Справа № 446/2419/13-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 р. Справа № 876/1703/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Кулик Т.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської обл. від 16.12.2014р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янка-Бузької міської ради Львівської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визнання погодженим акта узгодження меж земельної ділянки, зобов'язання передати земельну ділянку у приватну власність, -

В С Т А Н О В И Л А:

18.11.2013р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати погодженим Акт узгодження меж земельної ділянки від 18.09.2013р. про встановлення і узгодження меж земельної ділянки, що відводиться йому у власність площею 345 кв.м та розташована по АДРЕСА_1, на якому відсутній підпис суміжного землекористувача ОСОБА_2; зобов'язати Кам'янка-Бузьку міську раду передати йому у власність земельну ділянку розміром 345 кв.м, що складається з двох земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 213 кв.м та для індивідуального садівництва - 132 кв.м, що разом складає 345 кв.м, і розташована по АДРЕСА_1 (а.с.3-5).

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської обл. від 16.12.2014р. визнано погодженим акт узгодження меж земельної ділянки від 18.09.2013р. про встановлення і узгодження меж земельної ділянки площею 345 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано Кам'янка-Бузьку міську раду передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку розміром 345 кв.м, що складається з двох земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 213 кв.м та для індивідуального садівництва площею 132 кв.м; стягнуто з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 229 грн. сплаченого судового збору (а.с.86-90).

Не погодившись із винесеним судом рішенням, його оскаржила третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, яка покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі (а.с.107-110).

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що в ході виготовлення технічної документації із землеустрою не було досягнуто згоди щодо встановлення межі між суміжними землекористувачами (тобто, між позивачем та апелянтом). Спірні відносини регулюються приписами ст.ст.106, 107 Земельного кодексу /ЗК/ України; акт погодження меж не є рішенням органу місцевого самоврядування. За таких обставин між вищевказаними особами виник спір про право, який стосується встановлення меж земельних ділянок, а тому останній не підлягає розгляду в порядку КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Розглядувані правовідносини врегульовані приписами ст.198 ЗК України, згідно яких кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.20, 21-24).

Відповідно до рішення Кам'янка-Бузької міської ради № 7 від 21.02.2013р. надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться у користуванні, для передачі у власність, орієнтовною площею 345 кв.м (як ? частину від загальної площі земельної ділянки) по АДРЕСА_1, гр.ОСОБА_1; зобов'язано останнього в місячний термін замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); розроблену та погоджену в установленому порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) подати на розгляд сесії міської ради (а.с.19).

В процесі виготовлення технічної документації із землеустрою не досягнуто згоди щодо встановлення межі між суміжним землекористувачем (співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1) - ОСОБА_2, по причині чого землевпорядником міської ради відмовлено в погодженні технічної документації стосовно межі між присадибними ділянками за вказаною адресою (а.с.6, 30, 31, 51).

За наведених обставин межі спірної земельної ділянки на місцевості не закріплені, а між позивачем та суміжним користувачем - ОСОБА_2 виник земельний спір щодо користування земельними ділянками.

Також межі земельної ділянки на місцевості не закріплені у відповідності до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), затв. наказом Державного комітету із земельних ресурсів (Держкомзему) України № 376 від 18.05.2010р.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи наявна виготовлена технічна документація на спірну земельну ділянку, в установленому порядку були складені акти приймання-передачі межових знаків та узгодження меж земельної ділянки, які не були підписані суміжним землекористувачем ОСОБА_2

Оскільки позивач є власником житлового будинку, тому до нього в порядку ст.120 ЗК України разом з набуттям права власності на об'єкт нерухомості перейшло право користування земельною ділянкою.

При цьому суд вважав, що наведений спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів

Разом з тим, висновки суду щодо належності розглядуваного спору до юрисдикції адміністративних судів не можна вважати обґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень відповідно до п.7 ч.1 тієї самої статті - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, при вирішенні питання, до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд першої інстанції має виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами і третьою особою у зв'язку із наявним спором щодо користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, оскільки третьою особою ОСОБА_2 не погоджені межі земельної ділянки позивачу, що потягнуло за собою відмову землевпорядника міської ради в погодженні технічної документації стосовно межі між присадибними ділянками за вказаною адресою.

Також без вирішення цього земельного спору відповідач позбавлений можливості продовжувати процедуру передачі землекористувачу земельної ділянки у власність.

Таким чином, цей спір фактично зводиться до вирішення питання про правомірність користування спірною ділянкою, а його результати безпосередньо стосуються майнових інтересів позивача і третьої особи по справі, які претендують на спірну ділянку, тобто, такий спір носить приватноправовий характер.

Предметом спору в цій справі є право користування земельною ділянкою. Наявність спору про право між позивачем і третьою особою виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Неврахування зазначеного судом першої інстанції призвело до помилкового вирішення спору в порядку адміністративного судочинства, при цьому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окрім цього, за змістом заявлених позовних вимог слідує, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених права, свобод та інтересів, оскільки вимога щодо визнання погодженим акту узгодження меж земельної ділянки про встановлення і узгодження меж земельної ділянки не підлягає розгляду в порядку КАС України.

Також у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду (п.10.3 постанови ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі»).

Окрім цього, згідно роз'яснень, що містяться в листі Верховного Суду України № 19-3767/0/8-08 від 29.10.2008р., суди при розгляді аналогічних спорів вправі зобов'язати відповідний орган розглянути відповідне питання, а не приймати рішення про надання у оренду (передачу у власність) земельної ділянки, що не належить до компетенції суду.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що незважаючи на відкриття провадження в адміністративній справі, судом першої інстанції винесено рішення (а не постанову), наявні у справі коротка частина рішення (вступна і резолютивні частини) є відмінними від повного тексту рішення (а.с.85, 86-90).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки порушення провадження у справі та її розгляд помилково здійснено за правилами КАС України, постановлене судом першої інстанції рішення відповідно до п.4 ч.1 ст.205 КАС України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської обл. від 16.12.2014р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янка-Бузької міської ради Львівської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визнання погодженим акта узгодження меж земельної ділянки, зобов'язання передати земельну ділянку у приватну власність, - скасувати, провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська