Справа № 308/10925/15-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сарай А.І., при секретарі Гечка К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом громадської організації «Самодопомога Закарпаття» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про оскарження бездіяльності виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради та зобов’язання вчинити дії,
Громадська організація «Самодопомога Закарпаття» звернулася в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про оскарження бездіяльності виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради та зобов’язання вчинити дії.
В судове засідання на 15 год. 00 хв. 03 грудня 2015 року та на 16 год. 00 хв. 17 лютого 2016 року представник позивача не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» (рішення від 28 жовтня 1998 року), «Круз проти Польщі» (рішення від 19 червня 2001 року). У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов’язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Беручи до уваги те, що представник позивача повторно не прибув в судове засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, суд вважає, що є підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 41, 165 КАС України суд,
Позовну заяву громадської організації «Самодопомога Закарпаття» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про оскарження бездіяльності виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради та зобов’язання вчинити дії – залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її ухвалення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, протягом 5 днів з дня отримання її копії.
Головуюча Сарай А.І.