Справа № 826/27024/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2016 року 09:18 № 826/27024/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив»
до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив» (надалі - позивач або ТОВ «КФЦЗІ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач або ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.12.2012 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про відсутність у відповідача правових підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «КФЦЗІ» з питання сплати орендної плати за землю за період з 01.01.2010 по 31.10.2010, оскільки надіслана податковим органом на адресу товариства рекомендованим листом копія наказу ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС була отримана позивачем лише 20.11.2012, тобто після закінчення проведення такої перевірки. Таким чином, позивач був позбавлений права бути присутнім при проведенні зазначеної документальної перевірки. На думку позивача результати такої незаконно проведеної перевірки, що оформлені актом від 22.11.2012 № 3063/15-01/35725042, не мають правових наслідків для позивача, та відповідно прийняте на підставі зазначеного акта перевірки податкове повідомлення-рішення від 13.12.2012 № підлягає скасуванню як протиправне.

Представник позивача в судовому засіданні у справі 17.03.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість, 11.01.2016 на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову від 30.12.2015 № 20791/10/10-017, де вказує про правомірність висновків акта перевірки та законність прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення від 13.12.2012 № , що вже були підтверджені в судовому порядку під час розгляду адміністративними судами справи № 808/5068/13-а.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думку представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, протягом періоду з 09.11.2012 по 15.11.2012 працівником ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС, правонаступником якої наразі є ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та на підставі наказу від 02.11.2012 № 1261 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «КФЦЗІ» з питання повноти сплати орендної плати за землю відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 №2535-XII (із змінами та доповненнями), п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України за період з 01.10.2010 по 31.10.2010 за результатами якої складено акт від 22.11.2012 №3063/15-01/35725042 (а.с. 14 - 18).

При цьому, як зазначено в тексті цього акта перевірки (стор. 1, а.с. 14), копія наказу ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя від 02.11.2012 № 1261 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслана рекомендованим листом поштою та отримана 20.11.2012 Пшеничною за довіреністю під особистий підпис.

Під час проведення вказаної перевірки перевіряючим встановлено порушення товариством норми ст. 13 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 №2535-XII (із змінами та доповненнями), п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем безпідставно занижено суму податкових зобов'язань з орендної плати за землю у 2010 році на суму 135 501,67 грн. Крім того, в акті перевірки зазначено, що в ході перевірки позивач не надав матеріалів, які б підтверджували правильність нарахування орендної плати за землю у наданій податковій звітності за 2010 рік у сумі 72 962,44 грн.

13.12.2012 на підставі зазначеного акта перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № (а.с. 19), яким ТОВ «КФЦЗІ» нараховано до сплати суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю юридичних осіб на суму 169 377,09 грн. (в тому числі за основним платежем - 135 501,67 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 33 875,42 грн.).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 13.02.2012 № протиправним і таким, що підлягає скасуванню з підстав порушення податковим органом вимог п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України при проведенні перевірки, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 62 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, в редакції чинній на момент призначення та проведення перевірки позивача) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Зокрема, правовий статус та порядок призначення і проведення документальної позапланової невиїзної перевірки визначений наступними нормами ПК України.

Так, у розумінні пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

В силу норм п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності певних визначених обставин, зокрема: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.1 цього пункту ст. 78 Кодексу).

Згідно п. 78.4 і п. 78.5 ст. 78 цього Кодексу про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

У відповідності до п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

В силу вимог норм п. 79.2 ст. 79 зазначеного Кодексу документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З контексту наведених норм Кодексу вбачається, що позапланова невиїзна перевірка проводиться у разі прийняття керівником податкового органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 ПК України, а також за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Дані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України за результатами аналізу норм ст. 78 і 79 ПК України, що викладені в постановах від 27.01.2015 № 21-425а14 та від 16.02.2016 (справа № 826/12651/14). Зокрема, як зазначає Верховний Суд України: «особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої».

Окрім того, в своїй постанові від 27.01.2015 № 21-425а14 Верховний Суду України зауважив, що незважаючи на проголошену п. 79.3 ст. 79 ПК України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами пп. 17.16 п. 17.1 ст. 17 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом ініційовано проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питання сплати орендної плати за землю за певний період на підставі наказу від 02.11.2012 № 1261, що в свою чергу був прийнятий в зв'язку з наявністю обставин, визначених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Правомірність такого наказу ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС від 02.11.2012 позивачем в межах цього спору не оскаржується.

Водночас, позивачем заперечується законність процедури проведення позапланової невиїзної перевірки у зв'язку з недотриманням податковим органом встановленого п. 79.2 ст. 79 ПК України порядку щодо ознайомлення платника податків з наказом про перевірку до її початку.

Як вбачається з наявних матеріалів справи (зокрема, тексту акта перевірки) та не заперечується відповідачем, копія наказу від 02.11.2012 № 1261 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки була відправлена поштою та надійшла на адресу ТОВ «КФЦЗІ» вже після проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме - 20.11.2012.

Документальних доказів надсилання ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС поштою наказу про проведення перевірки на адресу позивача відповідач суду не пред'явив та пояснень про причини відсутності їх суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали даної справи не містять документів про належне повідомлення позивача про проведення позапланової невиїзної перевірки в порядку, визначеному п. 79.2 ст. 79 ПК України, а тому документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «КФЦЗІ» з питання повноти сплати орендної плати за землю, результати якої оформлені актом від 22.11.2012 №3063/15-01/35725042 була фактично проведена за відсутності на те законних підстав.

У разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. Відповідно висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої (аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.12.2015 № К/800/37455/15).

З огляду на вищенаведене та з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд прийшов до висновку про протиправність прийнятого ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС за наслідками незаконно проведеної перевірки податкового повідомлення-рішення від 13.12.2012 № , та як наслідок про наявність правових підстав для його скасування.

При цьому, суд вважає нормативно необґрунтованими посилання відповідача на той факт, що вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2012 № вже були предметом розгляду судом і по них ухвалені судові рішення, що набрали законної сили, та є підставою для відмови в позові ТОВ «КФЦЗІ» у зв'язку з наступним.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2013 по справі № 808/5068/13-а в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2012 № було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 06.03.2014 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2013 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено позов.

В подальшому, Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 21.07.2015 скасував постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 06.03.2014 та залишив в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2013 по справі № 808/5068/13-а.

Зі змісту зазначених судових рішень по № 808/5068/13-а вбачається, що предметом позовних вимог цій справі так само як у даній справи була правомірність податкового повідомлення-рішення від 13.12.2012 № .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між Запорізькою міською радою та позивачем додаткова угода до договору оренди землі № 12 від 18.06.2009 року щодо часткового звільнення від сплати орендної плати на 2010 рік у розмірі 55% відповідно до рішення Запорізької міської ради №6 від 19.11.2008 року «Про часткове звільнення від сплати орендної плати за земельні ділянки на 2009-2014 роки» на земельну ділянку площею 2,9га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5 не укладалась, то позивач повинен був сплачувати у 2010 році орендну плату за землю у повному обсязі, яка передбачена на протязі строку будівництва, без врахування пільг.

Скасовуючи рішення першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що договір оренди землі, укладений між позивачем та Запорізькою міською радою діє зі змінами, внесеними у п. 9 договору, впродовж 2010 року, оскільки не існує законних підстав вважати, що дія змін, внесених до п. 9 основної угоди, припинилась із закінченням календарного 2009 року.

За результатами перегляду постанови суду апеляційної інстанції по справі № 808/5068/13-а в порядку касаційного провадження, Вищий адміністративний суд України погодився з висновками суду першої інстанції про те, що ТОВ «КФЦЗІ» безпідставно було зменшено розмір податкового зобов'язання з орендної плати за 2010 рік.

При цьому, безпосередньо обставини щодо законності призначення та/або проведення позапланової невиїзної перевірки позивача не були предметом розгляду цих адміністративних судів під час розгляду справи № 808/5068/13-а.

Також в межах даного спору суд не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі на підставі норми п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з наступним.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Між тим, надаючи правовий аналіз вказаного положення п. 4 ч. 1 ст. 157 цього Кодексу Вищий адміністративний суду України в своїх ухвалах від 11.02.2016 № К/800/41923/15, від 19.01.2016 № К/800/30951/15 та постановах від 23.12.2015 № К/800/46655/15, від 25.02.2015 № К/800/6008/13 зазначив, що для закриття провадження у справі з підстави, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, слід враховувати наявність ознак перерахованих у їх сукупності: у провадженні цього або іншого адміністративного суду є така ж адміністративна справа; спір у справі повинен бути між тими самими сторонами; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав; з тотожної справи вже були ухвалені постанова або відповідна ухвала, які набрали законної сили.

Поняття «аналогічного спору» містить в собі наступні обов'язкові ознаки: спір у справі повинен бути між тими самими сторонами, з одним і тим же предметом, з тих самих підстав. Відсутність хоча б однієї з названих ознак виключає закриття провадження у справі.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (ст. 106 КАС України) і докази, що підтверджують кожну обставину. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних взаємовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав Відповідача на захист проти позову.

Підстави позову не можна ототожнювати з нормами права, на які посилається позивач. Під підставами позову, які згідно з ч. 1 ст. 51 КАС України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини.

Дослідивши зміст позовної заяви ТОВ «КФЦЗІ», поданої до Окружного адміністративного суду міста Києва в межах цього спору, та постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2013 і постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 06.03.2014 по справі № 808/5068/13-а, суд встановив, що підстави для заявлення товариством позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2012 № були різними. А саме у справі № 808/5068/13-а правомірність податкового повідомлення-рішення заперечувалася позивачем по суті виявленого порушення (у зв'язку з необґрунтованістю висновків акта перевірки), а у справі № 826/27024/15 - з підстави незаконності проведення самої перевірки, за результатами якої був оформлений акт від 22.11.2012 №3063/15-01/35725042 та прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення від 13.12.2012 № .

Таким чином, на думку суду, судові рішення по справі № 808/5068/13-а, які набрали законної сили, не мають сукупність ознак, наявність яких є необхідною умовою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.

У зв'язку з цим суд вважає, що підстави для закриття провадження у даній справі за п. 4 ст. 157 Кодексу адміністративного суду України відсутні, а тому спір підлягає вирішенню по суті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 13.12.2012 № .

3. Стягнути судові витрати у розмірі 2 540,66 грн. (двох тисяч п'ятсот сорока гривень 66 копійок) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив» () шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області () за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський