Справа № 644/2115/16-а
Суддя: Клименко А. М.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/2115/16-а
Провадження № 2-а/644/54/16
Справа № 644/2115/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2016 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Клименка А.М.,

при секретарі - Литвиненко А.Л.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Григоренко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 7 роти батальйону № 2 УПП МВС у м. Харкові Григоренко Ірини Леонідівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 7 роти батальйону № 2 УПП МВС у м. Харкові Григоренко І.Л. про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення і просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС3 № 085090 від 14 лютого 2016 року, прийняту відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що оскарженою постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 14 лютого 2016 року о 10 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_1 в м. Харкові по пр. Олександрівському, він здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушив вимоги п. 8.4 в ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважав постанову незаконною, оскільки рухався паралельно із тролейбусом та не бачив забороненого знаку, а зупинку він здійснив ні умисно, ні з необережністю, що виключає склад адміністративного правопорушення

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що припаркував свій автомобіль на проїжджій частині пр. Олександрівського біля ринку «Тракторозаводский» в м. Харкові, оскільки приїхав по молоко для своєї малолітньої дитини, у відпустці по догляду за якою він зараз перебуває. Від держави він отримує незначну матеріальну допомогу на дитину, і штраф у розмірі 255 грн. для нього є дуже суттєвим. Після накладання на нього адміністративного стягнення зробив для себе належні висновки, у вищезазначеному забороненому для зупинки автотранспорту місці більше автомобіль не залишає.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що автомобіль позивача був припаркований у межах дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», тому його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що на місці вчинення правопорушення було складено оскаржену постанову та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 255 грн. Також відповідач вказав, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності він керувався положеннями діючого законодавства, але якими саме, пояснити не зміг.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Постановою інспектора 7 роти батальйону № 2 УПП МВС у м. Харкові Григоренко І.Л. по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 085090 від 14 лютого 2016 року позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. в дохід держави, за те, що 14 лютого 2016 року о 10 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_1 в м. Харкові по пр. Олександрівському, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушив вимоги п. 8.4 в ПДР України.

Наведені обставини встановлені судом на підставі копії оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, і не оспорюються сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені частиною першою, другою та третьою ст. 122 КУпАП, надано органам Національної поліції, від імені яких розглядати справи та накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання та відповідно до покладених на них повноважень.

Інспектор 7 роти батальйону № 2 УПП МВС у м. Харкові Григоренко І.Л., яка склала оскаржену постанову по справі про адміністративне правопорушення, є працівником Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України, має спеціальне знання лейтенанта поліції, а отже мала право виносити оскаржену постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про зміну стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, накладеного на відповідача, позивачем не в повній мірі було враховано конкретні обставини справи та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність правопорушника.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, має на утриманні ще одну малолітню дитину, провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, до адміністративної відповідальності притягувався вперше, та враховуючи, що жодних тяжких наслідків зазначене правопорушення за собою не мало, матеріальної шкоди заподіяно не було, суд вважає, що при призначенні виду та розміру покарання правопорушнику ОСОБА_1 позивач повинен був керуватися положеннями ст. 22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення порушника від адміністративної відповідальності, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, і обмежитися у відношенні порушника усним зауваженням.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що оскаржена постанова прийнята уповноваженою посадовою особою в межах її компетенції та з дотриманням вимог КУпАП щодо порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, але при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення посадовою особою не були у достатній мірі враховані конкретні обставини справи, відомості про особу порушника, наявність обставин, що пом'якшують його відповідальність, та відсутність обставин, які її обтяжують, і тому вважає за необхідне змінити оскаржену постанову в частині виду та міри адміністративного стягнення, накладеного на порушника ОСОБА_1., застосувати до нього положення ст. 22 КУпАП і обмежитися усним зауваженням.

Судові витрати по справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Відповідно до ст. ст. 71, 94, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст. ст. 22, 122, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 7 роти батальйону № 2 УПП МВС у м. Харкові Григоренко Ірини Леонідівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати частково незаконною постанову серії ПС3 № 085090 від 14 лютого 2016 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. в дохід держави.

Змінити постанову серії ПС3 № 085090 від 14 лютого 2016 року в частині виду та розміру адміністративного стягнення, застосувати до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП і обмежитися у відношенні нього адміністративним стягнення у вигляді усного зауваження.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: