Справа № 826/6326/15
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2016 р. м. Київ К/800/46195/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О. В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі № 826/6326/15 за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії у сфері приватизації земельних ділянок, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Київської міської ради, третя особа Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив: визнати протиправним застосування рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 24 квітня 1956 року за № 640 разом з нікчемним "Переліком земельних ділянок в кварталі № 1233 Подільського району міста Києва" при прийнятті рішення Київською міською радою VI сесії XXIV скликання від 25 вересня 2003 року за № 24/898 "Про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд" в частині пункту 87 додатку до цього рішення пов'язаного з передачею у власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1; скасувати пункт 87 додатку до рішення Київської міської ради VI сесії XXIV скликання від 25 вересня 2003 року за № 24/898 "Про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд" пов'язаного з передачею у власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1; зобов'язати Київську міську раду безоплатно передати у власність ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 850 (вісімсот п'ятдесят) квадратних метри по АДРЕСА_1, яка перебувала у його користуванні з 1988 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після набуття у приватну власність ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 до нього перейшло право користування виділеною огородженням на місцевості земельною ділянкою розміром 850 квадратних метри, оскільки вказана земельна ділянка перебувала у користуванні попереднього власника.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом, вивчивши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Подільського районного народного суду м. Києва від 5 травня 1988 року у цивільній справі №2-693/1988р. про установлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, судом було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 13.08.1948 року житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був куплений ОСОБА_5

За результатом розгляду цивільної справи №2-693/1988р. народним судом Подільського району м. Києва було визнано право власності на 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

Між позивачем та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу від 31 серпня 1988 року посвідчений державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори - Мень О.М., зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації, за яким власник ОСОБА_8 продає ОСОБА_4 1/2 частини жилого будинку, розташованого на земельній ділянці розміром 850 кв. м. та має житлову площу 29.0 кв. м., надвірні будівлі. На підставі викладеного вище у Реєстраційній книзі було внесено запис № 4050 від 19 вересня 1988 року.

Рішенням Київської міської ради VI сесії XXIV скликання від 25 вересня 2003 року за № 24/898 "Про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд" земельна ділянка по АДРЕСА_1 передана у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

На підставі вищевказаного рішення Департаментом земельних ресурсів зареєстровано та видано державні акти НОМЕР_1 від 9 квітня 2012 року та НОМЕР_2 від 9 квітня 2012 року на право приватної власності на земельну ділянку 0,1 га, розташовану по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відповідно 1/2 кожному з співласників від площі земельної ділянки.

Позивачем 28 травня 2014 року було подано клопотання (вх. 08/В-1086 від 28.05.2014 р.) до Київської міської ради, як колегіального органу, з проханням розглянути питання про відновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_4, що виникли під час приватизації земельної ділянки, яка знаходилася у володінні ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та про скасування Рішення № 24/898 в частині передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки 500 кв. м. для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд. Також позивач просив у вищевказаному клопотанні прийняти на сесії Київської міської ради нове рішення про передачу позивачу у власність земельної ділянки 850 кв. м. по АДРЕСА_1

Листом від 27 червня 2014 року № 057027-08/В-1086-274 заступник директора Департаменту земельних ресурсів Ю. Мосійчук повідомив, про розгляд клопотання позивача, а також повідомив, що за результатами розгляду підстави для перегляду та скасування Рішення № 24/898 відсутні.

Листом від 29 серпня 2014 року за № 057027-В-4883/1-4415 Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у зв'язку із розглядом заяви Київського міського голови від 15 липня 2014 року (вх. № В-4883 від 1 серпня 2014 року) повідомив, що Рішення № 24/898 приймалося у відповідності до закону та в межах наданих повноважень, з урахуванням документів і матеріалів наданих ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які вказували на те, що площа земельної ділянки, що перебувала у володінні співвласників становила 0.11 га, а не 0.15 га, як вказано у технічному паспорті на жилий будинок (домоволодіння).

Також в листі № 057027-В-4883/1-4413 від 29 серпня 2014 року зазначено, що згідно із матеріалами технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування кварталу № 85635, виготовленого у 1994 році НВФ "Топокад", фактична сума площ земельних ділянок з обліковими кодами НОМЕР_3 та НОМЕР_4, що перебували відповідно у користуванні співвласників жилого будинку становила 0.11 г, що підтверджується також і технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яка передається у спільну часткову власність, що була підготовлена у 2012 році на замовлення ОСОБА_4 від 23 вересня 2011 року № В-122011 та громадянки ОСОБА_9 від 7 вересня 2010 року № М-2085 у відповідності до рішення Київської міської ради від 25 вересня 2003 року № 24/898. В додатку до технічної документації міститься акт прийома-передачі межових знаків, підписаний позивачем та ОСОБА_9, в якому зазначено, що власники земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають.

Листом роз'яснено, що на підставі заяви позивача та ОСОБА_9 №В-851 від 30 січня 2012 року та № М-850 від 30 січня 2012 року відповідно, у базі даних міського земельного кадастру також були зареєстровані земельні ділянки: площею 50 кв. м. (код НОМЕР_5) за ОСОБА_4 та площею 23 кв. м. (код 85:635:130) і площею 40 кв. м. (код 85:635:132) за громадянкою ОСОБА_9 Також повідомлено, що сума вказаних вище ділянок та площі приватизованої земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6 становить 0.11 га.

Позивачем з метою з'ясування питання про земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 було направлено запит до Київської міської ради з проханням надати інформацію на матеріальному носії у вигляді належно засвідченої копії Рішення Виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящихся від 24 квітня 1956 року № 640.

Листом від 31 грудня 2014 року № 05-11-1242 Державний архів м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив про надання архівної копії Рішення № 640 "Про висновки обміру земель в забудованих кварталах Молотовського, Дарницького, Печерського, Жовтневого, Подільського, Кагановичського районів" з додатком до цього рішення - "Перелік земельних ділянок в кварталі № 1233 Подільського району м. Києва", який позивач отримав 6 січня 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України.

Колегія Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір про законність рішень Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині передачі в приватну власність земельних ділянок, є адміністративно-правовим.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі щодо правомірності рішень Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині передачі в приватну власність земельних ділянок, є адміністративно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання в приватну власність земельної ділянки подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, оскаржувані рішення судів підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 220, 220-1, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року - скасувати.

Провадження у справі, відкрите в порядку адміністративного судочинства, закрити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: