Справа № 205/1512/16-а
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

17.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/1512/16-а
Справа №2а/205/42/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 23 лютого 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення (а.с. 3-8).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 січня 2016 року відносно нього інспектором 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшим сержантом поліції ОСОБА_2 без протоколу про правопорушення винесено постанову серії ПС2 №747372 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Згідно вищевказаної постанови, 21.01.2016 року о 08-15 год. позивач керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1, по вул.. Моніторній, буд. №5 у м. Дніпропетровську, зупинився для висадки пасажирів на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вищезазначену постанову та дії інспектора незаконними, у звязку з чим, вимушений був звернутись до суду із даним позовом, в якому просив визнати дії інспектора 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ПС2 №747372 від 21.01.2016 року про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАп, незаконними; визнати постанову серії ПС2 №747372 від 21.01.2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, провадження по справі закрити; стягнути із держбюджету на свою користь судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності у письмовому провадженні. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити (а.с.30).

Відповідач інспектор 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вважає за можливе, у відповідності до частини 4 статті 128 КАС України, вирішити справу у відсутність особи, що не зявилась у судове засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ПС2 № 747372 від 21 січня 2016 року, прийнятою інспектором 7 роти 4 батальйону УПП у м. Дніпропетровську старшим сержантом міліції ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. (а.с.13).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 21 січня 2016 року о 08-15 год. у м. Дніпропетровську по вул.. Моніторна, буд. №5, рухаючись на автомобілі НОМЕР_2, зупинився для висадки пасажирів на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9 (г) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

28 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровська зі скаргою про скасування постанови серії ПС2 № 747372 від 21 січня 2016 року та закриття справи про адміністративне правопорушення (а.с.14-18).

Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровська від 08.02.2016 року повідомлено ОСОБА_1 щодо правомірності та правосвідомості складеної інспектором 7 роти 4 батальйону УПП у м. Дніпропетровську старшим сержантом міліції ОСОБА_2 постанови про адміністративне правопорушення від 21.01.2016 року та запропоновано звернутися до суду (а.с.19).

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.п. «г» п.15.9 Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст.. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова від 21.01.2016 року відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255,00 грн.

В той самий час, згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Однак позивачем не було надано доказів по справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції ОСОБА_2 щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється незаконною та протиправною, є взагалі недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною і тому має бути залишена без змін.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», позивач не звільнений від сплати судового збору, в задоволенні його позовних вимог відмовлено, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 551,21 грн. поверненню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, ст.ст. 9, 10, 11, ч.1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 7, 8, 11, 17, 69, 71, 86, 89, 94, 104, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,

В С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектору 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

В силу ч.2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Шавула