Справа № 2-а-823/10
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-823 Категорія 2.19.6
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого судді: Ткаченко О. Д.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області, третьої особи - Головного управління Державного Казначейства України в Луганській області про зобовязання виплатити підвищення до пенсії дитині війни та поновити строк звернення до суду за 2009 рік,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2010 року вищевказана позивач звернулася з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, в яких зазначила, що вона має правовий статус „дитини війни, відповідачем їй не доплачувалося підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, просить зобовязати відповідача нарахувати щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії, як дитині війни, за 2009 рік , вказавши в мотивувальній частині позову суму 1225,20 грн.

Позивач звернулася з клопотанням про проведення слухання справи в порядку письмового провадження, зазначивши в позовній заяві про розгляд справ за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Гр. ОСОБА_3 надала суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та заперечення на позов, вказавши, що позивач ОСОБА_1 згідно пенсійного посвідчення 110699 року дійсно має статус «дитини війни». В той же час згідно посвідчення серії Г № 403371 від 19.01.2006 року вона отримує підвищення до пенсії як дружина померлого учасника війни у розмірі 9,96 гривень відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ,тобто за твердженням представника відповідача отримує підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність(Закон в редакції ст. 15 Закону України № 2939 від 05.10.2005 року ). Також, за доводами представника відповідача відповідно до п. 2 Розділу 1У Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» , пільги надаються за їх вибором згідно з одним з вищезазначених законів. На думку представника відповідача, позивачка на призначення надбавки відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не має права.

Оглянувши надані до заперечень копії розпоряджень щодо розміру пенсії разом з доплатами з 01.07. 2006 року , які нараховані та виплачені відповідно заяви позивача гр.

ОСОБА_1 від 19 січня 2006 року за ст. 15 Закону України № 3551 « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»( з його змінами та доповненнями) в розмірі 57,30 з 01.11.2009 року та з 01.01.2007 року по останнє підвищення від 01.01.2009 року доплата призначена та виплачена по 38 гривень щомісячно , що було дещо меншим включно по 01.11.2009 року , ніж це відповідало 10% законодавчо визначеного прожиткового мінімуму,( але ця сума не є предметом заявлених позовних вимог), суд приходить до висновку, що в даному випадку заперечення представника відповідача можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дійсно передбачено державну соціальну підтримку дітей війни, але окрім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , вони отримують соціальну допомогу або надбавку до пенсії за своїм вибором на підставі вищевказаного відповідачем закону, тому в задоволенні цього позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № від 18.11.2004 року № 2195-1У ,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю відмовити за його безпідставністю.

Копію постанови надіслати та вручити сторонам та третій особі.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О.Д.Ткаченко.