Справа № 2а-5886/10
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

при секретарі Мединській Л.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Надвірнянського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить визнати протиправною та скасувати постанову від 16.10.2010р. серії АТ № 169863 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, мотивує тим, що 16.10.2010 року уповноваженим працівником відповідача за результатами фіксації порушень ПДР України приладом вимірювання швидкості «Беркут» № 0808011 винесено оскаржувану постанову. Вважає, що в постанові не відображено дійсні обставини події, факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. Ствердив, що в с. Гвізд, Надвірнянського району, рухався зі швидкістю 73 км/год згідно приладу для вимірювання швидкості руху на його транспортному засобі, рух на даній ділянці дороги досить насичений. Вважає, що підтвердити швидкість, заміряну приладом «Беркут» № 0808011, приналежну його транспортному засобу, неможливо. Також звертає увагу на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови, інспектором ДПС не враховано норми ст. 268 КУпАП. Тому дані обставини просить врахувати при прийнятті рішення та позов задоволити в повному обсязі. У підтвердження вимог покликається на копію оскаржуваної постанови, копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З долученої до справи копії постанови інспектора ДПС Надвірнянського взводу ДПС ОСОБА_2 серії АТ № 169863 по справі про адміністративне правопорушення від 16.10.2010р. (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 грн. за вчинення адміністративного проступку, що проявилось в тому, що ОСОБА_1 16.10.2010 року о 15 год. 51 хв., керуючи автомобілем Шкода, д.н.з. ВС 11266 СЕ, в с. Гвізд, Надвірнянського району, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, чим порушив п.п.12.4 ПДР України.

У судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова була винесена за результатами фіксації порушень ПДР України приладом вимірювання швидкості «Беркут» № 0808011.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З обєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, полягає у перевищенні водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3, надала аналогічні за змістом пояснення про те, що позивач не порушив ПДР України та на вказаній ділянці дороги рухався зі швидкістю 73 км/год. Доказів, які б спростовували дані пояснення, відповідачем суду не представлено і такі не здобуто при розгляді справи по суті.

У відповідності до вимог п.7.6 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009р. N 111, працівники підрозділів ДПС мають право та зобовязані використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані використовувати при складанні адміністративних матеріалів. Однак, в порушення наведеного положення, до оскаржуваної постанови не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу, яким вимірювалась швидкість руху.

Крім того, суд враховує, що у виконання вимог ст. 10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови працівник ДАІ не врахував похибку результатів вимірювань та не зафіксував це як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в оскаржуваній постанові.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги наведені вище обставини, у суду немає підстав вважати, що зафіксована приладом вимірювання швидкості «Беркут» № 0808011 швидкість руху автомобіля позивача, яка на думку інспектора ДПС в населеному пункті становила 84 км/год, належала саме автомобілю Шкода, д.н.з. ВС 11266 СЕ. Водночас, суд надає віри поясненням позивача про рух зі швидкістю 73 км/год, що не дає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, не може залишитись поза увагою суду той факт, що оскаржувана постанова винесена в день фіксації події 16.10.2010р., що свідчить про передчасність та необєктивність розгляду справи про адміністративне правопорушення з врахуванням наведених вище мотивів.

Також при винесенні постанови було грубо порушено права позивача ОСОБА_1, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач в особі інспектора ДПС Надвірнянського взводу ДПС ОСОБА_2 позбавив позивача прав, гарантованих чинним законодавством України, та не виконав вимоги матеріального і процесуального права України.

Враховуючи вищенаведене, а також вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, якою обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, представник якого в судове засідання не зявився, доказів законності постанови не надав, суд приходить до висновку про визнання протиправною та скасування оспорюваної постанови, а відтак про задоволення адміністративного позову в цілому.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 69-72, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 9, 251, 268, 277 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 16.10.2010 року серії АТ № 169863 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Б. Жовнір