Справа № 2-а-635/10
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2010-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 635/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року

Біловодський районний суд Луганської області у складі: судді: Ткаченко О.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача зробити донарахування та стягнення на користь позивачки за рахунок коштів Державного бюджету допомоги по догляду за дитиною у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за 2007 рік в сумі 2076,97 гривень з врахуванням індексації ,-

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява прийнята до провадження Біловодським районним судом 16.02.2010 року, в якій позивач гр. ОСОБА_1 вказала, що вона має на утриманні сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. За її заявою Управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації призначило допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, вона отримувала допомогу з її індексацією в сумі за липень 2007 року - 101,16 гривень, серпень - 103,41 гривень, вересень- жовтень по 104,85гривень, листопад-107,73 гривень, грудень 110,88 гривень. До відпустки у звязку з вагітністю і пологами позивачка ніде не працювала. Ознайомившись з рішеннями Конституційного Суду України по справі № 6-рп/2007 , прийшла до висновку, що вона не повністю отримала за 2007 рік , з чого зробила висновок, посилаючись на ч.І ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми ,ст. ст.1, 2, ч.З ст. 4 Закону України „Про прожитковий мінімум. На звернення до Управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації про виплату вказаних нею сум 13.04.2009 року вона отримала відповідь, якою її звернення у повному обсязі не задоволено, тому , посилаючись на розміри прожиткового мінімуму на одну особу, в розрахунку на місяць, а саме -дітей віком до шести років , затверджених Законами про Державний бюджет на відповідний рік, просить суд позов задовольнити, а саме визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його зробити донарахування та стягнення на користь позивачки за рахунок коштів Державного бюджету допомоги по догляду за дитиною у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за 2007 рік в сумі 2076,97 гривень, з врахуванням індексації.

Позивач в судове засідання не зявилася, в попередньому судовому засіданні подала в суд заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Начальник Біловодського УПСЗН Біловодської РДА гр. ОСОБА_3 надіслала відзив на позов , де просить суд прийняти постанову про відмову в задоволенні позову щодо всіх позовних вимог, та свої доводи мотивувала неможливістю виплат з причин відсутності належного бюджетного фінансування і необхідністю виконання вимог ст. 51 Бюджетного Кодексу України Начальник УПСН послалася на ст. 56 Закону України „ Про державний бюджет України на 2007 рік, яким були передбачені та виплачені повністю позивачці суми за цим законом , виходячи з розміру отриманих на дитину позивачки з врахуванням індексації для незастрахованих осіб у січні-лютому 2007 року - по 98,37 гривень, у березні- червні - по 99,72 гривні, липні - 101,16 гривень, серпні-103,41 гривень, вересні - жовтні- по 104,86 гривень, листопаді-107,73 гривень, грудні-110,88 гривень, а також просить суд застосувати строк позовної давності та за цими обставинами відмовити позивачці у Позові, посилаючись на ч. 2 ст.99 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, а саме довідку відповідача про розмір фактично отриманих позивачкою сум допомоги за 2007 рік від 13 квітня 2009 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково , з врахуванням отриманих сум за період з 09 липня 2007

року по 31 грудня 2007 року включно на догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку. та яку доглядає позивачка, але без нарахування на цю суму індексації з наступних підстав:

Законом України „Про державну допомогу сімям з дітьми від 21.11.1992 року № 2811- XII встановлено гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхои надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сімї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сімям з дітьми у загальній систем: захисту населення. Рішенням Конституційного Суду від 09.07.2007 року визнане неконституційними положення ст. 56 Закону України „Про державний бюджет України на 20СГ рік в частині зупинення на 2007 рік дії ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми, тобто відновлено дію закону в редакції, яка передбачає надання допомоги на дитину де досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, який встановлений на 2007 рік: з 01.01.2007 року - 434 гривні, з 01.04.2007 року-463 гривні, з

01.10.2007 року-470 гривень.

Відсутність бюджетного фінансування для здійснення соціальних виплат не можуть бути причиною у відмові в позов із огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства незалежно від наявності коштів Державного Бюджету України.

Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007 року, тобто з моменту прийнятті зазначеного рішення Конституційного суду України, по 31.12.2007 року включно відповідач має виплатити на утримання дитини позивачки гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно 2072,64 гривень, вийшовши за межі позовних вимог в інтересах позивачки , та виходячи з нею запропонованого розрахунку допомоги за змістом позовних вимог, виходячи з того, що сума за липень 2007 року обрахована у повному розмірі, тоді як включенню в отриману суму підлягає сума з 09.07.2007 року (за мінусом суми у розмірі 26,11 '..гривень-101,16:31*23)75,05 гривень, (а не 70,81 гривні» (75,05+108,18+109,62+109,62+112,50+115,65 =606,73) , тобто вимоги позивачки підлягають задоволенню в цій частині повністю з врахуванням похибки (арифметичної помилки) , та з врахуванням вже отриманих сум з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у розмірі 606,73 гривні (2679,52- 606,73)=2072,64 гривень (343,52+463+463+463+470+470+470=2679,52).

Відповідач наполягає на відмові в позові з підстав пропуску строку для звернення до суду , яка зайнята доглядом за малолітньою дитиною. Суд не застосовує позовну давність при винесені рішення на користь позивачки, оскільки сам орган державної влади, яким законом надано виконання Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми всупереч рішення Конституційного суду України від 14 грудня 2000 року № 15-рп(справа про виконання рішень Конституційного Суду) ухилився від виконання рішення Конституційного суду від 09.07.2007 року № 60рп(справа про соціальні гарантії громадян), продовжує порушувати права позивачки по цей час, тобто в період до досягнення її дитиною трирічного віку, а законодавець в свою чергу при прийнятті Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин, зупинивши дію окремих положень законів , вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них не чинними, а також при затвердженні наступних бюджетів і по теперішній час не передбачив компенсацію цих коштів як боргів держави відповідачу -УПСН Біловодської районної державної адміністрації для виплати їх громадянам , які потребують соціального забезпечення. За таких обставин суд вважає порушення прав позивачки продовжуваним з боку органу державної влади з часу прийняття рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року , річний строк до якого застосованим бути не може.

В свою чергу, суд не може нарахувати чи врахувати позивачці індексацію до присудженої суми ,виходячи з того, що за п.З Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 ( в редакції Постанови КМУ № 170 від 12.03.2008 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку індексації не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України .

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково .

Визнати неправомірною бездіяльність відповідача до нарахування та виплати позивачці допомоги на утримання малолітнього гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 09.07.2007 року по З1.12.2007 року включно незаконним.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Біловодської державної адміністрації Луганської області здійснити виплату позивачці гр. ОСОБА_1 на утримання гр. ОСОБА_2 за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно 2072,64 гривень, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років на 2007 рік.

В задоволенні позову в частині врахування індексації до заявленої у позові суми відмовити за його безпідставністю .

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 52грн. 70 копійок( 51+1,70).

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного

суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя:

ОСОБА_5.