Справа № 2а-6239/09/1370
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 р. Справа № 876/1612/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року про відмову в ухваленні додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного казначейства України про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення,

в с т а н о в и в:

11.01.2016 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №2а-6239/09/1370 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного казначейства України про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення, в якій просив суд прийняти додаткову постанову у справі № 2а-6239/09/1370 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України, Управління МВС України на залізничному транспорті про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення в частині позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.10.2008 р. по 29.05.2009 р. та зобов'язати Управління МВС України на залізничному транспорті нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.10.2008 р. по 29.05.2009 р. в загальній сумі 63 033,55 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року було відмовлено в ухвалені додаткового судового рішення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при винесенні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2013 р. у справі №2а-6239/ 09/1370 про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення суд, розглядаючи позовну вимогу про нарахування та виплату грошового забезпечення не вказав суми, яку необхідно стягнути. Апелянт зазначає, що виходячи із правової позиції Верховного суду України, висловленої у постанові від 14.01.2014 року (справа №21-395а13), суд ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеної відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, а не обмежитись встановленням періоду, за який необхідно виплатити середній заробіток.

У судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що судом було розглянуто справу відповідно до позовних вимог, які викладені в адміністративному позові. Суд вважає, що подаючи заяву про постановлення додаткового судового рішення, позивач фактично просить повторно розглянути позовну вимогу, вирішено судом, що є неможливим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обовязки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Як видно із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Державного казначейства України, про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року заявлений позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 10385942 від 21.01.2009 року при поновленні ОСОБА_1 на посаді начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті; визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті в частині виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 року у справі № 2а-299/2008 щодо негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті; визнано протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період проходження служби з 01.10.2008 року по 29.05.2009 року; зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.10.2008 року по 29.05.2009 року в межах та у спосіб, передбаченим чинним законодавством.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вимога, заявлена ОСОБА_1 в заяві про прийняття додаткової постанови, про зобов'язання Управління МВС України на залізничному транспорті нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.10.2008 р. по 29.05.2009 р. у визначеній сумі розглядалась по суті і вирішена в постанові суду від 02.06.2011 р.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у винесенні додаткового рішення по справі згідно заяви ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд першої інстанції підставно і обґрунтовано прийняв рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення, судова ухвала відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків останньої, а тому підстави для її скасування колегія суддів не бачить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року у справі №2а-6239/09/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 05.04.2016 року.