Справа № П/811/239/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року Справа № П/811/239/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хилько Л.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Подкопаєвої Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Березовської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та застосування адміністративного арешту коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом та просить:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_4;

- накласти арешт коштів на рахунку платника податків у вигляді зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків ФОП ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом Долинської ОДПІ від 17.02.2016 року №43 було призначено проведення позапланової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4. Однак, у допуску до проведення даної перевірки представникам податкового органу було відмовлено, про що складено акт від 22.02.2016 року. Внаслідок вказаного, на підставі пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, керівником Долинської ОДПІ 22.02.2016 року було винесено рішення про застосування адміністративного арешту майна відповідача. Враховуючи те, що відповідач не допустив посадових осіб Долинської ОДПІ до проведення перевірки за наявності законних підстав для її здійснення, встановлених пп.78.1.1 та пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а тому рішення про накладення арешту є обґрунтованим та законним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях (а.с.50-52).

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що позов не підлягає задоволенню з огляду на те, що жодна із передбачуваних ст.94 Податкового кодексу України підстав застосування адміністративного арешту не підтверджена належними доказами (а.с.116-118).

У судовому засіданні представник відповідача також просив відмовити у задоволені позову.

Згідно до ч.3 ст.160 КАС України, складення постанови у повному обсязі відкладено до 07.04.2016 р. із проголошенням вступної та резолютивної частини постанови в тому ж самому судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, заслухавши пояснення представників, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований 13.10.1999 року як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в Долинській ОДПІ як платник податків (а.с.7).

Наказом Долинської ОДПІ від 17.02.2016 року № 43 було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного і іншого законодавства ФОП ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року (а.с.11), у зв'язку із ненаданням останнім документального підтвердження задекларованих показників в деклараціях з ПДВ (а.с.17-20).

З метою проведення перевірки, начальником відділу доходів і зборів із фізичних осіб Долинської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_5 (а.с.12-16) було здійснено виїзд за адресою відповідача для вручення копії наказу про проведення перевірки та направлень на її проведення.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, посадова особа Долинської ОДПІ не була допущена до проведення перевірки, про що складено акт від 22.02.2016 року, в якому зазначено, що відповідач не допустив до проведення позапланової документальної виїзної перевірки та відмовився від ознайомлення та отримання копії наказу №43 від 17 лютого 2016 року та відмовився від підписання направлення №20 від 19 лютого 2016 року (а.с.10).

На підставі фактичної відмови відповідача від проведення перевірки, 22.02.2016 року заступником начальника - начальником Бобринецького відділення Долинської ОДПІ ОСОБА_6 було внесено звернення до начальника Долинської ОДПІ ОСОБА_7 про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_4 (а.с.9) та відповідно 22.02.2016 року на підставі пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України винесено рішення "Про застосування адміністративного арешту майна платника податків", яким застосовано повний адміністративний арешт майна відповідача (а.с.8).

Відтак, з метою підтвердження обґрунтованості застосування повного адміністративного арешту майна позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

У відповідності до п.94.1, п.94.5, п.94.6 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Підставою застосування адміністративного арешту, зокрема є обставина, коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України).

Як випливає із вказаної норми, при з'ясуванні законності накладення адміністративного арешту майна необхідно встановлювати наявність підстав для проведення перевірки та правомірність відмови платника податків від допуску посадових осіб до її проведення.

Разом з тим, Податковий кодексу України містить імперативну вимогу про те, що обґрунтованість адміністративного арешту перевіряється судом протягом 96 годин з моменту його накладення рішенням керівника контролюючого органу (його заступника). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (п.94.10 ст.94 ПК України).

Відповідно вимог пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків припиняється у зв'язку з відсутністю протягом 96 годин рішення суду про підтвердження обґрунтованості такого арешту.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми, суд дійшов висновку, що при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків, перевірці передусім підлягає накладення арешту саме в рамках вказаного 96-ти годинного строку, і у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.

Встановлено, що з моменту накладення рішенням начальника Долинської ОДПІ від 22.02.2016 р. адміністративного арешту на майно ФОП ОСОБА_4 вже минуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки (підтвердження).

Відтак, арешт є припиненим відповідно до п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України, в зв'язку із чим позовні вимоги Долинської ОДПІ є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд відповідно до вимог ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-1620, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04 квітня 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько