість виконання господарської операції із урахуванням фактичних господарських ресурсів постачальника (наявність виробничих потужностей, персоналу, тощо) та фактичного змісту операції (чи необхідні спеціальні навички персоналу для її вчинення, чи потрібні для цього власні або залучені засоби, час та спеціальна обстановка, тощо).

Проте, на думку колегії суддів апеляційної інстанції доводи позивача з вищевикладених питань були не переконливими на противагу матеріалам кримінальної справи та протоколам допитів свідків.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що перевірка позивача призначена на підставі постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області майора податкової міліції Корнєєва Є.В. від 20.04.2015 року (а.с. 11-14 т. 1). В даній постанові зазначено, що в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000104 виникла необхідність у проведенні позапланової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ "НВП "Неоком" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства.

Також в постанові слідчого про призначення перевірки зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5, за попередньою змовою із ОСОБА_6, ОСОБА_7, маючи на меті пособництво реально діючим суб'єктам господарювання в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах та отриманні незаконного прибутку від такої протиправної діяльності, достовірно знаючи про фіктивність ряду підприємств, використовував їх реквізити та оформив шляхом відображення в документах бухгалтерського та податкового обліку неправдиві відомості про нібито проведені фінансово - господарські операції щодо поставки ТМЦ, викладені у підроблених податкових накладних суб'єктів господарювання фіктивної діяльності, з суб'єктами господарювання реального сектору економіки, службові особи якого, відобразивши вказані операції у податковій звітності останніх з податку на додану вартість за травень, червень, серпень0 вересень, жовтень, грудень 2014 року, видали дану звітність до ДПІ, в результаті чого умисно ухилилися від сплати податку на додану вартість на загальну суму 7 447 383,01грн., що підтверджується висновками судово-економічної експертизи №248, 249, 250 від 14.02.2015 року, що призвело до фактичного не надходження в бюджет держави коштів на зазначену суму, яка в 5000 раз перевищує встановлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах».

В цій же постанові слідчого щодо ТОВ "НВП "Неоком" зазначено, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні при відпрацюванні ланцюгу незаконного формування сум податкового кредиту встановлено, що в період 2012-2014 років ТОВ "НВП "Неоком" з метою заниження об'єкта оподаткування незаконно сформувало податковий кредит за допомогою ряду суб'єктів господарювання, в тому числі ТОВ «КОНТАКТ - ПЛЮС», ПП «АРТІУМ», ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД», ТОВ «НРПХПУ», ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ», ПП «ГЛОБАЛ ІНФОРМ», ТОВ «Грін-сіті», ТОВ «Д.С.Д. Трейд» та ін.

При цьому, Актом перевірки від 02.07.2015 року (а.с. 17-85 т. 1) зафіксовано не підтвердження реальності здійснення господарських відносин між ТОВ "НВП "Неоком" та такими контрагентами (а.с. 84,85 т. 1):

- ТОВ «КОНТАКТ - ПЛЮС»,

- ПП «АРТІУМ»,

- ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД»,

- ТОВ «НРПХПУ»,

- ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ»,

- ПП «ГЛОБАЛ ІНФОРМ»,

- ТОВ «Грін-сіті»,

- ТОВ «Д.С.Д. Трейд».

Разом з матеріалами кримінального провадження за №0000104 фахівцями Криворізької центральної ОДПІ для ознайомлення надано наступні документи: протокол обшуку від 17.02.2015 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого встановлено, що .... «у ході проведення обшуку виявлено.... Хаті, біля ліжка, виявлено поліетиленовий мішок зеленого кольору Спеціалістом поступово з мішка вилучаються печатки, які упаковані в поліетиленові пакети типу «файл». Загальна кількість виявлених печаток у вказаному мішку 80 шт. Усі печатки викладені спеціалістам на підлогу в кімнаті. У кожній печатки здійснено відтиски на аркуші паперу формату А-4 (додатки до протоколу №3-6)....»

Відповідно до додатків до протоколу обшуку у Додатку №3 встановлено вилучені виписки печаток ТОВ «НРПХПУ» (). ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (), ПП «Глобал Інформ» (), ТОВ «Грін - сіті» (),

Згідно з Додатком №4, 3 встановлено відтиски вилучених печаток ТОВ «Аверс Груп ЛТД» (), ПП «Артіум» (). У Додатку №5 встановлено відтиски вилучених печаток ТОВ «Контакт - плюс» (). ТОВ «Д.С.Д Трейд» ().

Водночас на момент розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції набрав законної сили вирок Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року (а.с. 109-113 т. 4), яким встановлено факт фіктивності господарської діяльності ТОВ «КОНТАКТ - ПЛЮС» (засуджено ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 205 КК України - фіктивне підприємництво, у зв'язку з придбанням ТОВ «КОНТАКТ - ПЛЮС» в грудні 2013 року з метою прикриття незаконної діяльності). Ця обставина не може бути не врахованою судом апеляційної інстанції, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Зокрема, з цього приводу висловився ВСУ в постанові від 01.12.2015 року справа 2а-16024/11/2670.

Вищезазначене, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, дає підстави для висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним. Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції вважає також зазначити щодо взаємовідносин Позивача з контрагентами наступне.

Між Позивачем та вказаними підприємствами були укладені угоди постачання товару (Орісіл-175 пірогенний діоксид кремнію, Електрокорунд нормальний 14А F220, Мертель периклазохромітовий марки МПХГ-10, Електрокорунд нормальний 14А F220, Кремнезоль марки КЗ). В акті перевірки зазначено, що перевізником вказаних товарів був ФОП ОСОБА_11, ФОП ОСОБА_12.

Натомість, (згідно наданих позивачем копій первинних документів для проведення позапланової перевірки), перевезення здійснювалось ОСОБА_13, однак позивач з зазначеною фізичною особою відповідних операцій не декларував (податковий кредит), при цьому, ОСОБА_13 також не декларувала в податкових деклараціях взаємовідносини (податкові зобов'язання) з позивачем.

Щодо ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД» слід вказати наступне.

Криворізькою центральною ОДПІ від Броварською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області отримано акт від 29.07.2014 року №77/10-06-22-04/39126688 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "АВЕРС ГРУП ЛТД" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами за період: квітень-травень-червень 2014 року. Співробітниками ОУ Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області на виконання запиту відпрацювання ризикового платника податків від 19.06.2014р. №1375 та вимог наказу Міндоходів України від 05.07.2013р. №245/ДКС проведено відпрацювання ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД». За результатами доведеного відпрацювання не встановлено місцезнаходження платника. Наявність основних виробничих фондів: Відповідно до бази даних 1C «Податковий блок» інформація щодо наявності на ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД» основних виробничих фондів відсутня.

Щодо особи, яка являється засновником і директором ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД» слід зазначити що у відповідності до документального підтвердження такою особою є гр. ОСОБА_14 Однак, згідно наданих пояснень гр. ОСОБА_14 встановлено, що ОСОБА_14 невідомо, що він являється засновником і директором ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД» та в перше про це дізнався від працівників податкової міліції. ОСОБА_14 також повідомив що підприємство не реєстрував і ніяку фінансово-господарську діяльність не вів і ніякої документації не підписував. Також гр. ОСОБА_14 повідомив, що можливо на його ім'я зареєстрували підприємство тоді коли він намагався заробити гроші в Інтернеті з оголошення, я дав свій мобільний телефон, на який в той же день зателефонував чоловік який представився на ім'я Олександр та запропонував видати доручення на отримання земельної ділянки, за що пообіцяв заплатити 400 гри, на що є гр. ОСОБА_14 погодився і 06.02.2014 року і у нотаріуса є гр. ОСОБА_14 підписав довіреність на представництво з питань придбання, приватизації чи іншим способом набуття земельної ділянки.

Отже, вказані обставини викликають сумнів в реальності вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «АВЕРС ГРУП ЛТД».

Щодо ТОВ «НРПХПУ» («Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України») встановлені наступні обставини.

Криворізькою центральною ОДПІ від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві отримано акт від 08.09.2014 року №2727/26-55-22-08/33152670 "Про неможливість проведедення зустрічної звірки ТОВ "НРПХПУ" (код за ) щодо фінансово-господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014р. по 08.09.2014р., а саме: з метою вручення запиту №44026/10/26-55-22-08-10 від 08.09.2014р. про пояснень та їх документальних підтверджень, для проведення перевірки своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період діяльності з 01.07.2013р. по 08.09.2014р. управлінням податкового аудиту ДПІ у Печерському районі Міндоходів у м. Києві здійснено вихід на податкову адресу ТОВ «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України», в результаті чого, було встановлено відсутність даного підприємства за податковою адресою: 01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 12, про що складено акт №2009/26-55-22-08 від 08.09.2014р. та передано запит №1558/9/26- 55-22-08-09 від 08.09.2014р. до СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на встановлення фактичного місцезнаходження підприємства та його посадових осіб.

Отже, фактичне місцезнаходження ТОВ «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» не встановлено. В ході перевірки не надано інформації щодо розміщення складу та договорів на оренду складських приміщень. Інформації щодо транспортування ТОВ «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» товарів до перевірки не надано. Вказані обставини викликають сумнів в реальності вчинення господарських операцій між позивачем та зазначеним підприємством.

Щодо контрагента позивача ТОВ «Контакт Плюс». Матеріали справи містять вирок Красногвардійського районного суду від 05.01.2016 року (а.с. 109-113 т. 4) щодо засудження ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 205 КК України - фіктивне підприємництво, у зв'язку з придбанням ТОВ «КОНТАКТ - ПЛЮС» в грудні 2013 року з метою прикриття незаконної діяльності.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що господарські операції між позивачем та ТОВ «КОНТАКТ - ПЛЮС» не підтверджуються, отже позивач не мав права на формування податкового кредиту по господарським відносинам з зазначеним контрагентом.

Щодо контрагента ПП «АРТІУМ» ():

Зареєстровано у ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління Міндоходів у м. Дніпропетровська, стан платника - 8 до ЄДР внесено записи про відсутність за місцезнаходженням. Вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, кількість працюючих у перевіряємому періоді - відсутня інформація.

ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ»

Зареєстровано у ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління Міндоходів у м. Дніпропетровська, стан платника - 8 до ЄДР внесено записи про відсутність за місцезнаходженням. Вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, кількість працюючих у перевіряємому періоді - відсутня інформація.

ПП " ТОВ "ГРІН-СГП"

Зареєстровано у Ірпінського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, стан платника -7 до ЄДР внесено записи про відсутність підтвердження відомостей. Вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, вартість основних фондів - дані відсутні. Кількість працюючих - 1чол.

ТОВ «Д.С.Д ТРЕЙД»

До перевірки надано паспорти якості № 12/11 від 01.12.2014, №12/2/1 від 02.12.2014, №12/3/2 від 03.12.2014, №12/8/3 від 08.12.2014, № 12/15/4 від 15.12.2014, №12/22/5 від 22.12.2014 видані ТОВ"Д.Є.Д ТРЕЙД" на OPICIJI 175 (пірогенний діоксид кремнію)та на електрокорунд нормальний 14А F220 із зазначенням технічних характеристик продукції. Відповідно до наданих паспортів якості неможливо визначити виробника постачаємої продукції.

Зареєстровано у ДПІ У Києво - Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, стан платника - 9 направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Вид діяльності - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, вартість основних фондів - дані відсутні. Кількість працюючих - дані відсутні.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених відповідними документами, визначеними абзацом першим пункту 44.1 ст.44 ПК України.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов'язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції (поставка, продаж, фінансова допомога, тощо) є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов'язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків.

Крім того, судом не враховано, що Позивачем не надано документів щодо походження та якості товару, транспортні засоби не пристосовані до перевезення такої кількості вантажу та у строки, які вказані у товарно-транспортних накладних.

Таким чином, неправильне застосування вищезазначених норм полягає в тому, що суд першої інстанції вважає, що для вирішення права платника податку на податковий кредит достатньо тільки суми податку на додану вартість у ціні придбавається у продавця, та наявності належним чином складеної податкової накладної.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, господарська операція являє собою дію або подію, яка веде до змін у фінансовому стані підприємства.

Обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У статті 198 ПК встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; визначено права і обов'язки платників податку в цій сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є наявність ділової мети.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

З вищевикладеного слід зробити висновок, що первинні документи, виписані на оформлення господарських операцій Товариства та контрагентів, не мають значення первинних документів та не можуть підтверджувати правомірність формування податкового кредиту.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, є підстави для висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним. Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Оскільки суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, не дослідив, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, то апеляційна скарга податкового органу підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню. В задоволенні апеляційної скарги позивача слід відмовити.

Керуючись п. 3 ч.1. ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "НЕОКОМ" до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять гривень 20 копійок) за реквізитами:

Отримувач коштівУДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37989274
Банк отримувачаГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ
Код банку отримувача (МФО)805012
Рахунок отримувача1004
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;39566983(код клієнта за ЄДРПОУ) Судовий збір, за апеляційною скаргою Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: А.О. Коршун