Справа № 826/8181/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8181/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року з позовом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням уточненених позовних вимог, просить:

- визнати противоправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини № 12895/08 від 09.01.2014 року;

- визнати незаконними рішення Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини № 12895/08 від 09.01.2014 року;

- скасувати Постанову № 42340712 Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України «Про закінчення виконавчого провадження».

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України виконати рішення Європейського суду з прав людини № 12895/08 від 09.01.2014 року в повному обсязі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову ДВС України від 02.04.2015 року ВП №42340712 про закінчення виконавчого провадження.

Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України здійснити необхідні заходи, щодо повного виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Хайнацький та інші проти України за заявою №9351/12 ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі про скасування постанови, у задоволеній частині вимог, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі також ВПВР ДВС Мін'юсту України або апелянт) зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, а контроль за виконанням додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у рішенні Європейського суду з прав людини покладається саме на Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2010 року у справі 2-3062/2010 позов ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва та Київського міського центру по нарахуванню та стягненню соціальних витрат задоволено (т. 1 а. с. 11-12).

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду в місті Києві по перерахунку та призначенні ОСОБА_5 пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду в місті Києві призначити ОСОБА_5 та провести перерахунок її пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, (встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01. 2007 року по 04.11.2010 року.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації нарахувати, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - виплатити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2007-2009 роки у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 5-х мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги, за виключенням виплаченої суми допомоги.

21 квітня 2011 року постановою Апеляційного суду м. Києва по справі № 22-19142/11 абзаці другому резолютивної частини рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2010 року Управління Пенсійного фонду України в м. Києві змінено на Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва. (т. 1 а. с. 15-17).

Абзац третій резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_5 та провести перерахунок її пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року. В решті рішення залишено без змін.

27 червня 2012 року ухвалою Вищого адміністративного суду України № К/9991/56892/11 постанову апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2011 року у справі № 22-19142/11 та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2010 року залишено без змін (т. 1 а. с. 18).

У зв'язку із невиконанням вказаних рішень суду, позивач звернулася до Європейського суду з прав людини.

09 січня 2014 року Європейським судом з прав людини прийнято рішення у справі «Хайнацький та інші проти України» (заява № 12895/08 та 249 інших заяв) де одним із заявників є ОСОБА_5, відповідно до якого суд постановив (т. 1 а. с. 223-258):

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які досі підлягають виконанню, та сплатити 2000 євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, що діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

05 березня 2014 року на підставі вказаного рішення Європейського суду з прав людини державний виконавець ВПВП ДВС України виніс постанову про відкриття виконавче провадження ВП № 42340712 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини на користь ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 26).

З матеріалів виконавчого провадження № 42340712 з виконання рішення Європейського суду з прав людини № 12895/08 від 09.01.2014 року вбачається, що на виконання постанови Апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2011 року Святошинський районний суд м. Києва 29.06.2011 року видав виконавчий лист (т. 1 а. с. 155).

13 липня 2011 року головний державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27545138 з примусового виконання вказаного виконавчого листа в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_5 та провести перерахунок її пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року (т. 1 а. с. 78).

29 листопада 2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». Закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3062/2010 виданого Святошинським районним судом м. Києва 29.06.2011 року з підстав повного фактичного виконання рішення суду в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації нарахувати, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - виплатити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2007-2009 роки у розмірі, передбаченому статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 5-х мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги, за виключенням виплаченої суми допомоги (т. 1 а. с. 96-97).

06 вересня 2013 року постановою Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/4006/13-а зобов'язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та відновити виконавче провадження № 27545138.

07 жовтня 2013 року постановою державного виконавця вищевказане виконавче провадження відновлено (т. 1 а. с. 98).

02 червня 2014 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві на адресу управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва направлено вимогу № 713/5 щодо виконання рішення суду (т. 1 а. с. 219).

06 червня 2014 року листом УПФУ у Святошинському районі м. Києва за № 9411 було повідомлено виконавчу службу, що управлінням Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва, в межах своїх повноважень, рішення суду виконано, а саме: проведено перерахунок пенсії з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року, нарахована сума до виплати становить 162 675,60 грн. Також повідомлено, що виплата пенсії здійснюється Головним УПФУ в м. Києві (т. 1 а. с. 218).

З метою виконання рішення Європейського Суду, на адресу Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України - для виконання, Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини - для здійснення контролю, заявнику та Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України - до відома, направлено вимогу державного виконавця від 11 червня 2014 року за № 1403-5/11 про сплату ОСОБА_5 заборгованості по виконанню рішення національного суду та вимогу державного виконавця від 12.11.2014 року за № 14-1403-2/11, з метою сплати на користь ОСОБА_5 пені за несвоєчасне виконання рішення Суду (т. 1 а. с. 90-93).

02 квітня 2015 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 42340712 оскільки, рішення суду виконано фактично у повному обсязі згідно з виконавчим документом, грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 3000 від 12.09.2013 року у розмірі 33 554,89 грн. (еквівалент 2000 євро), платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 8962 від 21.11.2014 року сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 3 122,11 грн. та платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 4469 від 17.09.2014 року перерахована заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 171 028,60 грн. (т. 2 а. с. 10).

В обґрунтування даної постанови державний виконавець посилається на те, що листом Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 03.10.2014 року № 43500-0-61-14/12.0.1 повідомлено, що Європейський суд у своїй ухвалі у справі «Великода проти України», у якій заявниця скаржилась на невиконання рішення, яким управління Пенсійного фонду України було зобов'язано здійснити перерахунок та виплачувати їй пенсію з 01.12.2008 року, визнав заяву неприйнятною як повністю необґрунтовану.

Європейський суд дійшов висновку «що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов'язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 1 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав».

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем матеріали виконавчих проваджень № 27545138, № 28250662 не досліджувалися, розрахунки державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю зроблені пенсійним органом не перевірялися, відповідні розрахунки визначення розміру пенсії позивача за судовими рішеннями суду також не надано, а тому висновки ДВС України, викладені у Постанові від 02.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із його фактичним виконанням є не обґрунтованими та передчасним, а тому позовні вимоги в частині визнання Постанови ДВС України від 02.04.2015 року про закриття виконавчого провадження протиправною та скасування такої підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України закріплено обов'язковість рішень суду є конституційною засадою судочинства, що також закріплено і у статті 7 КАС України.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Підстави закінчення виконавчого провадження закріплені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», серед яких, зокрема, фактичне виконання під час виконання рішення Європейського суду з прав людини відповідного рішення.

Абзацом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV (надалі також Закон № 3477) визначено, що виконання рішення - це а) виплата стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; б) вжиття заходів загального характеру.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 3477 протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:

а) надсилає стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів;

б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону № 3477 державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті "б" цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Відповідно до частин 1, 5 статті 8 Закону № 3477 виплата стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні; підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 10 Закону № 3477 встановлено, що з метою забезпечення відновлення порушених прав Стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру.

Згідно з частиною 2 статті 10 Закону № 3477 додатковими заходами індивідуального характеру є:

а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач мав до порушення Конвенції (restitutio in integrum);

б) інші заходи, передбачені у Рішенні.

Таким чином, обов'язок виконати рішення національного суду, передбачений у рішенні Європейського суду з прав людини, по своїй суті, є додатковим заходом індивідуального характеру в розумінні Закону № 3477.

В свою чергу, частиною 1 статті 11 Закону № 3477 передбачені наступні дії щодо вжиття додаткових заходів індивідуального характеру - протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:

а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права порушити провадження про перегляд справи та/або про його право на відновлення провадження відповідно до чинного законодавства;

б) повідомляє органи, які є відповідальними за виконання передбачених у Рішенні додаткових заходів індивідуального характеру, про зміст, порядок і строки виконання цих заходів. До повідомлення додається переклад Рішення, автентичність якого засвідчується Органом представництва.

Частиною 2 статті Закону № 3477 встановлено, що контроль за виконанням додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у Рішенні, що здійснюються під наглядом Комітету міністрів Ради Європи, покладається на Орган представництва.

Абзацом 10 частини 1 статті 11 Закону № 3477 визначено, що Органом представництва є орган, відповідальний за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року №784, функції Органу представництва виконує Міністерство юстиції України через Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Тому, органом, що уповноважений повідомляти органи, які є відповідальними за виконання передбачених у рішенні Європейського суду з прав людини додаткових заходів індивідуального характеру, про зміст, порядок і строки виконання цих заходів, а також контролювати вжиття цих заходів такими органами є Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини.

У частині 1 статті 12 Закону № 3477 закріплено, що органи, відповідальні за виконання додаткових заходів індивідуального характеру, зобов'язані:

а) невідкладно та у визначений Рішенням та/або чинним законодавством строк виконати додаткові заходи індивідуального характеру;

б) надавати інформацію на запити Органу представництва про перебіг і наслідки виконання додаткових заходів індивідуального характеру;

в) дієво та без зволікань реагувати на подання Органу представництва;

г) про виконання додаткових заходів індивідуального характеру повідомити Орган представництва.

З аналізу вищенаведеного суд зазначає, що законодавством визначено, що вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у рішенні Європейського суду з прав людини, в тому числі щодо виконання рішення національного суду, повинно здійснюватись органами відповідальними за їх вжиття.

Як вбачається з матеріалів справи з метою виконання рішення Європейського Суду, на адресу Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України - для виконання, Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини - для здійснення контролю, заявнику та Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України - до відома, направлено вимогу державного виконавця від 11 червня 2014 року за № 1403-5/11 про сплату ОСОБА_5 заборгованості по виконанню рішення національного суду у розмірі 162675,60 та 8353,60 (Т.1 а.с.92-93) та вимогу державного виконавця від 12.11.2014 року за № 14-1403-2/11, з метою сплати на користь ОСОБА_5 пені за несвоєчасне виконання рішення Суду у розмірі 507, 68 грн. та 3122,11 грн (т. 1 а. с. 90-91).

Будь-яких інших виконавчих дій в рамках даного виконавчого провадження виконавчою службою станом на час розгляду справи не вживалося.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ВПВР ДВС Мін'юсту України матеріали виконавчих проваджень № 27545138, № 28250662 не досліджувалися, розрахунки державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю зроблені пенсійним органом не перевірялися, відповідні розрахунки визначення розміру пенсії ОСОБА_5 за судовими рішеннями суду також не надано.

В свою чергу, рішення національного суду виконано не повністю, оскільки УПФУ в Святошинському районі м. Києва було зроблено перерахунок пенсії, сума доплати в розмірі - 162 675,60 грн. за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року було обчислено з прожиткового мінімуму, який діяв станом на 01.01.2007 року і з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року було обчислено з прожиткового мінімуму, який діяв станом на 01.04.2008 року та була включена у відомості у листопаді 2011 року.

Згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2011 року по справі № 22-19142/11 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва провести перерахунок пенсії позивача виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року, а не прожиткового мінімуму.

В період з січня 2014 року до 02 серпня 2014 року Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діяв без обмежень, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що протизаконно та ігноруючи рішення суду ОСОБА_5 нараховувалась і виплачувалась пенсія у 8 разів нижча ніж передбачена діючим законодавством.

У національному законодавстві не передбачено повторне звернення до суду з одного і того ж питання (позовних вимог), що вже були вирішені і встановлена противоправна бездіяльність відповідного підрозділу пенсійного фонду України та зобов'язано нарахувати і сплачувати пенсію встановленими нормами статей 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що висновки ДВС України, викладені у Постанові від 02.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із його фактичним виконанням є не обґрунтованими та передчасним, а тому позовні вимоги в частині визнання Постанови ДВС України від 02.04.2015 року «Про закриття виконавчого провадження» протиправною та скасування такої підлягають задоволенню.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта, що контроль за виконанням додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у рішенні Європейського суду з прав людини покладається саме на Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, оскільки вимоги чинного законодавства не позбавляють права ОСОБА_5 звертатись за захистом своїх порушених прав до суду.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання ДВС України виконати рішення Європейського суду з прав людини № 12895/08 від 09.01.2014 року в повному обсязі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.