Справа № 2а/0470/12210/11
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ К/800/43168/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (надалі - відповідач), в якому просила зобов'язати відповідача виконати вимоги від 16.03.2011 №04-06-05-15/2821, а саме:

- відшкодувати недоотриману орендну плату у сумі 116616,50 грн. за користування майном ТОВ «Родина» та перерахувати до міського бюджету у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи;

- відшкодувати недоотриману орендну плату у сумі 49462,46 грн. за користування майном ТОВ «Готель «Дніпропетровськ»;

- відшкодувати недоотриману орендну плату у сумі 42118,87 грн. за користування майном Дніпропетровською асоціацією фізкультури та спорту інвалідів «Оптиміст»;

- відшкодувати недоотриману орендну плату орендарями у сумі 325952,52 грн. з яких 135646,14 грн. перерахувати до міського бюджету, а 190306,38 грн. балансоутримувачам;

- відшкодувати недоотриману орендну плату за розміщення телекомунікаційного обладнання ТОВ «Астеліт» у сумі 10400,2 грн. та Дніпропетровським територіальним управлінням СП «Український мобільний зв'язок» у сумі 9505,24 грн. в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи;

- відшкодувати недоотриману орендну плату за користування майном у сумі 8511,30 грн. ФОП «ОСОБА_2» в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи;

- відшкодувати недоотриману орендну плату за користування майном у сумі 24968,85 грн. ФОП «ОСОБА_3» в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року в задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, до суду із касаційною скаргою звернувся позивач, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконання п. 2.1 плану контрольно-ревізійної роботи Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області на IV квартал 2010 року було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради за період з 01.03.2009 року по 30.11.2010 року, за результатами якої було складено акт від 31.01.2011 року № 06-24/26.

В акті ревізії викладені порушення, зокрема, в сфері орендних відносин, пов'язані з недонадходженням до міського бюджету та на рахунки балансоутримувачів об'єктів оренди орендної плати за використання нерухомого майна, що перебуває у комунальній власності міста.

Листом від 16.03.2011 року за № 04-06-0515/2821 Департамент отримав вимогу від Контрольно-ревізійного управління про усунення порушень встановлених під час ревізії фінансово-господарської діяльності управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради, якою зобов'язано відповідача в термін до 25.03.2011 року усунути порушення, що були виявлені в ході ревізії.

Невиконання відповідачем вищенаведених зобовязань обумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дішли висновку, що відповідачем не були порушені вимоги чинного законодавства України.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2012 року по справі №2а/0470/4750/11 за позовом Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради до Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог Контрольно-ревізійного управління позов було задоволено та вимогу Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровської області від 16.03.2011 року № 04-06-05-15/2821 в частині: зобов'язання забезпечити відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «Родина»та перерахування до міського бюджету недоотриманої орендної плати у сумі 116616,5 грн.; зобов'язання забезпечити відшкодування Дніпропетровською асоціацією фізкультури та спорту інвалідів «Оптиміст»недоотриманої орендної плати у сумі 42118,87 грн.; зобов'язання забезпечити відшкодування орендарями недоотриманої орендної плати у сумі 325952,52 грн., в частині сум, які складаються з: недоотримання доходів внаслідок невірного застосування до парикмахерських, які надають супутні побутові послуги населенню орендної ставки - 48780,29 грн. бюджетом та 59940,29 грн. балансоутримувачами; недоотримання доходів внаслідок того, що визначена комісією площа об'єктів оренди більша ніж встановлена договором оренди - 10532,94 грн. бюджетом та 17852,86 грн. балансоутримувачами; недоотримання коштів в наслідок застосування іншої орендної ставки для розміщення антен операторів мобільного зв'язку - 6390,54 грн. бюджетом та 8084,16 грн. балансоутримувачами; зобов'язання забезпечити відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт»недоотриманої орендної плати у сумі 10400,2 грн.;зобов'язання забезпечити відшкодування Дніпропетровським територіальним управлінням СП «Український мобільний зв'язок»недоотриманої орендної плати у сумі 9505,24 грн.; зобов'язання укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт»та Дніпропетровським територіальним управлінням СП «Український мобільний зв'язок» договори оренди нерухомого комунального майна; зобов'язання забезпечити відшкодування фізичною особою підприємцем «Голенищев»недоотриманої орендної плати у сумі 8511,3 грн.; зобов'язання укласти з фізичною особою підприємцем «Голенищев»додаткову угоду до договору оренди від 02.07.2010 року - визнано незаконною.

На підставі викладеного та враховуючи приписи ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суди прийшли до висновку, що в задоволенні позову має бути відмовлено, з підстав відсутності предмету спору.

Позивач не погоджується з вищенаведеним висновком судів попередніх інстанцій та в своїй касаційній скарзі зазначає, що під час прийняття рішення, судами було упущено частину позовних вимог, які не були предметом спору у справі № 2а/0470/4750/11.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з судами попередніх інстанції та зазначає наступне.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (пункт 1 цього Положення).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

При цьому оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15 квітня та 7 жовтня 2014 року (№№ 21-40а14, 21-368а14, відповідно).

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що остаточні висновки судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову є правильними.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.