Справа № 2-а-254/10
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лановецький районний суд Тернопільської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2010 року Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі ГОЛОВАТЮК О. І.

з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за позовом ОСОБА_2 до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області, третоьї особи інспектора АІП ВДАІ з ОАТ Лановецького району ОСОБА_3 про визнання дій відповідача протиправними та про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 15.07.2010 року ВО №136614,-

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області, третоьї особи інспектора АІП ВДАІ з ОАТ Лановецького району ОСОБА_3 про визнання дій відповідача протиправними та про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 15.07.2010 року ВО №136614, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором АІП ВДАІ з ОАТ Лановецького району ОСОБА_3, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу в дохід держави за те, що він 13 червня 2010 року приблизно о 14 годині 00 хвилин на автомобільній дорозі Ланівці Білозірка керував автомобілем, стоянкова гальмівна система якого при розщеплені двигуна з трансмісією не забезпечує нерухомий стан. Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки він 13 червня 2010 року, керуючи автомобілем, при виїзді від свого будинку перевіряв технічний стан автомобіля, який був повністю робочим, але по дорозі він декілька разів наїжджав на ями, в результаті чого тріс тросик стоянкової гальмівної системи. Дану несправність він виявив вже по дорозі та, оскільки усунути її на проїздній частині він не мав можливості, то продовжив рух з дотриманням всіх правил дорожнього руху, а саме ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та поїхав до найближчої станції технічного обслуговування. Дані обставини він пояснював інспекторові ДПС, однак він його доводи до уваги не взяв і поспішно виніс протокол про адміністративне правопорушення, а пізніше і постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача-третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_2 13 червня 2010 року приблизно о 14 годині 00 хвилин на автомобільній дорозі Ланівці Білозірка керував автомобілем стоянкова гальмівна система якого при розщепленні двигуна з трансмісією не забезпечує нерухомий стан, чим допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпроАП. Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №136614 від 15 липня 2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді 340 гривень штрафу в дохід держави. Винесення оскаржуваної постанови відбувалося відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням особи правопорушника, його майнового становища, на правопорушника накладено мінімальний штраф, передбачений санкцією статті, а тому представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови іспектора АІП ВДАІ з ОАТ Лановецького району ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №136614 від 15 липня 2010 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпроАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови ОСОБА_2 13 червня 2010 року приблизно о 14 годині 00 хвилин на автомобільній дорозі Ланівці Білозірка керував автомобілем НОМЕР_1, в якого стоянкова гальмівна система при розщеплені двигуна з трансмісією не забезпечує нерухомий стан, чим порушив п.31.4.1 «д» ПДР України (а.с. 2).

Вказана постанова серії ВО №136614 від 15 липня 2010 року винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВО №137120 від 13 червня 2010 року. Відповідно до мотивувальної частини вказаного протоколу ОСОБА_2 13 червня 2010 року приблизно о 14 годині 00 хвилин на автомобільній дорозі Ланівці Білозірка керував автомобілем НОМЕР_1, стоянкова гальмівна система якого при розщеплені двигуна з трансмісією не забезпечує нерухомий стан, чим порушив п.31.4.1 «д» ПДР України (а.с. 3).

Відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених в пункті 31.4 цих правил, водій повинен вжити заходів для усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно п.9.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, аварійна світлова сигналізація повинна бути увімкнена на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонений цими правилами.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 він, керуючи транспортним засобом, виїжджаючи з подвіря, перевіряв технічний стан автомобіля і стоянкова гальмівна система перебувала в робочому стані, однак по дорозі, внаслідок наїзду на ями, тріс тросик. Оскільки дану поломку не можливо було усунути на дорозі, він з дотриманням правил дорожнього руху, а саме з ввімкненою аварійною сигналізацією, не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху, продовжив рух в напрямку найближчої станції технічного обслуговування, де міг би провести ремонтні роботи. Аналогічні покази в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_4.

Відповідно до довідки від 22.06.2010 року, виданої приватним підприємцем ОСОБА_5, 13 червня 2010 року на автомобілі ОСОБА_2 марки ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_2, було відремонтовано стоянкову гальмівну систему.

Згідно ст. 251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпроАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що на вимогу суду (а.с.11) відповідачем не було представлено належним чином завірених копій документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до ч.6 ст.71 КАС України на підставі документів, які надані позивачем.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувана постанова всупереч вимог ст.ст. 280, 283 КУпроАП не містить детального викладення обєктивно і належно досліджених доказів вини позивача у вчиненні даного правопорушення, також матеріалами справи та поясненнями представника відповідача-третьої особи на строні відповідача не спростовано пояснення позивача ОСОБА_2, показів свідка ОСОБА_4 про те що він правопорушення не вчиняв, тому слід скасувати постанову серії ВО №136614 від 15 липня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 71, 86, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, ст.ст. 288, 293 КУпроАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №136614 від 15 липня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А. В. РАДОСЮК