Справа № 813/1027/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 квітня 2016 року Справа № 813/1027/16

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Грень Н.М., одержав позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 15.01.2016 року;

- зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 своїм рішенням зарахувати ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік з 26.08.1998 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до командира в/ч НОМЕР_2 рапортом з вимогою про розгляд питання на житловій комісії в/ч щодо фактичного перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 з урахуванням вимог наказу Міністра оборони України №20 від 03.02.1995 року. ОСОБА_1 просив житлову комісію зарахувати його на квартирний облік з 26.08.1998 року, саме з того часу коли його було зараховано на квартирний облік при приходженні ним військової служби у в/ч НОМЕР_3 . Вказаний рапорт скеровано Голові житлової комісії командиром військової частини, однак, житловою комісією в/ч НОМЕР_2 розгляд даного питання не проводився. Вважає, що головою житлової комісії в/ч НОМЕР_1 проявлено бездіяльність щодо розгляду рапорту на засіданні житлової комісії щодо часу зарахування ОСОБА_1 у в/ч НОМЕР_1 ..Крім того, зазначає, що відповідно довідки начальника Яворівської КЕЧ району та командира в/чА3392 від 09.09.2004 року, ОСОБА_1 вважається таким, що перебуває на квартирному обліку з 26.08.1998 року.

Відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, завданням адміністративного судочинства, згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Основними ознаками правовідносин, з яких виникають публічно-правові спори, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як видно зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку з відмовою у зміні дати зарахування позивача на квартирний облік.

Тобто, позивач звернувся до суду з метою захисту свого права на отримання житла, як особа, що потребує поліпшення житлових умов.

Так, частиною 1 статті 15 ЦПКУкраїни установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно правової позиції Верховного суду України, яка викладена у Постанові від 02.12.2014 року (справа № 21-530а14), пройнятою спільно колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах, приписи пункту 1 частини 1 статті 15 ЦПК України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства. Поняття «житлові відносини» в контексті змісту наведеної норми включає і право на одержання житла в зв`язку з проходженням публічної служби, оскільки норма не містить винятку зі встановленого нею загального правила.

Верховний суд зазначив, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

В даному випадку, позивач звернувся до суду із позовної заявою про захист своїх прав, що виникли із житлових відносин, а відтак, керуючись правовою позицією Верховного суду України, суд дійшов висновку про належність розгляду даного позову в порядку цивільного судочинства.

Нормами пункту 1 частини 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на заявлені позивачем вимоги та наведені на їх обґрунтування доводи, а також беручи до уваги положення законодавства та позицію ВС України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки позивачем заявлено вимоги, які є предметом розгляду суду у межах цивільного, а не адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України -

у х в а л и в :
1.У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2.Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву невідкладно.

3.Роз`яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду загальним місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, згідно ст. 186 КАС України. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано, згідно ст. 254 КАС України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Грень Н.М.