Справа № 826/9209/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9209/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової консультації від 29 квітня 2015 року №9769/1026-54 та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової консультації від 29 квітня 2015 року №9769/1026-54 та зобов'язання надати нову письмову консультацію з питань практичного застосування податкового законодавства, з урахуванням висновків суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів, позивач звернувся до відповідача із зверненням від 04 березня 2015 року №26 (отримана контролюючим органом 11 березня 2015 року), в якому просив надати податкову консультацію з питань практичного застосування положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» шляхом надання відповіді на питання: «Чи зобов'язане товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» відповідно до статті 9 закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки до операцій з переказу коштів, якщо такі операції здійснюються товариством за допомогою ПТКС на підставі ліцензії Національного банку України, без укладання агентських договорів із банками?».

Листом Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 квітня 2015 №9769/10/26-54 позивачу надано консультації з питань, що викладені в зверненні.

Вважаючи вказану податкову консультацію такою, що не відповідає положенням податкового законодавства, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що державна податкова інспекція в Оболонському районі головного управління ДФС у місті Києві при наданні позивачу оскаржуваної податкової консультації не розглянула обґрунтовано, у даному разі по суті, питання, поставлене позивачем, обмежившись лише цитуванням податкового законодавства без надання висновків по суті поставленого питання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Податкова консультація у розумінні підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 172 ПК України це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно положень статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі.

Положеннями статті 53 ПК України визначені наслідки застосування податкових консультацій. Так, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Згідно звернення позивача щодо надання податкової консультації, в обґрунтування останньої зазначено, що суть господарської операції, що здійснюється товариством, полягає у тому, що позивач переказує кошти на банківські рахунки отримувачів - юридичних та фізичних осіб підприємців. Підставою для переказу коштів є договір про переказ коштів, який укладається між товариством та отримувачем. У договорі отримувач зазначає банківські реквізити, на які товариством здійснюється зарахування грошових коштів. Зарахування коштів здійснюється виключно у безготівковому порядку, товариство не видає готівку. Переказ коштів здійснюється за допомогою програмно-технічного комплексів самообслуговування (ПКТКС). Платник, який здійснює платіж, самостійно зазначає реквізити отримувача коштів та вносить грошові кошти до ПТКС. При цьому, товариство не є агентом будь-якого банку, а виступає з учасниками правовідносин з переказу коштів самостійно на підставі ліцензії Національного банку України як банківська установа та використовуючи при цьому власну платіжну систему.

Згідно статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні:

- реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

- розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 3 вказаного Закону, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при виконанні усіх банківських послуг, крім операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, та операцій комерційних агентів банків з приймання готівки для подальшого її переказу.

Зазначеною нормою передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при виконанні усіх банківських послуг. Виключенням з цього є операції з купівлі-продажу іноземної валюти, та операції комерційних агентів банків з приймання готівки для подальшого її переказу.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та четвертої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті.

Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

До банківських послуг належать:

1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб;

2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах;

3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку. Центральний депозитарій цінних паперів має право провадити окремі банківські операції на підставі ліцензії на здійснення окремих банківських операцій, що видається у встановленому Національним банком України порядку.

Банк має право надавати своїм клієнтам (крім банків) фінансові послуги, у тому числі шляхом укладення з юридичними особами (комерційними агентами) агентських договорів. Перелік фінансових послуг, що банк має право надавати своїм клієнтам (крім банків) шляхом укладення агентських договорів, встановлюється Національним банком України. Банк зобов'язаний повідомити Національний банк України про укладені ним агентські договори. Національний банк веде реєстр комерційних агентів банків та встановлює вимоги до них. Банк має право укладати агентський договір з юридичною особою, яка відповідає встановленим Національним банком України вимогам.

Згідно пункту 1 постанови Правління Національного банку України від 12 лютого 2013 року №42 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 березня 2013 р. за №372/22904) «Про врегулювання питань щодо приймання готівки для подальшого її переказу» операції з приймання готівки в гривнях для подальшого її переказу (далі - операції з приймання готівки) за допомогою платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки (робоче місце працівника, облаштоване платіжним пристроєм, який дає змогу ініціювати переказ) здійснюють виключно:

- банки;

- комерційні агенти банків - юридичні особи, які уклали агентські договори з банками;

- небанківські фінансові установи, які відповідно до законодавства України отримали ліцензію відповідного органу на переказ коштів і є платіжними організаціями та/або учасниками платіжної системи та здійснюють свою діяльність відповідно до узгоджених Національним банком України правил платіжної системи.

Як вбачається з матеріалів справи, Національним банком України товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» як небанківській фінансовій установі видано ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків від 17.09.2013 №2.

Отже, оскільки позивач не є банком та комерційним агентом банку з приймання готівки для подальшого її переказу, колегія суддів вважає, що положення пункту 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, які набрали законної сили 01.01.2015, на нього не розповсюджуються.

Відповідно, позивачу обґрунтовано було надано консультацію, що з 01.01.2015 суб'єкти господарювання, які використовують програмно - технічні комплекси самообслуговування при розрахунках за реалізовані товари (надані послуги) повинні видавати покупцеві розрахунковий документ встановленої форми (фіскальний чек).

При цьому, в консультації було роз'яснено, що зазначені зміни до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» були запропоновані Національним банком України та пов'язані з поширенням застосування програмно - технічних комплексів самообслуговування (у тому числі не тільки для переказу готівкових коштів, а також і для оплати товарів, послуг), забезпеченням контролю за готівковим обігом.

Тому, колегія суддів вважає, що надана контролюючим органом позивачу податкова консультація не суперечить нормам законодавства, тому є обґрунтованою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 04.04.2016)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.