Справа № 638/3403/16-а
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/3403/16-а>
Провадження 2-а/638/163/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Рибальченко Л.М. розглянувши в порядку скороченого проводження в приміщенні Дзержинського ройонного суду м.Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова (далі за текстом УПФУ у Дзержинському районі м. Харкова), в якому просила:

- визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в зв"язку з збільшенням заробітної плати працюючого судді апеляційного суду Харківської області, неправомірними,

- зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова здійснити відповідачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді виходячи з розміру 22737 грн. згідно довідки апеляційного суду Харківської області від 11.01.2016 року за №03-53/3, що становить 20008 грн. 56 коп., починаючи з 01.09.2015 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є суддею апеляційного суду Харківської області у відставці на підставі постанови Верховної ради України від 08.10.2009 року. Однією з гарантій її соціального є виплата щомісячного грошового утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, за кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді, у звязку з чим при виході у відставку позивачу призначено щомісячне грошове довічне утримання в розмірі 88 відсотків заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

З 01.09.2015 року заробітна плата (грошове утримання) працюючого судді апеляційного суду Харківської області, в якому вона працювала до виходу у відставку, змінилася в сторону збільшення і становить 22737 грн. 00 коп.. В перерахунку довічного грошового утримання у відповідності до заробітної плати (грошового утримання) працюючого судді Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова їй відмовив, посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213. Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя. Оскільки відмова відповідача в перерахуванні йому щомісячного довічного грошового утримання є протиправною і такою, що суперечить Закону позивач звернулась до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. До суду надав заперечення, в яких зазначає, що позов не визнає з таких підстав. Протоколом № 12569 від 03.11.2009 року позивачу у справі призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Протоколом від 01.02.2016 року №186606/202 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку зі збільшенням заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до «Про судоустрій і статус суддів». У зв'язку з цим з 01.06.2015 року пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) судді у відставці в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) судді у відставці не перераховуються, тому вважає дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова законними. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Справу розглянуто судом відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, на підставі наявних матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею Апеляційного суду Харківської області у відставці на підставі постанови Верховної ради України від 08.10.2009 року №1635-VI

Згідно з ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції від 07.07.2010 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Норми частини 4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» та ст.138 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» безпосередньо пов'язують виплату довічного грошового утримання судді у відставці з грошовим утриманням судді, який працює на посаді, яку займав суддя до виходу у відставку, що зумовлює проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді.

Відповідно до частини 4 ст.43 Закону України «Про статус суддів», в редакції, яка була чинна на час виходу позивача у відставку, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

По виходу у відставку їй призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст.43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року в розмірі 88% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

У зв'язку з підвищенням з 01.09.2015 року заробітної плати працюючим суддям Апеляційний суд Харківської області 11.01.2016 року видав позивачу довідку за № 03-53/3 про те, що заробітна плата працюючого судді Апеляційного суду Харківської області з 01.09.2015 року становить: посадовий оклад - 15158,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 7579,00 грн., всього 22737,00 грн.

На звернення позивача про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 01.09.2015 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова листом № 43/П-11 від 09.02.2016 року позивачу відмовило.

Не погодившись з наним рішенням позивач звернулась до суду.

Відповідно до ст. 126 Основного Закону України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

В рішенні Конституційного суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року зазначено, що ст.126 Конституції України закріплено основні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканість суддів. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), є гарантією забезпечення незалежності. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праці заробляти додаткові матеріальні блага.

В рішеннях Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зазначено, що «визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність суддів забезпечується незалежним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів (частина шоста ст.47).

У правовій позиції Конституційного Суду України, висловленій ним у рішенні у справі про гарантії незалежності суддів від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, а також у низці його попередніх рішень, зокрема від 24 червня 1999 року №6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004 (справа про зупинення і про обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп 2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), Конституційний Суд України наголошує, що ч.3 ст.22 Конституції України встановила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Пунктом 6.1 Європейської Хартії передбачено, що судді, які виконують професійно свої суддівські функції, мають право на винагороду, рівень якої повинен бути таким, щоб вони були захищені від тиску при прийнятті ними рішень і в роботі взагалі, щоб ніщо не могло вплинути на їх незалежність та неупередженість. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (п.6.4).

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Частина 1 статті 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Дійсно відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії ( щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, в тому числі, «Про судоустрій і статус суддів».

Посилання відповідача на Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року суперечить Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України та іншим законодавчим актам в частині, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, довічне грошове утримання суддям у відставці.

На підставі викладеного суд вважає, що матеріальні та соціальні гарантії судді у відставці, позивача по справі, які були встановлені на день його виходу у відставку, станом на 30.10.2009 року, не можуть бути скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів, а тому необхідно визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова щодо відмови позивачу в перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання в зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді Апеляційного суду, зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова з 01.09.2015 року здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 88 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

В задоволенні позовних вимог щодо виплати з 01.09.2015 року щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 20008,56 грн. суд вважає за необхідне позивачу відмовити, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування щомісячного довічного грошового утримання замість органу, якому надані такі повноваження.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71,159-163, 167, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про статус суддів», Законом України « Про судоустрій і статус суддів», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», суд,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова щодо відмови позивачу в перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова з 01.09.2015 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 88 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя -