Справа № 234/18477/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фоміна Ю.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року справа №234/18477/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Шишова О.О., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника позивача Капуста Н.В., представника відповідача Кутенко А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 лютого 2016 року у справі № 234/18477/15-а за позовом ОСОБА_1 до Краматорського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними та стягнення допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.11.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом, який в подальшому було уточнено, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.2014 року йому було надано статус безробітного та на підставі наказу № НТ 141118 від 18.11.2014 року розпочато виплату допомоги по безробіттю. 19.05.2015 року він був призваний на військову службу до Збройних Сил України по мобілізації на підставі наказу Краматорського МВК № 83 від 19.05.2015 року. Цього ж дня він повідомив відповідача про свій призов. На підставі наказу № ИТ 150519 від 19.05.2015 року відповідно до п. 1.5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачем було припинено виплату позивачу допомоги по безробіттю.

Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Краматорського міського центру зайнятості № НТ 150519 від 19.05.2015 року про припинення виплати допомоги по безробіттю; стягнути з Краматорського міського центру зайнятості допомогу по безробіттю за період з 19.05.2015 року по 12.11.2015 року в розмірі 15413,02 грн.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 08 лютого 2016 року у справі № 234/18477/15-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Краматорського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними та стягнення допомоги по безробіттю відмовлено повністю.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та зазначає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що позивач призваний на військову службу до Збройних Сил України по мобілізації, що, відповідно до п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», є відмінним від призову на строкову військову або альтернативну (невійськову) служби.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що відповідачем не було доведено правомірність свого рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю відповідно до п.п. 1 п. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (призов на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу).

Відповідачем на адресу суду надіслано письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав свої письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебував на обліку в Краматорському міському центру зайнятості. З 11.11.2014 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» позивачу було надано статус безробітного (а.с. 41).

Наказом Краматорського міського центру зайнятості від 18.11.2014 року № НТ 141118 відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» позивачу призначена допомога по безробіттю з 18.11.2014 року по 12.11.2015 року та розпочата її виплата (а.с. 41).

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 83 19.05.2015 року ОСОБА_1 призваний на військову службу до Збройних Сил України по мобілізації, зазначене підтверджується повідомленням Краматорського МВК від 19.05.2015 року № 1365 (а.с. 7).

Наказом Краматорського міського центру зайнятості від 19.05.2015 року № НТ 150519 припинено виплату допомоги по безробіттю позивачу у зв`язку із призовом безробітного на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу відповідно до п.п. 5 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з призовом на військову або альтернативну (невійськову) службу відповідно до абзацу 12 п.п. 1 п.37 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» (а.с. 41).

Спірним питанням у справі, є правомірність підстав припинення Краматорським міським центром зайнятості виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон № 1533), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із ст. 1 Закону № 1533 - загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Суб`єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик.

Страховий випадок - це подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який сплачено страхові внески (нею, роботодавцем).

Статтею 6 Закону № 1533 визначено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Підстави припинення, відкладення виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття та скорочення їх тривалості визначені статтею 31 Закону № 1533.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на: зокрема, матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Як зазначалося вище, підставою для припинення виплат ОСОБА_1 допомоги по безробіттю Краматорським міським центром зайнятості став наказ Краматорського міського військового комісаріату № 83 19.05.2015 року, яким ОСОБА_1 призвано на військову службу до Збройних Сил України по мобілізації.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з наказу від 19.05.2015 року № НТ 150519, підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю позивачу та припинення реєстрації безробітного відповідач зазначив п.п. 5 п. 1 ст. 31 Закону № 1533.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено види військової служби. Відтак, військова служба поділяється на наступні види: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Колегія суддів вважає за необхідне визначити поняття військової служби по мобілізації.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З аналізу наведених норм вбачається, що призов на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу є дещо відмінним від призову на військову службу до Збройних Сил України по мобілізації.

Дійсно, при прийнятті Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не було внесено змін щодо інших нормативно-правових актів для усунення прогалин в законодавстві.

При цьому законодавець передбачив підстави для припинення реєстрації безробітного та припинення їх виплат.

Статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: зокрема, зайнятості особи.

Частиною 1 статті 31 Закону № 1533 визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: 1) працевлаштування безробітного; 2) поновлення безробітного на роботі за рішенням суду; 3) вступу до навчального закладу на навчання з відривом від виробництва; 4) відрахування із навчального закладу; 5) призову на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу; 6) набрання законної сили вироком суду про позбавлення волі безробітного або направлення його за рішенням суду на примусове лікування; 7) призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку; 8) призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості; 9) подання письмової заяви про бажання здійснювати догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 10) подання письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості; 11) зміни місця проживання; 12) закінчення строку їх виплати; 13) зняття з обліку за невідвідування без поважних причин державної служби зайнятості 30 і більше календарних днів; 14) відмови безробітного від двох пропозицій підходящої роботи або від двох пропозицій проходження професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості, у тому числі осіб, які вперше шукають роботу та не мають професії (спеціальності); 15) відмови від роботи за спеціальністю, професією, набутою після професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості; 16) смерті безробітного.

Отже, проаналізувавши наведене, колегія суддів зазначає, що нормами діючого законодавства передбачено, що при наданні безробітним відповідних документів, виданих військовими комісаріатами, фахівець центру зайнятості повинен прийняти відповідне рішення про припинення реєстрації безробітного в центрі зайнятості та припинення йому виплати допомоги по безробіттю.

Відповідно до п. 2 Розділу ІV «Регіональні центри зайнятості» Положення про державну службу зайнятості, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 20.01.2015 № 41 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України 03.07.2015 № 697), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 лютого 2015 року за № 141/26586, Регіональні центри зайнятості у межах своїх повноважень видають накази організаційно-розпорядчого характеру. Накази регіональних центрів зайнятості можуть бути скасовані Головою Служби повністю чи в окремій частині у разі виявлення порушень вимог чинного законодавства. Сумніву щодо обов`язковості прийняття відповідачем оспорюваного наказу у колегії суддів немає.

В адміністративному позові позивач зазначає, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 83 19.05.2015 року він призваний на військову службу до Збройних Сил України по мобілізації. В цей же день позивач повідомив відповідача про зазначені обставини.

На переконання колегії суддів, призов позивача на військову службу до Збройних Сил України по мобілізації є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю позивачу та реєстрації безробітного.

Отже, колегія суддів зазначає, що Краматорський міський центр зайнятості при прийнятті спірного наказу про припинення виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 діяв правомірно, але підстави, які визначив відповідач відповідно до п.п. 5 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття») є необґрунтованими, та такими, що суперечать фактичним обставинам, а тому наказ в частині визначення підстав припинення виплат допомоги по безробіттю та підстав припинення реєстрації безробітних підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції судове рішення постановлене з частковим порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 лютого 2016 року у справі № 234/18477/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Наказ Краматорського міського центру зайнятості від 19.05.2015 року № НТ 150519 щодо ОСОБА_1 визнати протиправним і скасувати в частині визначення підстав припинення виплат допомоги по безробіттю та підстав припинення реєстрації безробітних.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст складено 4 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

О.О. Шишов