Справа № 338/611/15-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016р. Справа № 876/5836/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області

на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015р. у справі №338/611/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку його пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи з 13.11.1979р. по 09.07.1985р., з 10.07.1989р. по 30.08.1994р., та вахтово-експедиційним методом з 18.12.1995р. по 25.11.1999р. - як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи з моменту призначення пенсії по віку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію за віком з 15.05.2014р. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, період роботи з 13.11.1979р. по 09.07.1985р., з 10.07.1989р. по 30.08.1994р., з 18.12.1995р. по 25.11.1999р. йому зараховано з розрахунку рік за рік, хоча, згідно чинного законодавства, повинен бути зарахований один рік за один рік шість місяців, так як у вказаний період він працював в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. На підтвердження такого права позивачем було надано трудову книжку та довідки, які уточнюють пільгові умови праці, а також ряд інших документів, однак, управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі відмовило йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015р. у справі №338/611/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії за період з 15.05.2014р. по 22.10.2014р. залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015р. у справі №338/611/15-а адміністративний позов задоволено частково, визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 13.11.1979р. по 09.07.1985р., з 10.07.1989р. по 30.08.1994р., з 18.12.1995р. по 25.11.1999р., як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 23.10.2014р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (відповідач у справі): управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01.03.1960р. зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові укладення строкового трудового договору. В матеріалах справи відсутні строкові трудові договори. Позивачу була призначена пільгова пенсія з урахуванням його роботи в районі Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі, але без пільгового обчислення стажу роботи за зазначений період часу.

З урахуванням вимог п.1 ч.1ст.197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 працював з 13.11.1979р. по 09.07.1985р. у Відкритому акціонерному товаристві "Мурманський траловий флот" повний робочий день на посаді матроса, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6), копіями довідок Відкритого акціонерного товариства "Мурманський траловий флот" від 19.10.2007р. №1609 (а.с.24), від 27.11.2007р. №11-580 (а.с.20), від 27.11.2007р. №11-580 (а.с.21). Вказане підприємство знаходилось в районі Крайньої Півночі, що є беззаперечним фактом.

В період з 10.07.1989р. по 30.08.1994р. ОСОБА_1 працював повний робочий день у виробництві геофізичні дослідження у свердловинах в польових умовах промислово-геофізичної партії Північної промислово-геофізичної експедиції №1 в Карпатському управлінні геофізичних робіт виробничого об'єднання "Западнефтегеофизика" в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, в якості каботажника-перфораторщика 4 розряду, що підтверджується копіями Довідок Публічного акціонерного товариства "Карпатське управління геофізичних робіт" від 11.06.2014р. №57 та від 18.12.2013р. №25 (а.с.22, 23), а також копією трудової книжки (а.с.6).

Крім того, в період з 18.12.1995р. по 25.11.1999р. позивач працював у виробничому об'єднанні "Западнефтегеофизика" в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, вахтово-експедиційним методом, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7) та не заперечується позивачем.

Задоволюючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції керувався тим, що період роботи позивача з 13.11.1979р. по 09.07.1985р., з 10.07.1989р. по 30.08.1994р., з 18.12.1995р. по 25.11.1999р. в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, підтверджується трудовою книжкою, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, а також довідками, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного адміністративного суду не погоджується та зазначає наступне:

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), період роботи до 01.01.1991р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991р.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ), Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ-2).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV).

Керуючись вимогами пп."б" п.7 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, за період роботи до 01.01.1991р. на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

За вимогами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Статтями 1-4 Указу передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу-2 встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу, з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967р. №530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції, трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно із пунктом 6 Інструкції, пільги, передбачені Указами від 10.02.1960р. і від 26.09.1967р., надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача в частині зарахування в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи з 13.11.1979р. по 09.07.1985р., з 10.07.1989р. по 31.12.1990р.

Що стосується зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи позивача з 01.01.1991р. по 30.08.1994р., колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне:

Відповідно до вимог ст.1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993р. (далі - Тимчасова угода), громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно із вимогами ст.3 Тимчасової угоди, при призначенні пенсії відповідно до ст.1 цієї угоди на території України компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991р. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюється спеціальною угодою між компетентними органами сторін. Відшкодування витрат у відповідності із п.1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р.).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у ст.1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Водночас, ні в зазначеній Тимчасовій угоді, ні в угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу й в Законах України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з врахуванням пільгового обчислення стажу його роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991р.

Стосовно зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи позивача з 18.12.1995р. по 25.11.1999р. в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, вахтово-експедиційним методом, суд апеляційної інстанції зазначає наступне:

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960р., з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26.09.1967р.

Таким чином, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960р., в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про те, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960р., а додаткові пільги, передбачені статтею 5 цього ж Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 27.10.2015р. у справі №21-3324а15 та від 13.01.2016р. у справі №344/1423/15-а.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, не дотримано норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участі в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015р. у справі №338/611/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, - задоволити частково.

2. Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015р. у справі №338/611/15-а, - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволити частково.

3. Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області від 06.04.2015р. №1830/03 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до трудового стажу періоду його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 13.11.1979р. по 09.07.1985р. та з 10.07.1989р. по 31.12.1990р.

4. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 13.11.1979р. по 09.07.1985р. та з 10.07.1989р. по 31.12.1990р. на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, та здійснити перерахунок призначеної йому пенсії, з 23.10.2014р.

5. У задоволенні решти позовних вимог позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга