Справа № 813/1062/14
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016р. Справа № 876/7533/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Носа С.П.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з'явився

позивача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014р. у справі №813/1062/14

за позовом Приватного підприємства "Кук"

до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2014р. позивач: Приватне підприємство "Кук" звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014р. №.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю висновків податкового органу щодо завищення ним податкового кредиту та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту по податку на додану вартість внаслідок господарських взаємовідносин з контрагентами позивача, а саме: ТзОВ "Мар-мур", ПП "Один Два Три", ТзОВ "Компанія Грифон", ТзОВ "Володимир ЛТД", ТзОВ "Галкомплект", ТзОВ "Акцент", ТОВ "БК АТР Груп", ПП "Політеп", ДП "Професійні системи", ТзОВ "БК Київбудмонтаж", ПАТ "Львівобленерго", ТзОВ "АРТ Глорія", ТзОВ "Техніка для бізнесу", ТзОВ НВК "Євротех-захід", ПП "Галич гранд", ПП "Торговий дім Безпека інтеграція комфорт" та про нікчемність та фіктивність проведених між ними господарських операцій. Позивач вказує на те, що такі висновки зроблені відповідачем без об'єктивного аналізу господарських операцій та ґрунтуються лише на припущеннях податкового органу щодо відсутності фактичної поставки товарів від вказаних контрагентів та виконання ними робіт. Реальність взаємовідносин між позивачем та вказаними контрагентами спростовується належними первинними документами. В основу висновків про допущені позивачем порушення покладено лише твердження про те, що підприємства-контрагенти мають ознаки сумнівності, зокрема, такі, як відсутність за місцезнаходженням та неможливість проведення з ними зустрічних звірок з метою підтвердження даних податкової звітності. Позивач вважає, що такі висновки відповідача є безпідставними та нічим не підтверджені, не можуть бути покладені в основу порушення позивачем податкового законодавства та нікчемності правочинів. Крім того, позивач вказує, що акти про неможливість проведення зустрічних звірок у контрагентів позивача не можуть бути належними доказами порушення останнім вимог податкового законодавства, оскільки складені з порушенням вимог щодо проведення таких звірок та оформлення їх результатів.

За результатами розгляду справи Львівський окружний адміністративний суд адміністративний позов задоволив повністю, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем з порушенням порядку його прийняття, необгрунтовано, без врахування всіх обставин, які мають значення для його прийняття, а також з порушенням принципу пропорційності, не відображає реальних порушень позивача та ускладнює можливість останнього спростувати такі чи доводити правомірність своїх дій. Відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської операції надано первинні документи оформлені належним чином, надано документи, що підтверджують належне відображення таких операцій у податковому обліку, а також рух активів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції,апелянт (відповідач у справі): ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачем не доведено реальність здійснених операцій. Апелянт, посилаючись на акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів вказує, що такі не мали необхідних умов та можливостей для досягнення результатів відповідної господарської, економічної діяльності. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, що ДПІ у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на підставі направлення №403 від 24.12.2013p. та відповідно до наказу ДПІ у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області №441 від 24.12.2013p. проведена позапланова виїзна перевірка приватного підприємства "Кук" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ТОВ "Мар-мур", ПП "Один Два Три", ТОВ "Компанія Грифон", ТОВ "Володимир ЛТД", ТОВ "Галкомплект", ТОВ "Акцент", ТОВ "БК АТР Груп", ПП "Політеп", ДП "Професійні системи", ТОВ "БК Київбудмонтаж", ПАТ "Львівобленерго", ТОВ "АРТ Глорія", ТОВ "Техніка для бізнесу", ТОВ НВК "Євротех-захід", ПП "Галич гранд", ПП "Торговий дім Безпека інтеграція комфорт" за період з 01.11.2010p. по 30.11.2013p., за наслідками якої складено акт від 11.01.2014р. №5/22-40/32713144 "Про результати позапланової виїзної перевірки ПП "Кук".

Згідно з висновками акта, перевіркою встановлено порушення ПП "Кук" вимог п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: завищено податковий кредит на загальну суму 98575,90грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту в сумі 98575,90грн., в т.ч.:

- за 4 кв. 2010 року на суму ПДВ 1582,30грн.;

- за 1 кв. 2011 року на суму ПДВ 16924,20грн.;

- за 2 кв. 2011 року на суму ПДВ 44329,10грн.;

- за 3 кв. 2011 року на суму ПДВ 724,40грн.;

- за 4 кв. 2011 року на суму ПДВ 35015,90грн.

На підставі даного акта ДПІ у Галицькому районі м.Львова винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.01.2014р. № , яким ПП "Кук" зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 98575,90грн.

Вказані вище висновки акту перевірки обгрунтовані викладеними в описовій частині акту порушеннями ПП "Кук" податкового законодавства за результатами господарських операцій з контрагентами. Зокрема,

- завищення позивачем податкового кредиту за грудень 2010р. на суму 1582,30грн. за результатами господарських операцій з ТзОВ "Грифон";

- завищення податкового кредиту за жовтень 2010.у на суму 2899,60грн. по операціях з ПАТ "Львівобленерго";

- завищення податкового кредиту за листопад 2011р. на суму 1281,70грн. по операціях з ТзОВ "Арт Глорія";

- завищення податкового кредиту за грудень 2011р. на суму 1238,80грн. по операціях з ТзОВ "Техніка для бізнесу";

- завищення податкового кредиту за грудень 2011р. на суму 1231,00грн. по операціях з ТзОВ "НВК Євротех-захід";

- завищення податкового кредиту за грудень 2011р.на суму 3733,50грн. по операціях з ПП "Галич-гарант";

- завищення податкового кредиту в квітні 2011р. на суму 2805,54грн., травні 2011.у на суму 2830,50грн., червні 2011р. на суму 1443,04грн., серпні 2011р. на суму 724,37грн., в жовтні 2011р. на суму 6201,74грн., листопаді 2011р. на суму 996,25грн. по господарських операціях з ТзОВ "Акцент";

- завищення податкового кредиту за грудень 2011р. на суму 4721,67 грн. по операціях з ПП "ТД Безпека інтеграція Комфорт";

- завищення податкового кредиту в жовтні 2011р. на суму 11407,50грн. по операціях з ТзОВ "Київбудмонтаж";

- завищення податкового кредиту в травні 2011 року на суму 1070,35грн., червні 2011 року на суму 15852,98грн., липні 2011 року на суму 21599,50грн. по операціях з ТзОВ "БК АТР Груп";

- завищення податкового кредиту в квітні 2011 року на суму 15650,60грн. по операціях з ТзОВ "Галкомплект".

Таким чином, в описовій частині акту перевірки відповідачем зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства за період, що перевірявся, на загальну суму 97271,94грн., в тому числі: за 4 квартал 2010 року - 4481,99грн., 1 квартал 2011 року - 0 грн., 2 квартал 2011 року - 39654,01грн., 3 квартал 2011 року - 22323,87грн., 4 квартал 2011 року - 30812,16грн.

З метою з'ясування причин розбіжностей між сумами та періодами вчинення описаних в акті перевірки порушень, висновками акту перевірки та винесеним на основі таких висновків податковим повідомленням-рішенням суд першої інстанції викликав для надання пояснень та допитав в судовому засіданні ревізора, яка проводила перевірку. Однак, така жодних пояснень, з вказаних обставин надати не змогла, обґрунтованого розрахунку до податкового повідомлення рішення не представила.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно із вимогами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим кодексом.

Згідно з п.п. 86.1, 86.3 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта, такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з нормами п.п. 4-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010p. № 984, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень вказаного законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні або інші документи, зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів з посиланням на відповідні норми чинного законодавства.

Тобто, у разі виявлення під час здійснення контрольно-перевірочної роботи порушень вимог податкового законодавства, контролюючий орган повинен відобразити вказане в акті перевірки.

Згідно п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до вимог статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Керуючись вимогами підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Аналогічні положення визначені Порядком направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012p. № 1236.

Так, згідно з пунктом 2.1 цього Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення у таких випадках: …б) якщо дані перевірки результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції. Відповідач зазначає про безтоварність господарських операцій з огляду на те, що у контрагентів позивача не було достатньої кількості матеріальних та трудових ресурсів для виконання договорів, виробничо-складських приміщень та іншого майна. Проте, такі висновки грунтуються на актах про неможливість проведення зустрічних звірок, а також висновках актів про результати позапланових документальних перевірок.

Колегія суддів звертає увагу на те, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є актом перевірки контролюючого органу та не може містити в собі аналізу господарських операцій платника податків та висновків про нікчемність укладених договорів. Крім того, Європейський Суд у рішенні від 22.01.2009p. у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. Отже, платник податків не повинен нести відповідальності та зазнавати негативних наслідків за можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів такого платника податків та їх постачальників.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем з порушенням порядку його прийняття, необґрунтовано, без врахування всіх обставин, які мають значення для його прийняття, а також з порушенням принципу пропорційності, не відображає реальних порушень позивача та ускладнює можливість останнього спростувати такі чи доводити правомірність своїх дій. Відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської операції надано первинні документи оформлені належним чином, надано документи, що підтверджують належне відображення таких операцій у податковому обліку, а також рух активів.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014р. у справі №813/1062/14 за позовом Приватного підприємства "Кук" до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014р. у справі №813/1062/14, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя С.П. Нос

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2016р.