Справа № 532/293/16-а
Суддя: Гаврилюк О. І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 532/293/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гаврилюка О.І.,

при секретарі Коркішко А.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області про зобовязання відновити виплату пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про зобовязання відновити виплату пенсії за віком.

Посилалася на те, що розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області позивачу у 2011 році призначена пенсія за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на час призначення пенсії та на даний момент обіймає посаду судді Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Вказувала, що нарахування та виплата пенсії здійснювалася управлінням Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі, але починаючи з квітня 2015 року виплату пенсії було припинено.

Вважає, що невиплата пенсії за віком починаючи з червня 2015 року і по теперішній час є порушенням прав, визначених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просить адміністративну справу розглядати у її відсутність, позов підтримує. В своєму адміністративному позові, позивач просила суд зобовязати відповідача відновити з 01 червня 2015 року виплату їй пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідач 10 березня 2016 року подав на адміністративний позов свої письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні, представник відповідача підтримав письмове заперечення в повному обсязі.

Суд, оцінивши обставини справи, а також надані в судовому засіданні представником відповідача пояснення, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області, у 2011 році останній призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також встановлено, що позивач обіймає посаду судді Кобеляцького районного суду Полтавської області, в період до квітня 2015 року пенсія позивачу нарахована та виплачувалася управлінням Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області, а з квітня 2015 року виплату пенсії було припинено.

Не погоджуючись з невиплатою пенсії з 01 червня 2015 року, позивач посилається на порушення відповідачем її права на пенсійне забезпечення.

Погоджуючись з твердженням позивача про порушення її права на пенсійне забезпечення, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

У правовій позиції Конституційного Суду України, висловленій ним у Рішенні у справі про гарантії незалежності суддів від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, а також у низці його попередніх рішень, зокрема від 24 червня 1999 року №6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії щомісячного довічного грошового утримання), Конституційний Суд України наголошує, що ч.3 ст.22 Конституції України установила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Складовою цих гарантій відповідно до ч. 1 ст. 130 Конституції України є обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови функціонування судів і діяльності суддів.

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

02.03.2015 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 -VIII від 02.03.2015р., який набрав чинності з 01.04.2015року.

Вказаним Законом (пп.2 п.12 розділу 1) внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно яких тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року - у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", Законом України «Про державну службу», Про прокуратуру ", Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Передбачено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п.2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу» та «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу з 1 квітня 2015 року.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону. Тому з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюєються шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач пропустила вказаний строк, то поновлення виплати їй пенсії відповідач повинен здійснити з 01 серпня 2015 року.

За таких обставин необхідно зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області відновити з 01 серпня 2015 року виплату позивачу пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 158, 159, 163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області про зобовязання відновити виплату пенсії за віком - задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області відновити з 01 серпня 2015 року виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з державного бюджету в особі Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551(пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідає оригіналу.

Суддя О.І.Гаврилюк