Справа № 808/9253/13-а
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року , о 12:55 годині,Справа № 808/9253/13-а ПР/808/8/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Яланської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерторг-Експо»

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, управління комунальної власності Енергодарської міської ради

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, правонаступником якої є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі- відповідач 1), протиправно винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №121 від 14.11.2013, оскільки, по-перше, відповідач 1 не мав визначених законом підстав для проведення позапланової перевірки ТОВ «Інтерторг-Експо», так як перевірку було проведено без жодної документальної підстави на те та без пред'явлення керівнику підприємства копій направлення на перевірку й службового посвідчення. По-друге, перевірку проведено без допуску до її проведення. По-третє, в ході перевірки не додержано процедури її проведення та оформлення результатів, допущено істотне порушення прав, свобод та законних інтересів суб'єкта перевірки, що відобразилося в проведенні перевірки без присутності уповноваженої особи підприємства, але в присутності сторонньої особи, що зробила відмітку в акті перевірки про відсутність зауважень; наданні сторонній особі примірнику акту перевірки та відсутності в акті перевірки підпису уповноваженої особи суб'єкта перевірки. По-четверте, вчинення правопорушень у сфері містобудівної діяльності саме позивачем на орендованому об'єкті не доведено відповідачем 1, адже в матеріалах перевірки відсутні жодні докази вчинення позивачем будь-яких будівельних робіт на об'єкті. По-п'яте, відповідачем порушено строк застосування штрафу як адміністративно-господарської санкції. Також відповідач на власний розсуд відніс об'єкт будівництва до ІІ категорії складності, чим вийшов за межі своїх повноважень.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №121 від 14.11.2013, розглянувши справу без його участі.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов не визнає з підстав, викладених в письмових запереченнях, зазначивши в них, що однією із підстав проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. В ході проведення перевірки встановлено факти порушення містобудівного законодавства, а саме: виконання робіт з реконструкції нежитлових приміщень ІІ категорії складності без реєстрації декларації. Договір оренди між УКВ Енергодарської міської ради та позивачем розірвано в односторонньому порядку 24.07.2013, а перевірка проводилася у присутності уповноваженої особи власника - начальника УКВ Енергодарської міської ради ОСОБА_1 Другий примірник акту вручено цій особі. У разі відсутності проектної документації на об'єктах самочинного будівництва категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами ДАБІ та її територіальних органів.

Також відповідач зазначає, що дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на який посилається позивач в позові, не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Просить відмовити в позові.

Представник управління комунальної власності Енергодарської міської ради в судове засідання не з'явився з неповажної причини, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне його клопотання №01-32/1194-01 від 11.08.2014 (а.с.122), в якому зазначено, що при проведенні перевірки на об'єкті був присутній представник УКВ як органу, уповноваженого управляти майном комунальної власності територіальної громади м. Енергодар.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерторг-Експо» () є юридичною особою, яку зареєстровано 12.12.2007 за адресою: 69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.17, - що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №025341 (а.с.8).

13.01.2009 між територіальною громадою міста Енергодара в особі Енергодарської міської ради в особі начальника Управління комунальної власності Енергодарської міської ради ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Інтерторг-Експо» (орендар) укладено договір оренди №15-08 (а.с.13-17). За умовами цього договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, буд. 22, прим. 228, загальною площею 199,7 кв.м, яке належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У договорі також зазначено, що вищевказане нежитлове приміщення знаходиться на балансі КП «Підприємство комунальної власності». Підпунктом 2.6 пункту 2 вказаного договору передбачено, що орендодавець має право відмовитись від договору оренди та вимагати повернення майна, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд, та в цьому разі договір буде розірваним з моменту отримання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

В матеріалах адміністративної справи також наявний договір про внесення змін та доповнень №1 від 23.09.2010 до договору оренди №15-08 від 13.01.2009 (а.с.18-19), яким продовжено строк дії договору до 13.01.2019.

26.09.2013 посадовими особами Інспекція ДАБК у Запорізькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «Інтерторг-Експо» на об'єкті будівництва - нежилих приміщеннях за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, буд.22, прим. 228, про що складено акт перевірки від 26.09.2013 (а.с.47-48).

Відповідно до зазначеного акту, перевірка проводилась в присутності начальника УКВ ЕМР ОСОБА_1 За її результатами встановлено, що "на час проведення перевірки 26.09.2013 на об'єкті за вищезазначеною адресою виявлено факт виконаних будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень ІІ категорії складності «орендарем» ТОВ «Інтерторг-Експо» в особі керівника ОСОБА_2, договір оренди №15-08 від 13.01.2009, який було розірвано УКВ Енергодарської міської ради 24.07.2013р., в односторонньому порядку. Були виконані такі будівельні роботи: в приміщенні №2 (торгова зала) демонтовано перегородки, внаслідок чого створено приміщення площею 148,2 кв.м; в приміщенні №3 (коридор) демонтовано перегородки внаслідок чого створено приміщення площею 22,9 кв.м; у приміщенні №3 прорізано дверний приріз в сусіднє нежиле приміщення, - що фактично є виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, та є порушенням абз.2 ч.2, ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 4 п.9 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №466. На момент проведення перевірки будівельні роботи не виконувались, об'єкт не експлуатувався".

31.10.2013 відносно позивача складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с.42-43), відповідальність за яке передбачена п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Того ж дня позивачу видано припис №122 з вимогою припинити виконання будівельних робіт на зазначеному об'єкті до оформлення права на виконання таких робіт у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.45-46). Зазначені документи були направлені поштою на адресу позивача й отримані його уповноваженою особою 08.11.2013, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.44).

14.11.2013 за результатами розгляду зазначеного протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.10.2013 заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №121 (а.с.39-40), відповідальність за яке передбачена п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 41292 гривень. Зазначена постанова була надіслана поштою й отримана позивачем 20.11.2013 (а.с.41).

Правомірність вищевказаної постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №121від 14.11.2013 є предметом судового розгляду у даній справі.

В контексті вищевикладеного суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI).

У ч. 1 ст. 36 Закону №3038-VI зазначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Статтею 34 Закону №3038-VI визначено перелік документів, що надають право на виконання будівельних робіт.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону №3038-VI, виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.

Аналогічна норма передбачена п. 16 Порядком виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011.

Відповідно до ст. 6 Закону №3038-VI, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, іншими спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» №687-XIV від 20.05.1999 (далі - Закону №687-XIV), для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (ч. 1 ст. 41 Закону України № 3038-VI).

Контроль за виконанням підготовчих робіт з винесення інженерних мереж, будівельних робіт здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю (ч.5 ст. 34 Закону України №3038-VI).

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №553).

Пунктом 1 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до Положення про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №22 від 02.06.2011, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, входить до сфери її управління, підзвітна та підконтрольна їй.

У п. 2 Порядку №553 зазначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до п. 3 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

За приписами п. 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Повноваження посадових осіб Держархбудінспекції поширюються на всю територію України. Державний архітектурно-будівельний контроль на території інших областей здійснюється посадовими особами територіальних органів за рішенням Держархбудінспекції.

Пунктом 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку №553).

Пунктом 17 Порядку №553 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 19 Порядку №553, припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (п. 20 Порядку №553).

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону №3038-VI, посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з ч.3 ст. 41 Закону № 3038-VI, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 208/94-ВР від 14.10.1994 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №208/94-ВР).

Частина 1 ст. 1 Закону №208/94-ВР визначає правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності як протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування-юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Відповідно до ч. 2 цієї статті, вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Абзацом 4 ч.2 ст.2 Закону №208/94-ВР передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону, справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами. Накладати штраф від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів мають право керівник Державної архітектурно-будівельної інспекції України та його заступники, керівники територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України та їх заступники.

Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 4 Закону №208/94-ВР), а саме зазначене питання регулюється Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №244).

Відповідно до п. 2 Порядку №244, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники. Штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис. Припис складається у двох примірниках. Перший примірник припису вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування. Другий примірник залишається в матеріалах справи (п. 4 Порядку №244).

Відповідно до п. 7 Порядку №244, рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу), що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. У постанові зазначається розмір штрафу. За правилами п. 9 цього Порядку, постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після прийняття постанови вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається поштою, про що робиться запис у справі. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», а третій - залишається в інспекції, яка наклала штраф.

Під час розгляду справи судом встановлено, що листом №01-20/1322-01 від 09.07.2013 УКВ Енергодарської міської ради направило директору ТОВ «Інтерторг-Експо» повідомлення про відмову від договору оренди (а.с.78). У повідомленні вказано, що ТОВ «Інтерторг-Експо» не вносить орендну плату протягом 22 місяців підряд, у зв'язку з чим, керуючись п.2.6 договору оренди №15-08 від 13.01.2009, УКВ Енергодарської міської ради повідомляє ТОВ «Інтерторг-Експо» про відмову від цього договору оренди та зазначає, що договір є розірваним з моменту отримання цього повідомлення. На виконання пп. «е» п. 5.1 договору ТОВ «Інтерторг-Експо» необхідно звільнити орендоване майно та передати його згідно з актом приймання-передачі. Передача майна буде здійснена 24.07.2013, о 09:00 годині, за адресою майна.

Таким чином, покликання позивача на проведення перевірки об'єкту будівництва без участі його уповноваженої особи, у присутності сторонньої особи, факт непідписання акту уповноваженою особою позивача та надання примірнику акту сторонній особі судом до уваги не приймаються, оскільки фактично на час проведення перевірки зазначений об'єкт оренди вже не знаходився у користуванні позивача, а перевірку було проведено у присутності уповноваженої особи УКВ Енергодарської міської ради як органу, уповноваженого управляти майном комунальної власності територіальної громади м.Енер-годар.

З цих же підстав суд не приймає до уваги посилання позивача на необхідність пред'явлення керівнику підприємства копій направлення на перевірку й службового посвідчення посадових осіб відповідача 1, що проводили перевірку, та на необхідність отримання допуску до проведення перевірки від ТОВ «Інтерторг-Експо».

03.09.2013 КП «Енергодарська БТІ» Енергодарської міської ради надало КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради довідку №1321, в якій повідомлялось про зміни в нежитловому приміщенні за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, буд. 22, прим. 228 (а.с.52). У цій довідці також зазначено, що загальна площа приміщень до перепланування складала 199,7 кв.м, після перепланування - 201,7 кв.м, дозвіл на перепланування до БТІ не надано.

Таким чином, в матеріалах справи наявний письмовий доказ зміни площі орендованого позивачем приміщення, а отже його покликання на відсутність такого судом до уваги не приймаються.

12.09.2013 за вх.№3903вх13 до прокуратури м. Енергодар надійшов лист №02-16/3910 від 11.09.2013 від виконавчого комітету Енергодарської міської ради, в якому останній просив провести перевірку щодо законності перепланування з боку ТОВ «Інтерторг-Експо» нежитлового приміщення №228, що знаходиться за адресою: м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, буд.22, та вжити відповідних заходів прокурорського реагування (а.с.51).

Листом від 16.09.2013 №84р прокуратура м. Енергодар направила до Інспекції ДАБК у Запорізькій області звернення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №02-16/3910 від 11.09.2013 за належністю (а.с.50).

Отже, проведення перевірки було обумовлене зверненням виконавчого комітету Енергодарської міської ради, таким чином, суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність підстав для проведення перевірки.

Щодо твердження позивача про неправомірне визначення відповідачем 1 катерогії складності об'єкта будівництва, суд зазначає, що, згідно зі ст. 32 Закону №3038-VI, всі об'єкти будівництва по складності архітектурно-будівельного рішення та/або інженерного устаткування поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності, які визначаються відповідно до ДБН (ДБН А.2.2-3-2012 ДОДАТОК М (обов'язковий) КАТЕГОРІЯ СКЛАДНОСТІ ОБ'ЄКТА БУДІВНИЦТВА М.1 ) та стандартами на підставі класу результатів (відповідальності) об'єкта будівництва.

Відповідно до п. 7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 557 від 27.04.2011, під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

Таким чином, визначивши категорію складності вищевказаного об'єкта, посадові особи відповідача 1 діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Також суд вважає недоречними посилання позивача на порушення відповідачем 1 строків застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України, для притягнення його до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, адже ця відповідальність є специфічною та регламентується Законом №208/94-ВР, відповідно до п. 11 ч. 6 ст. 2 якого штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

В силу приписів ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, відповідно до принципу офіційності, в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Відповідачем 1 доведено, що посадові особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області діяли на підставі закону та в межах своїх повноважень; перевірка проведена на законних підставах, а штрафні санкції застосовано до позивача правомірно.

З огляду на вищевикладені норми права та фактичні обставини справи суд дійшов висновку, що в позові належить відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

При зверненні до суду з даним позовом було сплачено 10 відсотків ставки судового збору за подання даного позову майнового характеру - 172,05 гривень (квитанції №9181.975.4 від 27.11.2013 - 68,82 гривень та №9753.438.5 від 14.12.2013 - 103.23 гривень (а.с.1а, 25а). Оскільки у позові відмовлено, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 1548,45 гривень (1720,50 - 172,05).

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у позові відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерторг-Експо» на користь Державного бюджету України судові витрати у розмірі 1548 (однієї тисячі п'ятсот сорока восьми) гривень 45 копійок.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш