Справа № 820/10999/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 р.Справа № 820/10999/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2015р. по справі № 820/10999/15

за позовом Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1

до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення та рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (далі - відповідач) в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 28.09.2015 року ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, свідоцтво про державну реєстрацію від 13.05.2008 року №29 видане Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області, застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000,00 грн., за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № від 28.09.2015 року, яким визначено суму зобов'язання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в сумі 2390,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2015 року в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення та рішення - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 07.09.2015 року №277 "Про проведення фактичних перевірок" та на підставі направлень на перевірку від 08.09.2015 року №1735 та №1736, співробітниками ГУ ДФС у Харківській області 09.09.2015 року проведено фактичну перевірку господарського об'єкту (торгового павільйону, розташованого за адресою: Печенізький район, с. Кицівка, вул. Харківська, 1А), де здійснює діяльність ФО-П ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За результатами фактичної перевірки складено акт від 09.09.2015 № 735/20/40/22/НОМЕР_1. Продавець ОСОБА_2 (особа, яка фактично проводила розрахункові операції) відмовилася від підписання акту перевірки про результати фактичної перевірки, про що фахівцями ГУ ДФС у Харківській області складено акт від 09.09.2015 №38/223.

На підставі висновків акту перевірки ОДПІ прийняті оскаржувані податкове повідомлення рішення від 28.09.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2 390,00 грн., за не додержання приписів Закону № 265/95-ВР та рішення про застосування фінансових санкцій від 28.09.2015 № в сумі 10 000,00грн. за порушення приписів Постанови №957.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № від 28.09.2015 року звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок, що ФО-П ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження виконання в повному обсязі вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, що свідчили б про відсутність встановлених перевіркою порушень. Також судом зроблено, що в ході проведення перевірки, з достатньою повнотою встановлено факт порушення ФО-П ОСОБА_1 положень Закону №265/95-ВР та Постанови №957, що обумовлює правомірність застосування до нього штрафів передбачених чинним законодавством, а відтак, заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо винесення ОДПІ податкового повідомлення рішення від 28.09.2015 № в сумі 2 390,00 грн., колегія суддів зазначає:

У відповідності до вимог пункту 12 статті З Закону №265/95-ВР, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівкові та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені у такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб -підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані в платниками податку на додану вартість.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що суб'єкти господарювання, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до приписів пункту 12 статті з Закону №265/95-ВР зобов'язанні вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до норм п.177.10 ст.177 Кодексу фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Ненадання платником податків при проведенні перевірки для огляду та звірки з даними бухгалтерського обліку податкових накладних на товар, ТТН, що знаходиться за місцем реалізації та зберігання товару, позбавляє контролюючий орган дійти висновку про правильність, повноту та своєчасність ведення такого обліку (в ході перевірки фахівцями фіксується товар, що знаходиться за місцем реалізації (його найменування, кількість), а відсутність накладних на нього, або інших первинних документів, зумовлює неможливість зробити висновок про його оприбуткування та відображення у відповідному обліку).

Так ст.20 Закону № 265/95-ВР, до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів громадян.

У статті 3 Закону № 265/95-ВР чітко визначають обов'язок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1); видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2).

У відповідності до ст.. 2 Закону №265/95-ВР містить визначення розрахункової операції як приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг).

Відповідно до ст.. 2 зазначеного Закону касовий чек є розрахунковим документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну;

Пунктом 5 розділу III Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417, визначено, що реєстрація продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів через реєстратор розрахункових операцій проводиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ на повну суму проведеної операції видається особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї. Розрахункова операція вважається проведеною через реєстратор розрахункових операцій, якщо дані про її обсяги введені в режимі реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28.09.2015 № в сумі 2 390,00 грн. слугували, встановлені в ході фактичної перевірки, факти порушення позивачем вимог Закону №265/95-ВР, а саме: пункту 1 статті З Закону 265/95-ВР - не проведення розрахункової операції через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операції на суму 20,50грн.(пачка цигарок "Winston") з не роздрукуванням розрахункового документу. За вчинення зазначеного порушення, згідно п.1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР передбачено застосування штрафної санкції за вчинення вперше - 1 грн; пункту 2 статті З Закону 265/95-ВР не видача розрахункового документу (чеку) на суму 20,50грн. За вчинення зазначеного порушення згідно п.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР передбачено застосування штрафної санкції за вчинення вперше - 1грн.; пункту 12 статті З Закону 265/95-ВР - ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 1194,00грн. За вчинення зазначеного порушення передбачено застосування штрафної санкції згідно ст. 20 Закону 265/95-ВР (у розмірі подвійної вартості неоподаткованих товарів, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) 1194,00грн. *2 = 2388,00грн.

Також, судом встановлено, що у присутності продавця ОСОБА_2, фахівцями ГУ ДФС у Харківській області, були встановлені залишки товарних запасів за місцем реалізації товару (пиво, алкогольні напої) на суму 1194,00 грн., які знайшли своє відображення у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації фактичних залишків ТМЦ. При цьому, накладні (товарно-транспортні накладні). Жодних інших документів на ТМЦ на вказану суму, зазначені у додатку, в ході проведення перевірки надано не було.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач перебуває на загальній системі оподаткування, яка передбачає наявність та ведення обліку товарних запасів.

Таким чином, допущені Позивачем порушення вимог пунктів 1, 2, статті 3 Закону № 265/95-ВР зафіксовані в акті фактичної перевірки від 09.09.2015 № 735/20/40/22/НОМЕР_1, який є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ФО-П ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження виконання в повному обсязі вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, що свідчили б про відсутність встановлених перевіркою порушень.

Щодо рішення про застосування фінансових санкцій від 28.09.2015 № за порушення вимог постанови КМУ від 30.10.2008 року, № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", колегія суддів зазначає:

Як вбачається з матеріалів справи, актом перевірки на підставі даних контрольної стрічки від 07.09.2015 № зафіксовано, що в магазині, в якому провадить господарську діяльність ФО-П ОСОБА_1, встановлено реалізацію 07.09.2015 року горілки "Мороціа" 0,7 л (40 % спирту) за ціною 76,00 грн. (мінімальна встановлена роздрібна ціна 76,86 грн. = 274,5грн.*40 (міцність) *0,7 (літри): 100).

Так, Постановою № 957 установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва згідно з додатком.

Згідно вимог Постанови № 957 мінімальні роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Згідно додатку до Постанови №957 мінімальна роздрібна ціна на 1 літр стовідсоткового спирту, що застосовується для роздрібної торгівлі горілкою (лікеро- горілчаними виробами) з 1 вересня 2015 року становить 274,5грн.

Відповідальність за реалізацію алкогольних виробів за цінами нижчими за встановлені мінімальні передбачена положеннями абз.13 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, згідно яких до суб'єкта господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але Fie менше 10000 гривень.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що в оскарженому рішенні була застосована мінімальна фінансова санкція.

Пунктом 6 Порядку №790 визначено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, приймаються, зокрема, керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу державної податкової служби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. За приписами пункту 8 Порядку № 790, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

При цьому, положення Порядку №790 встановлюють порядок і терміни надіслання суб'єкту господарювання рішення про застосування фінансових санкцій (пункт 9) та не регламентують термінів прийняття відповідних рішень.

Відтак, в недотримання наведених законодавчих норм, позивач провадив власну господарську діяльність з порушенням закріплених вимог.

Натомість, позивачем не було надано до суду жодного доказу, яким би спростовувались факти, встановлені перевіркою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, в ході проведення перевірки, з достатньою повнотою встановлено факт порушення ФО-П ОСОБА_1 положень Закону №265/95-ВР та Постанови №957, що обумовлює правомірність застосування до нього штрафів передбачених чинним законодавством, а відтак, заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - необґрунтовані, безпідставні та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2015р. по справі № 820/10999/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2016 р.