Справа № 826/22137/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 квітня 2016 року письмове провадження № 826/22137/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1) та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач-2), у якій просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо не внесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_1 за договором банківського вкладу №1822/43.5 від 09.01.2015, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь».

2. Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_1 за договором банківського вкладу №1822/43.5 від 09.01.2015, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь».

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, шляхом надання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації стосовно долучення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», яким необхідно здійснити виплати відшкодування у межах ліміту 200 000 грн.

4. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №2630/09/185364 від 26.05.2014, укладеним банківського вкладу №1822/43.5 від 09.01.2015, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно яких, на його думку, йому має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначив, що відповідачами в порушення вимог чинного законодавства не включено ОСОБА_1 до переліку вкладників та Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку № 1822/43.5 від 09.01.2015, що порушує його майнові права. Просив суд розглядати справу за його відсутності, про що подав відповідне клопотання від 01.12.2015.

Уповноважена особа Фонду заперечувала проти позову та, надавши письмові заперечення, зазначає, що позивач не набув статусу вкладника банку, у зв'язку з чим відсутнє порушення прав позивача як вкладника та особи, яка має вклад під час розгляду справи. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечив проти позову, надавши письмові заперечення, у яких зазначив про передчасність вимог до Фонду, оскільки відповідні дії вчиняються Фондом лише після подання Уповноваженою особою переліку вкладників або додаткової інформації про вкладників, а відтак, оскільки з боку Фонду відсутнє будь-яке порушення прав позивача, просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідачі явку уповноважених представників в судове засідання 21.12.2015 не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду. Причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи клопотання позивача та неявку представників відповідачів в судове засідання, суд відповідно до приписів ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до розгляду справи в письмове провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

09 січня 2015 року між ОСОБА_3 (вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (банк) укладено договір банківського вкладу № 1822-43.5 «Новорічні свята 2015».

Умовами зазначеного договору передбачено, що банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 100 000,00 доларів США. Термін внесення вкладу 09 січня 2015 року.

Відповідно до п. 2.4 Договору, термін повернення вкладу - 09 квітня 2015 року.

Окрім цього, п.2.7 Договору визначено, що у разі дострокового повернення на вимогу вкладника всієї суми вкладу до настання 09.04.2015, банк нараховує і виплачує проценти на всю суму вкладу, що знаходиться на рахунку, виходячи зі ставки 0,1% річних за весь термін зберігання вкладу.

Підписуючи цей Договір ОСОБА_3 підтвердив, що він ознайомлений з Правилами залучення вкладів фізичних осіб в ПАТ «Банк «Київська Русь» (далі - Правила), розуміє їх зміст та погоджується їх виконувати, (пункт 1.2.). для ознайомлення правила розміщенні на веб-сайті банку www.kruss.kiev.ua, на інформаційних стендах, а також надаються для ознайомлення вкладнику під час укладання договору.

Даний договір банківського вкладу та Правила у сукупності є договором банківського вкладу (п.1.3 Договору).

18 березня 2015 року ОСОБА_3 відступив ОСОБА_1 право вимоги до ПАТ «Банк «Київська Русь» на частину банківського вкладу згідно договору банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні свята» №1822/43.5 від 09.01.20156.

Таке відступлення права вимоги відбулось на підставі Договору про відступлення права вимоги від 18.03.2015, згідно якого позивач одержує право (замість первісного кредитора ОСОБА_3) право вимоги та стає вкладником за договором банківського вкладу між ОСОБА_3 та боржником в сумі 8540 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору складає еквівалент 199784 грн.

Разом з цим, пунктом 7.6 Правил вкладник має право здійснити відступлення прав (вимог) за договором виключно за письмовою згодою ПАТ «Банк «Київська Русь».

Таким чином, на момент укладання між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3 договору банківського вкладу № 1822-43.5 від 09.01.2015, Правила обмежували право ОСОБА_3 здійснювати відступлення прав за відповідним правочином.

В подальшому, 19 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича.

22 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до банку з повідомленням від 18.03.2015 про відступлення права вимоги частини вкладу за Договором банківського вкладу «Новорічні свята» № 1822/43.5 від 09.01.2015.

22 квітня 2015 року позивач по даній справі звернувся до банку з заявою про виплату гарантованої суми відшкодування, згідно договору банківського вкладу «Новорічні свята» № 1822/43.5 від 09.01.2015.

05 травня 2015 року директор Департаменту РБ листом № 3659/29 повідомив про неможливість здійснення відступлення права вимоги грошових коштів за договором банківського рахунку, у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації з 20.03.2015.

За таких обставин позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон).

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням № 14 Виконавчої дирекції Фонду (надалі - Положення № 14).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 1 ст. 26 Закону передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно положень ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина 6 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Договір банківського вкладу № 1822-43.5 від 09.01.2015 був укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Київська Русь». На підставі договору відступлення права вимоги ОСОБА_3 перерахував/вніс на рахунок позивача 8 540 доларів США, а позивач набув право вимоги на частину вкладу за договором банківського вкладу № 1822-43.5 «Новорічні свята» від 09.01.2015, відповідно до договору про відступлення права вимоги від 27.08.2014.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - це фізична ocoбa (крім фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Матеріалами справи підтверджується, що а ні позивачем, а ні на користь позивача, не укладались договори банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку. Крім того, позивач не є власником іменного депозитного сертифіката.

Зокрема, в матеріалах справи міститься довідка Уповноваженої особи Фонду № 10915/43 про стан рахунку від 27.11.2015, в якій зазначено, що в ПАТ «Банк «Київська Русь» на ім'я ОСОБА_1 поточні, карткові та діючі депозитні рахунки відсутні (Том 1, а.с.55).

Отже, в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач не є вкладником ПАТ «Банк «Київська Русь» та, відповідно, не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, як зазначає відповідач-2, вкладником в ПАТ «Банк «Київська Русь», в рамках досліджуваних правовідносин, є саме ОСОБА_3, оскільки Договір банківського вкладу № 1822/43.5 «Новорічні свята» від 09.01.2015 укладений між ним та ПАТ «Банк «Київська Русь».

Як вже зазначалось, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії.

Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 27 зазначеного Закону, протягом шести днів з дня отримання Фондом гарантування рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду гарантування затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою переліку вкладників.

Оскільки, обов'язок Уповноваженої особи щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами безпосередньо пов'язаний із наявністю у позивача статусу вкладника банка. Натомість, як зазначалося вище, наявність такого статусу у позивача відсутня.

Відповідно, Уповноваженою особою не було включено позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, як наслідок, Фонд не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню позивача до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 та відповідачем-2 не було допущено протиправної бездіяльності щодо не внесення позивача до переліку вкладників та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 128, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій