Справа № 826/1035/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 березня 2016 року № 826/1035/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів Кобилянського К.М., Мазур А.С., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Папір»
до Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Київській області Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Папір» (надалі - позивач або ТОВ «Прем'єр Папір») з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 1 або ДФС України), Головного управління ДФС у Київській області (надалі - відповідач 2 або ГУ ДФС у Київській області), Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (надалі - відповідач 3 або Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області), в якому просило суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідачів по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 22 129 805,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін.

2. Зобов'язати відповідачів збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 22 129 805,00 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з Системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Обґрунтовуючи заявлений адміністративний позов представник позивача зазначив, що всупереч вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 року № 643-VIII, з урахуванням результатів перевірок позивача за період діяльності 2014-2015 року, відповідачами допущена протиправна бездіяльність по не забезпеченню автоматичного перенесення відображення від'ємного значення ПДВ на суму 22 129 805,00 грн. та, як наслідок, припинення у позивача подальшої реалізації товару, що привело до зупинення його діяльності, порушення його прав та законних інтересів як добросовісного платника податків.

Представник відповідача проти адміністративного позову заперечив та просив суд відмовити в його задоволенні, з підстав недопущення відповідачем 3 спірної протиправної бездіяльності, зазначивши при цьому, що в системі електронного адміністрування податку на додану вартість транзакція у збільшення суми ліміту по декларації позивача за червень 2015 року відсутня, оскільки за результатом аналізу діяльності позивача на предмет взаємовідносин з «ймовірно» ризиковими контрагентами та правомірності формування сум від'ємного значення у 2015 році встановлена розбіжність номенклатури між придбаним та реалізованим товаром контрагента позивачам (пересорт товару), що свідчить про відображення показників в податковій звітності з ПДВ за червень 2015 року з ознаками «маніпулювання звітністю», а сформований по такому контрагенту податковий кредит направлено на збільшення суми ліміту для виписки податкових накладних в системі електронного адміністрування ПДВ в наступних звітних періодах, що може призвести до заниження платником податкових зобов'язань та відповідно втрат бюджету.

Відповідачі 1, 2 явку уповноважених представників у судове засідання 04.03.2016 року не забезпечили, письмових пояснень чи заперечень по суті спору суду не подали.

Керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників відповідачів 1, 2 та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 15.07.2015 року подав до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, відобразивши у рядках 24 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) та 31 (сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду) суму від'ємного значення ПДВ у загальному розмірі 22 129 805,00 грн.

Листом від 03.09.2015 року № 03/09/2015-3 позивач звернувся до в.о. начальника до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській областіКовалюх О.В. за допомогою у вирішенні питання щодо внесення в систему електронного адміністрування задекларованого ним від'ємного значення ПДВ, оскільки таке внесення станом на 03.09.2015 року з незрозумілих причин здійснено не було.

Лист аналогічного змісту було скеровано позивачем до ДФС України (від 03.09.2015 року № 03/09/2015-3).

Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на виконання завдання ДФС України від 25.09.2015 року № 35486/7/99-99-15-01-05-17 «Про розгляд листа», було розглянуто лист позивача від 03.09.2015 року № 03/09/2015-3 та надано відповідь від 28.09.2015 року № 13779/10-10-06-15-01-16/3807, якою позивача повідомлено, що система електронного адміністрування ПДВ організована та діє на центральному рівні ДФС України, у зв'язку з чим, Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не має технічних можливостей вносити корективи до даної системи. Також, у зазначеній відповіді вказано, що згідно ІС «Податковий блок» та ЄРПН встановлено розбіжність між номенклатурою придбаного та реалізованого товару контрагентом позивача - ТОВ «Юнітас Трейд», про що повідомлено підрозділ податкового аудиту для вирішення питання щодо проведення позапланової документальної перевірки позивача.

Також, Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на виконання завдання ГУ ДФСу Київській області від 13.10.2015 року № 11038/7/10-36-15-01, розглянуто лист позивача від 18.09.2015 року № 18/09-1 та надано відповідь від .10.2015 року №14284/1006-15-01-16/4021, якою позивача повідомлено, що система електронного адміністрування ПДВ організована та діє на центральному рівні ДФС України, у зв'язку з чим, Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не має технічних можливостей вносити корективи до даної системи. Також, у зазначеній відповіді вказано, що згідно ІС «Податковий блок» та ЄРПН встановлено розбіжність між номенклатурою придбаного та реалізованого товару контрагентом позивача - ТОВ «Юнітас Трейд», про що повідомлено підрозділ податкового аудиту для вирішення питання щодо проведення позапланової документальної перевірки позивача.

Позивач, розцінивши наведене з точки зору протиправної бездіяльності відповідачів, звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до змін, внесених до Кодексу Законом України № 71-VIII від 16.07.2015 року з 1 липня 2015 року на постійний основі запроваджена система електронного адміністрування податку на додану вартість.

29 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-VІІІ (надалі - Закон № 643), спрямований на вдосконалення роботи системи електронного адміністрування ПДВ, яким внесено зміни до статті 200-1 та розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу щодо адміністрування податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку.

Відповідно до статті 200-1 Кодексу, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 200-1.3. платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою: ?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ, де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті.

?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

?НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок та строки врахування таких сум зменшення в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників ?НаклОтр та ?НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми ?Накл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема, до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку.

Для забезпечення реалізації норм Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-VІІІ від 16.07.2015 року,ДФС України розробила План заходів з удосконалення СЕА, розділом III якого передбачено обнулення показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку наступним чином:

З 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) ДФС буде проведено обнулення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (?Накл), сформовану відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, та значення усіх її складових, визначених ПКУ, крім показників ?НаклОтр, ?Митн та ?НаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року.

Протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом N 643) сума ?Накл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (?овердрафт);

суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 (?Перепл);

суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 р. та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року.

На кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (?Накл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ.

При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим, починаючи з 04.08.2015 р. реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 1 липня 2015 року, здійснюватиметься без обмеження сумою ?Накл.

До 20 серпня 2015 року платникам податку, що застосовують звітний податковий період квартал, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (?Накл), буде збільшена на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 р. та задекларованого у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за ІІ квартал 2015 року.

Виходячи з наведеного в сукупності та враховуючи, що позивачем задекларовано від'ємне значення ПДВ (рядки 24 та 31) у декларації з ПДВ за червень 2015 року, сума такого від'ємного значення мала бути відображена податковим органом в Системі електронного адміністрування ПДВ, як сума, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні на відвантаження товару.

Однак, відповідачами на момент розгляду справи, не подано суду доказів перенесення та відображення задекларованого позивачем від'ємного значення ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ.

При цьому, з огляду на наведене, система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається усі дії, пов'язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) таавтоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ГУ ДФС у Київській області та Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не наділені повноваженнями щодо перенесення, відображення (збільшення) тавнесення будь-яких змін до системи електронного адміністрування ПДВ, отже, у даному випадку відсутня протиправна бездіяльність зазначених відповідачів щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 22 129 805,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін.

В той же час, на думку суду, ДФС України допустивши оскаржувану протиправну бездіяльність, порушила статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)).

Суд констатує, що затримання відображення показників фінансової звітності у відповідній системі фактично призвело негативного впливу на господарську діяльність позивача, зупинення виконання зобов'язань по укладеним договорам та виконання останніх.

При цьому, судом не встановлена розумна співрозмірність між використаними засобами та тією метою, на яку була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно, примусила змінити напрямок її використання задля забезпечення сталої господарської діяльності.

На думку суду, суб'єктом владних повноважень також порушено принцип захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Більше того, окрім наведеного, суд вважає посилання Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській областіна ті обставини, що позивач у 2015 році мав взаємовідносини з ТОВ «Юнітас Трейд», у якого існує розбіжність між номенклатурою придбаного та реалізованого товару за період січень-червень 2015 року такими, що не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається із декларації з ПДВ за червень 2015 року, задекларована позивачем сума від'ємного значення (у рядках 24 та 31 декларації), складається не лише із суми від'ємного значення ПДВ за 2015 рік (рядок 24 декларації), а із сум від'ємного значення ПДВ попередніх звітних (податкових) періодів (2014 рік) в розмірі 18 591 967,00 грн. (рядок 31 декларації).

При цьому, правомірність нарахування позивачем вищевказаних сум від'ємного значення ПДВ за 2014 рік підтверджується контролюючим органом за результатом перевірки позивача за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року (акт перевірки № 191/10-06-22-01/32932642 від 15.06.2015 року, рішення ГУ ДФС у Київській області від 25.08.2015 року № 2215/10/10-36-10-01-04).

Крім того, правомірність нарахування позивачем суми від'ємного значення ПДВ за 2015 рік підтверджуються довідкою «Про результати позапланової перевірки ТОВ «Прем'єр Папір»з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Юнітас Трейд» за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р.» від 28.10.2015 року № 266/10-06-22-01/32932642.

Таким чином, виходячи з наведеного, фінансово-господарська діяльність позивача за період 2014-2015 року визнана контролюючими органами такою, що була здійснена без порушення податкового законодавства в частині нарахування, зокрема, податку на додану вартість, з якого, у свою чергу, сформовано від'ємне значення ПДВ.

При цьому, суд також не залишає поза увагою, що за правилами статті 16, пункту 36.1., пункту 36.5. статті 36, пункту 38.1. статті 38, пункту 44.1. статті 44, пункту 47.1. статті 47, пункту 49.2. статті 49 Кодексу, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагента.

Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 22.10.2010 року та 31.01.2011 року і повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 22.01.2009 року (справа «Булвес АД» проти Болгарії) констатував, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не виконали покладного на них обов'язку доказування з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Папір» задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 22 129 805,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 22 129 805,00 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з Системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

4. В іншій частині відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді К.М. Кобилянський

А.С. Мазур