Справа № 823/182/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року справа № 823/182/16

м. Черкаси

16 год. 57 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі - Шалько І.П.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про поновлення строку для оплати залишкової вартості автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шестимісячний строк для оплати залишкової вартості автомобіля Таврія, моделі ЗАЗ 110270, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999 члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації, автомобіль, строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Вказаний шестимісячний строк пропущений позивачем з поважних причин, оскільки з 2010 року він хворів, що підтверджується листами Христинівської центральної районної лікарні від 26.02.2016 №141 та від 28.03.2016 №218. Крім того, позивач наголосив, що він неодноразово звертався до відповідача із заявами від 03.09.2012 та від 23.01.2016 щодо повідомлення останнім викупної вартості автомобіля, щодо дозволу викупити автомобіль та надання довідки про незабезпечення позивача через органи соціального захисту іншими транспортними засобами. Однак листами від 12.02.2013 №76-05 та від 12.02.2016 №05-Ч 48/23 вказані заяви позивача не були задоволені. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник відповідача позов не визнав, проти заявленого адміністративного позову заперечив та надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999 (Порядок), після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений органами соціального захисту, залишається іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживав та був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації, у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Оскільки з дня смерті ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), батька позивача пройшло більше шести місяців, відповідно відсутні правові підстави для надання дозволу на переоформлення автомобіля. Крім того, на звернення позивача від 23.01.2016 щодо викупу та переоформлення автомобіля ЗАЗ 11027, відповідачем було повідомлено ОСОБА_1, що питання повернення та вилучення вищезазначеного автомобіля перебуває на розгляді суду, у зв'язку з чим вирішити питання по суті можливо після прийняття відповідного рішення суду. Враховуючи вищезазначене, представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, як інвалід війни І групи 26.05.2006 був безкоштовно забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації за рахунок коштів державного бюджету автомобілем Таврія, моделі ЗАЗ 110270, що підтверджується довідкою Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА від 26.05.2006 №87-05, актом приймання-передачі транспортного засобу Серії МВЧ №502718.

Згідно рішення колегії Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА від 31.08.2006 №11-3 відповідно до пп. 30, 32 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, враховуючи визначення Христинівської центральної районної поліклініки від 18.05.2006 №277700 про неспроможність керування автомобілем «Таврія», який одержаний ОСОБА_4 - вирішено дати дозвіл на передачу керування автомобілем його синові ОСОБА_1 (позивачу), який проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Позивачем, як членом сім'ї померлого інваліда ОСОБА_4, який проживав та був зареєстрований на час смерті останнього за місцем його проживання і реєстрації звернувся із заявою від 03.09.2012 до Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо надання позивачу дозволу на викуп вищезазначеного автомобіля Таврія, моделі ЗАЗ 110270, яким його батько був безкоштовно забезпечений 26.05.2006.

Листом від 12.02.2013 №78-05 Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації повідомило позивача, що відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999 (Порядок), після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений органами соціального захисту, залишається іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживав та був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації, у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту у повному комплекті. Іншого чинним законодавством не передбачено. Вказаним листом позивачу не надано відмови в оплаті залишкової вартості автомобіля.

Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації подано до Христинівського районного суду Черкаської області позовну заяву до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління ДАІ УМВС України в Черкаській області про вилучення та повернення транспортного засобу. Ухвалою суду від 07.09.2015 по справі №706/1220/15-ц відкрито провадження у справі.

В подальшому, 23.01.2016 позивач звернувся до відповідача із заявами щодо повідомлення розрахункову суму викупу автомобіля Таврія, моделі ЗАЗ 110270 та надання довідки щодо незабезпечення позивача через органи соціального захисту іншими транспортними засобами.

Відповідач листом від 12.02.2016 №05-Ч 48/23 повідомив позивача, що питання повернення та вилучення вищезазначеного автомобіля перебуває на розгляді суду, у зв'язку з чим вирішити питання по суті можливо після прийняття відповідного рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку № 999 передбачено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

- був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 3 Порядку № 999, до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що позивач являється сином померлого ОСОБА_4, інваліда І групи, який був забезпечений органами соціального захисту населення безоплатно автомобілем Таврія, моделі ЗАЗ 110270, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.12.1958 НОМЕР_4, а згідно відомостей, які містяться в копії паспорту позивача, останній з 28.09.2004 зареєстрований за місцем проживання померлого: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач є членом сім'ї померлого інваліда ОСОБА_4 та був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, що в свою чергу дає право позивачу сплатити залишкову вартість автомобіля, яким був забезпечений його батько, з урахуванням розрахункової суми для викупу такого автомобіля.

Як вбачається із довідок Христинівської центральної районної лікарні від 26.02.2016 №141 та від 28.03.2016 №218, позивач протягом 2010 та 2011 років неодноразово перебував на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні Христинівської ЦРЛ та на амбулаторному лікуванні (стаціонар на дому), тобто з моменту смерті інваліда війни 1 групи ОСОБА_4, позивач тривалий час хворів.

Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних для оплати залишкової вартості автомобіля підстав, а поважність причин пропуску шестимісячного терміну подачі заяви до департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації для оплати залишкової вартості автомобіля обґрунтовується тим, що тривалий перебіг хвороб перешкоджали ОСОБА_1 у строки, визначені Порядком №999 звернутись із такою заявою.

Крім того, відповідачем станом на час звернення до суду не повідомлено позивача щодо розрахункової суми викупу автомобіля Таврія, моделі ЗАЗ 110270 та не надано відмови у оплаті позивачем, як членом сім'ї померлого інваліда залишкової вартості цього автомобіля, та враховуючи, що ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області по справі №706/1220/15-ц за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації подано до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління ДАІ УМВС України в Черкаській області про вилучення та повернення транспортного засобу відкрито провадження у справі лише 07.09.2015, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, визначений ст. 99 КАС України з даним адміністративним позовом.

Суд враховує, що діючим законодавством України не передбачено можливості поновлення пропуску шестимісячного терміну для оплати залишкової вартості автомобіля, яким був забезпечений його батько інвалід І групи, в разі його пропуску, однак, за умови наявності відповідних поважних причин суд вважає, що поновлення вказаного строку є належним та повним захистом прав та інтересів позивача, оскільки положеннями ч. 2 ст. 162 КАС України визначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 3 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку для подачі заяви до відповідача про оплату залишкової вартості автомобіля, тому суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 11, 14, 86, 94, 159-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шестимісячний строк для оплати залишкової вартості автомобіля Таврія, моделі ЗАЗ 110270, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3.

Стягнути із департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2016 року.