Справа № 824/89/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 березня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/89/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Бойчука Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні 30 березня 2016 року відповідачем заявлено клопотання, подане до суду у письмовій формі 11 березня 2016 року, про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

В обґрунтування заявленого клопотання вказано, що позивач звернувся з даним позовом до суду з пропуском місячного строку звернення, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки про оскаржуваний наказ №129 від 16 липня 2014 року та про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військомату та всіх видів забезпечення позивач дізнався 17 липня 2014 року. На думку відповідача, позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Позивач щодо задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду заперечував та просив суд залишити його без розгляду або відмовити в задоволенні. На думку позивача, подане відповідачем клопотання не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить викладення нових обставин по суті питання про поновлення строку звернення до суду, не містить належних правових норм, які не були б застосовані судом для прийняття рішення про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, є необґрунтованим та безпідставним, не підлягає розгляду та задоволенню судом.

Крім цього, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом позивач додатково вказав, що не мав достатнього часу для підготовки даного позову, оскільки був зайнятий підготовкою інших позовів та брав участь у розгляді судом інших справ за його позовами до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання, заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтю 99 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до частини першої та другої 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, спірні правовідносини пов`язані із проходженням позивачем військової служби, тобто з проходженням публічної служби.

Згідно частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, вказана процесуальна норма передбачає чіткий проміжок часу протягом якого особа може звернутися до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби - місяць з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд наголошує, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Як вбачається з прохальної частини позову від 17 лютого 2016 року, ОСОБА_1 просить суд:

- визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 по виключенню ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини 16 липня 2014 року без його згоди за відсутності проведення з ним розрахунку по звільненню в частині невиплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2014 рік;

- визнати нечинним наказ №129 від 16 липня 2014 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині виключення ОСОБА_1 з 16 липня 2014 року із списків особового складу військомату та всіх видів забезпечення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в наказ №129 від 16 липня 2014 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині виключення ОСОБА_1 з 16 липня 2014 року із списків особового складу військомату та всіх видів забезпечення шляхом викладення цієї частини наказу наступним чином - "З 26 лютого 2015 року виключити із списків особового складу військомату та всіх видів забезпечення".

Отже, виходячи з буквального змісту заявлених у позові від 17 лютого 2016 року вимог, ОСОБА_1 оскаржує дію та рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 по виключенню його зі списків особового складу військової частини, що мали місце 16 липня 2014 року.

В контексті зазначеного суд вважає безпідставними посилання позивача, надані в судовому засіданні, про те, що ним оскаржується наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 №129 від 16 липня 2014 року з внесеними змінами відповідно до виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2014 рік, виплати матеріальної допомоги на в рішення соціально-побутових питань за 2014 рік, видачі не отриманого під час проходження військової служби з 19 березня по 16 липня 2014 року речового майна.

В прохальній частині наявної у справі позовної заяви така вимога відсутня.

Судом встановлено, що оскаржуваним наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 липня 2014 року №129 капітана ОСОБА_1 , офіцера відділення формування та відправки команд і партій ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував поза штатом та прибув після лікування з госпіталю військова частина НОМЕР_1 м. Чернівці, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 18 червня 2014 року №39 у запас за пунктом «д» (у зв`язку з проведенням організаційних заходів у порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, за умови завершення виконання визначених завдань) частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» направлено для зарахування на військовий облік до Чернівецького МВК Чернівецької області й виключено із списків особового складу військкомату та всіх видів забезпечення.

В судовому засіданні позивач, на запитання суду, вказав, що про виключення його із списків особового складу військкомату та всіх видів забезпечення він дізнався 17 липня 2014 року.

Крім цього, про указану обставину свідчить і заява ОСОБА_1 від 22 липня 2014 року, адресована військовому комісару Чернівецького обласного військового комісаріату, надана відповідачем до заявленого клопотання.

Однак, з позовом про оскарження дій та рішення суб`єкта владних повноважень по виключено із списків особового складу військкомату та всіх видів забезпечення від 16 липня 2014 року, про що ОСОБА_1 було відомо 17 липня 2014 року, він звернувся до суду 17 лютого 2016 року, тобто із значним пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування ж поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 у позові посилався на те, що він не мав фізичної можливості на підготовку та звернення до суду з позовом у зв`язку із частою непрацездатністю, пошуком коштів на закупівлю ліків для лікування захворювань, що були набуті під час проходження служби, та у зв`язку із участю у розгляді інших адміністративних справах, частина яких до тепер триває на етапі апеляційного та касаційного оскарження.

Ухвалою суду від 26 лютого 2016 року було визнано причини пропуску строку із зверненням до суду ОСОБА_1 поважними та відкрито провадження у адміністративній справі.

При цьому, суд виходив з того, що, зважаючи на викладені у позові обставини (отримання позивачем 10 березня 2015 року листа військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №1605 від 26 лютого 2015 року та розрахунку компенсації за невикористану відпустку від 25 лютого 2015 року №1585; звернення 13 березня 2015 року ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про порушення своїх прав, за захистом яких ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, позивач дізнався у березні 2015 року.

Однак, у зв`язку з перебуванням позивача тимчасово непрацездатним в указаний період, на підтвердження чого ним було надано листки непрацездатності, суд визнав причини пропуску строку із зверненням до суду з цим позовом поважними.

Між тим, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та пояснення сторін, суд вважає, що указаний вище висновок суду був передчасним.

Так, судом встановлено, що про оскаржувані у даному позові дії та рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач дізнався не в березні 2015 року, про що ним вказувалось у позові, а 17 липня 2014 року.

Відтак, в разі непогодження із діями та рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 по виключення із списків особового складу військкомату та всіх видів забезпечення, які оскаржуються ОСОБА_1 у цьому позові, останній мав право на звернення до суду з відповідним позовом протягом місяця, тобто з 18 липня 2014 року по 18 серпня 2014 року, про що йому було відомо в силу положень статті 68 Конституції України, за приписами якої незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Водночас, позивачем не було надано суду доводів й, відповідно, доказів на підтвердження поважних причин, які унеможливлювали його звернутися до суду з позовом про оскарження дій та рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 по виключення ОСОБА_1 з 16 липня 2014 року із списків особового складу військкомату та всіх видів забезпечення, у передбачений законом строк.

При цьому, враховуючи, що в період з 18 липня 2014 року по 18 серпня 2014 року позивач на лікуванні не перебував (згідно доводів відповідача, підтверджених наявними у справі матеріалами, позивач був тимчасово непрацездатний з 10 вересня 2014 року), суд вважає безпідставним посилання позивача в обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом на перебування у тимчасовій непрацездатності.

До того ж, з наданих позивачем листків непрацездатності вбачається та ним не заперечувалось в судовому засіданні, що ОСОБА_1 хворів у період: 25 червня 2014 року 15 липня 2014 року; 10 вересня 2014 року - 26 вересня 2014 року; 27 вересня 2014 року 23 жовтня 2014 року; 07 листопада 2014 року 20 листопада 2014 року; 21 листопада 2014 року 22 грудня 2014 року; 23 грудня 2014 року 19 січня 2015 року; 20 січня 2015 року 10 лютого 2015 року; 11 лютого 2015 року 16 березня 2015 року; 17 березня 2015 року 03 квітня 2015 року; 09 квітня 2015 року 23 квітня 2015 року; 24 квітня 2015 року 25 травня 2015 року; 26 травня 2015 року 26 червня 2015 року; з 08 лютого 2016 року.

Таким чином, слідує, що позивач не перебував у тимчасовій непрацездатності, зокрема, у липні грудні 2015 року, січні 2016 року.

Поважних причин неможливості звернутися з даним позовом до суду в зазначений період позивач ні у позові, ні в судовому засіданні не навів.

Крім цього, з наданого позивачем листка непрацездатності серії АГГ №974037 вбачається, що ОСОБА_1 з 08 лютого 2016 року тимчасово непрацездатний. У зазначеному листку відсутня дата в графі «стати до роботи».

Тобто, можна дійти висновку, що станом на день звернення до суду з цим позовом - 17 лютого 2016 року позивач перебував на лікарняному.

Втім, така обставина не позбавила його можливості звернутися до суду з позовом.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними посилання позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом на часту та довготривалу непрацездатність.

Причини ж пропуску строку звернення до суду з цим позовом такі як пошук коштів на закупівлю ліків та участь у розгляді інших адміністративних справах, про що також зазначав ОСОБА_1 , суд вважає неповажними, оскільки ці обставини безпосередньо не впливали на фізичну можливість звернення до суду з даним позовом у строк, встановлений законом. Надання позивачем переваги підготовки та подання до суду інших позовів, пред`явлених до ІНФОРМАЦІЯ_1 , підготовці та поданню до суду даного позову не є підставою для визнання указаної причини пропуску строку звернення до суду з позовом поважною.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до частини третьої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Оскільки в даному випадку судом встановлено, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайшов інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Таким чином, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що згідно частини третьої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1.Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк

Ухвала у повному обсязі складена 01 квітня 2016 року.