Справа № 808/17/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року 12:31Справа № 808/17/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Стратулат С.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат»

до: Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: скасування податкового повідомлення рішення від 21.12.2015 №,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» (далі позивач) до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення рішення від 21.12.2015 №000072200.

Ухвалою суду від 05.01.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/17/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги адміністративного позову. Вважає висновки податкового органу щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України незаконними та необґрунтованими. Господарські операції позивача з його контрагентами ТОВ «Дондревпром» (), ТОВ «УМТК» () та факт придбання у цих контрагентів товарів, підтверджуються належним чином оформленими первинними документами (договорами, податковими накладними, видатковими накладними, прибутковими ордерами, платіжними дорученнями та інш.). Позивач мав всі правові підстави для формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями з цими контрагентами. Висновок податного органу, що угоди, укладені з контрагентами, не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобовязань перед замовником, а лише для збільшення витрат, не відповідає дійсності. На підставі викладеного, вважає спірне податкове повідомлення рішення протиправним, та таким, що підлягає скасуванню у повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у наданих письмових запереченнях. Зазначив, що на порушення п.п.14.1.36, п.п.4.1.181, п. 14.1 ст.14, п.198.3 п.198.6 ст.198, п.200.1 п.200.2 п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України позивачем завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 32 943 грн., який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Порушення виникло внаслідок включення до складу податкового кредиту ТОВ «ЗТМК» суми ПДВ, сформованих за рахунок взаємовідносин з ТОВ «Дондревпром» та ТОВ «УМТК» по фінансово - господарських операціях, які не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобовязань перед замовником, а лише для збільшення витрат. Відсутність товарно-транспортних накладних або інших первинних документів, що підтверджували б транспортування товару, свідчить про непідтвердження факту поставки товару за перевіряємий період позивачу від зазначених контрагентів. Вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а спірне податкове повідомлення рішення правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності, заслухавши думку сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями ДПІ у Заводському районі здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо формуванню податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах ТОВ «Дондревпром» () та ТОВ «УМТК» () за червень 2015 року, за результатами якої складено акт перевірки від 09.12.2015 №1248/08-25-22-011/38983006.

Згідно з висновками акту перевірки, ТОВ «ЗТМК» порушено вимоги п.п.14.1.36, п.п.4.1.181, п.14.1 ст.14, п.198.3 п.198.6 ст.198, п.200.1 п.200.2 п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме:

- завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 32 943 грн. за червень 2015 року;

- завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22 - рядок 23) рядок 24), у сумі 32 943 грн., червень 2015 року.

На підставі висновків акту перевірки ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №000072200 від 21.12.2015, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у сумі 32 943 грн. за червень 2015 року.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Актом перевірки встановлено, що в перевіряємий період, відповідно до укладеного договору поставки від 18.04.2014 № 447 між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «Дондревпром» зазначено, що предметом договору є піддони та пакувальні пиломатеріали. До перевірки надавалися товарно-транспортні накладні, прибутковий ордер та сертифікат якості виписаний безпосередньо ТОВ «Дондревпром».

Згідно з проведеним аналізом єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «Дондревпром» піддони деревяні, які реалізовано позивачу, придбано у ТОВ «Траф Альянс» на підставі податкової накладної 10.06.2015 № 4516.

При дослідженні господарських операцій ТОВ «ЗТМК» за червень 2015 року з придбання піддонів у ТОВ «Дондревпром» встановлено факти підміни (заміни) номенклатури товарів, у т.ч. імпортного, невідповідності товару входу - виходу, походження якого невідомо.

Перевіряючими зроблено висновок, що діяльність ТОВ «Дондревпром» була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Вищевказана угода ТОВ «ЗТМК» з ТОВ «Дондревпром»не була спрямована на якісне та своєчасне виконання зобов'язань перед замовником, а лише для збільшення витрат.

Також в актом перевірки встановлено, що відповідно до укладеного договору поставки від 18.04.2014 №621 між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «УТМК» передбачено, що предметом договору є засоби індивідуального захисту, одяг верхній робітничій, білизна натільна, взуття захисне. До перевірки надавалися податкові та видаткові накладні та експрес-накладна,оскільки доставка здійснювалася ОСОБА_3, прибутковий ордер. Однак, по експрес накладній не можливо ідентифікувати, який саме товар доставлено до ТОВ «ЗТМК».

Згідно проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що основним постачальником ТОВ «УТМК» був ТОВ «Лексус сервіс Київ», а основні постачальники якого мають обліковий стан платника 8 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Перевіряючими зроблено висновок, що вищевказана угода ТОВ «ЗТМК» з ТОВ «УТМК» не була спрямована на якісне та своєчасне виконання зобов'язань перед замовником, а лише для збільшення витрат.

Із зазначеними висновками акту перевірки суд не погоджується, з наступних підстав.

Згідно п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.14.1.181. ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Обов'язковою умовою включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) в складі ціни за товари (роботи, послуги), відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, є наявність зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Отже, згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми ПДВ лише за умови відсутності зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної на момент перевірки.

Згідно з п.201.10 ст.201 податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до акту перевірки, зауважень щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та оформлення податкових накладних, отриманих від ТОВ «Дондревпром» та ТОВ «УМТК» у фахівців відповідача при перевірці не було.

Податкові накладні були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних контрагентами ТОВ «Дондревпром» та ТОВ «УМТК», які на той час були зареєстровані платниками податку на додану вартість і задекларували податкові зобов'язання у відповідному податковому періоді на підставі вказаних податкових накладних.

Таким чином, ТОВ «ЗТМК» виконало всі вимоги Податкового кодексу, які дають право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Крім того, чинним законодавством України з питань оподаткування ПДВ не передбачено відповідальності покупця за неправомірні дії постачальника товарів (робіт, послуг) або його контрагентів щодо декларування своїх зобов'язань. Відповідно, платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит, що було законно задеклароване, тільки на підставі того, що будь-якою особою в ланцюгу постачання товарів було несвоєчасно або не в повній мірі задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ по даним операціям. Якщо будь-який контрагент в ланцюгу постачання товарів не задекларував та/або не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то діюче законодавство передбачає відповідальність та негативні наслідки виключно саме для такої особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення права на податковий кредит для інших платників податку, які лишилися в ланцюгу постачання, в даному випадку ТОВ «ЗТМК».

В ОСОБА_4 ДПА України № 14356/7/10-3017/2141 від 17.07.2008 зазначено: «З позиції Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України за загальним правилом несплата ПДВ продавцем і його постачальниками сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену продавцю разом із ціною товару (послуги).»

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.3 статті 200 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200. 3 статті 200 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У разі невиконання контрагентом платника податків зобов'язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на податковий кредит, у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови і має зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, які є документальним підтвердженням розміру податкового кредиту.

Разом з тим, факт порушення контрагентами-постачальниками продавця своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди - відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе: що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти».

В зв'язку з тим, що ТОВ «Дондревпром» та ТОВ «УМТК» є платниками податку на додану вартість, звітували до ДПІ та декларували податкові зобов'язання з ПДВ, суд вважає висновки податкового інспектора щодо порушення позивачем п.п14.1.36 п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2015р. та завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включаються до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі 32 943,00 грн., неправомірними.

Щодо заповнення ТТН суд зазначає наступне.

Відповідач в акті перевірки зазначає, що за договором, укладеним позивачем з ТОВ «УМТК», до перевірки були надані експрес накладні, оскільки доставка була здійснена «Новою ОСОБА_3», однак по експрес накладній неможливо ідентифікувати який саме товар доставлено до ТОВ «ЗТМК».

Суд не погоджується з таким висновком та зазначає, що в ст.11 «Правила оформлення документів на перевезення», затверджених Наказом ОСОБА_4 транспорту України від 14.10.1997 №363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» не передбачено необхідності заповнення таких реквізитів як «вантажовідправник», «пункт навантаження». ТТН з неповними реквізитами не може бути підставою для позбавлення права на податковий кредит, а також спростуванням дійсного характеру господарських операцій.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 909 ЦК України, товаро-транспортна накладна підтверджує факт укладення договору перевезення вантажу, а не реалізації товару. Для встановлення правомірності формування податкового кредиту приймаються до уваги договори, видаткові накладні, податкові накладні.

Відповідно до ОСОБА_4 доходів та зборів від 19.09.2013 №11569,6,99-99-22-01-13-15/1128, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то при наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документу, як товаро-транспортна накладна, не може бути підставою для невизнання витрат з придбання товарно-матеріальних цінностей.

Отже, при наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару (в даному випадку експрес- накладна) і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документу, як товаро-транспортна накладна, не може бути підставою для невизнання витрат з придбання товарно-матеріальних цінностей

На підставі вищевикладеного, суд вважає доводи, якими податковий орган мотивував правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не є переконливими.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1, ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність податкового правопорушення з боку позивача, у звязку з чим спірне рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 21.12.2015 №, винесене Державною податковою інспекцією у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» () судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча вісімнадцять) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко