Справа № 826/22333/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Самсонової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В :

21.09.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" (надалі - ТОВ "Світ Інструменту Україна") звернулося до суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 11.08.2015р. №100270005/2015/000021/2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач неправомірно застосував резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки, відповідно до положень чинного законодавства України, повинен був застосовуватись основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 р. адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 11.08.2015р. №100270005/2015/000021/2, винесене Київською міською митницею ДФС.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх рішень, а з наявних в матеріалах справи документів, що були надані підприємством для митного оформлення, не вбачається відсутність будь-яких умов чи застережень, які унеможливлюють визначення відповідачем вартості імпортованого товару за першим методом.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що митна вартість імпортованих товарів не могла бути визначена за ціною договору, оскільки позивачем вимоги митниці в частині надання додаткових документів не виконано в повному обсязі, про що зазначено в електронному листі від 11.08.2015 року № б/н. За результатами розгляду додаткових документів, наданих позивачем, митний орган прийняв правомірне рішення про коригування митної вартості товарів.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з метою здійснення митного оформлення товару позивачем подано відповідачу електронну митну декларацію №100270005/2015/316704/1 від 11.08.2015р., в якій митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (інструменти ручні в асортименті).

На підтвердження заявлених відомостей митному органу надано товаросупровідні документи.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари та вказано:

згідно з пунктом 2.4. контракту від 28.04.2011р. № СН-МЮ/28/0411 зазначено, що в інвойсі вказується: ціна товару, що повинна бути сплачена, ціна за одиницю товару; кількість кожного найменування; загальна вартість за кожним найменуванням товару в даній поставці; код УКТЗЕД; загальна вартість та строк оплати товару по даній поставці;

п. 5.1 контракту від 28.04.2011р. № СН-МЮ/28/0411 передбачена оплата за поставлений товар протягом 30 календарних днів, а комерційним інвойсом від 27.05.2015р., встановлено, що Покупець здійснює оплату протягом 180 днів з дати відправки.

На підставі вищевказаного, відповідачем на електронну пошту ТОВ «Світ Інструменту» направлено запит про надання додаткових документів, а саме: копії бухгалтерської документації, що підтверджує сплату за поставлений товар у відповідності до умов контракту.

Оскільки позивач на дату митного оформлення не надав платіжне доручення, що підтверджує сплату за поставлений товар, митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 11.08.2015р. №100270005/2015/000021/2 із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товару - резервного методу, а товар випущено у вільний обіг, відповідно до вимог п. 7 ст. 55 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товару товариство звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний кодекс України від 13.03.2012 р. № 4495-VІ (надалі МК) встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.

Згідно ч.1-3 ст.54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно п.2 ст. 52 МК декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч.2 ст. 53 Кодексу. Частиною 5 ст. 54 МК передбачено, що митний орган має право упевнитися в достовірності та точності будь-якої заяви, документа, рахунку поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до статті 246 МК метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно зі статтею 248 МК митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює та документів, необхідних для митного оформлення. Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (частини четверта та п'ята статті 58 МК.

Згідно норм статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У частині п'ятій цієї ж статті вказано, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Крім того, дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Також це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Світ Інструменту Україна» та компанією MATRIZE Handels-GmbH, China (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт №CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011р. (надалі-Контракт №CH-MIU/28/0411), відповідно до якого позивачу в Україну здійснювалась поставка інструментів ручних в асортименті. (а.с.75-82)

Згідно даного контракту, його предметом є: Продавець продав, а Покупець купив на умовах FOB Шанхай відповідно Інкотерсм-2000 товари в асортименті згідно Специфікаціям на кожну окремо партію товару, яка є невід`ємною частиною даного контракту. Назва, кількість товару, що поставляється, а також ціни за одиницю Товару за артикулами зазначаються в Специфікації. Поставка товару здійснюється безпосередньо від Продавця до Покупця. Датою поставки вважається дата міжнародної морської накладної (коносамент), що виписана на ім`я Покупця. Покупець здійснює оплату наступним образом: 100% вартості відправленої партії товарів повинні бути сплачені на протязі 30 календарних днів після відвантаження, що підтверджена копіями відвантажених документів.

Додатковою угодою № 4 від 28.04.2011р. змінено порядок розрахунків за поставлений товар з « 30» до « 180» календарних днів. (а.с.83-84)

Враховуючи, що додаткова угоди є невід'ємною частиною контракту 28.04.2011р. № CH-MIU/28/0411, яка була подана ТОВ «Світ Інструменту» при здійсненні митного оформлення товару та в якій чітко вказаний порядок оплати товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача про наявність інформації щодо розбіжностей в поданих документах стосовно оплати товару є необґрунтованими.

Згідно коносаменту OOLU від 03.07.2015р., що підтверджує дату відвантаження товару, строк оплати позивачем товару настав лише у жовтні 2015 року.

Отже, на дату здійснення митного оформлення товару, а саме на 11.08.2015 року, строк оплати не настав, а отже, у позивача була відсутня можливість подати митниці додаткові документи, що підтверджують сплату за поставлений товар.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ненаведення митницею в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Крім того, з графи 33 оскаржуваного рішення не вбачається інші доводи, окрім твердження про невідповідність інвойсу вимогам п. 2.4 договору. При цьому, зі змісту інвойсу вбачається, що даний документ містить всю необхідну інформацію, а саме: найменування товару, ціну за одиницю товару, кількість товару, загальну вартість кожної одиниці товару, загальна вартість за товар, що підлягає сплаті, строки сплати та найменування виробника, отже вказані відповідачем недоліки не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів, тому оскаржуване рішення винесено необґрунтовано, є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що доводи апелянта відповідача на необхідність надання позивачем доказів щодо оплати товару на момент його митного оформлення є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать умовам поставки та контракту.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 04.04.2016р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.