Справа № 816/4383/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 р.Справа № 816/4383/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача: Черчик А.В.

відповідача: Сухомлин Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2016р. по справі № 816/4383/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Комбінат виробничих підприємств"

до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Комбінат виробничих підприємств" (далі - ПрАТ "КВП", позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - Полтавська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2015 № .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.09.2015 № . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Приватного акціонерного товариства "Комбінат виробничих підприємств" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 171,08 грн (чотири тисячі сто сімдесят одна гривня вісім копійок).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що під час перевірки встановлено факт неповного заповнення товарно-транспортних накладних, а саме: відсутні повні реквізити вантажовідправника, не конкретизовано вид перевезень, відсутня маса брутто товару, не вказано жодного супровідного документа на вантаж, відсутня відмітка про прийняття вантажу від ТОВ "Альфа-Гермес" перевізником; до перевірки не надана довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-2. Окрім того, за доводами відповідача, під час перевірки використана податкова інформація, відповідно до якої чисельних працюючих на ТОВ "Альфа-Гермес" складає 3 особи, балансова вартість основних засобів згідно з фінансовим звітом відсутня; у ПП "Лір" відсутні транспортні засоби, спецтехніка та людський ресурс для виконання обумовлених договором підряду робіт.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Представник відповідача просить задовольнити його апеляційну скаргу повністю та прийняти нову постанову суду, якою відмовити повністю у задоволенні позову.

Представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПрАТ "КВП" () у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа 08.06.1996 та є платником податку на додану вартість з 30.06.1997.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79, пункту 82.2 статті 82, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, відповідно до наказу Полтавської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 28.08.2015 №124, посадовими особами Полтавської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ "КВП" з питань правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість з ТОВ "Альфа-Гермес" () за листопад 2014 року, ПП "Лір" () та ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" () за грудень 2014 року.

За наслідками проведеної перевірки ПрАТ "КВП" відповідачем складено акт від 08.09.2015 №67/22/01284778, у якому зафіксовані порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 185381,54 грн, у тому числі за: листопад 2014 року в сумі 76910,14 грн, грудень 2014 року - 108471,40 грн.

Позивачем до Полтавської ОДПІ подані заперечення від 15.09.2015 вих.№7/1926 на акт перевірки, та у відповіді Полтавської ОДПІ від 23.09.2015 №2769/10/16-24-22-01-35 на заперечення ПрАТ "КВП" зазначено, що порушення, встановлені в ході проведення перевірки, відповідають нормам чинного законодавства.

На підставі акта перевірки відповідачем 28.09.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" у загальній сумі 278072,31 грн, у тому числі 185381,54 грн - основний платіж, 92690,77 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Позивач не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, використання придбаних товарів (наданих послуг) у власній господарській діяльності підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс, ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг;

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п.200.2. ст.200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Між тим колегія суддів зазначає, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як свідчать письмові докази, фактичною підставою для відображення в акті від 08.09.2015 №67/22/01284778 порушень і винесення спірного податкового повідомлень-рішення слугував викладений в акті висновок відповідача про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, укладених позивачем та контрагентами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено реальність спірних господарських операцій за якими був сформований податковий кредит, виходячи з наступного.

Згідно з витягу з ЄДР від 28.12.2015 видами діяльності позивача є: 16.23 Виробництво інших дерев'яних конструкцій і столярних виробів; 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (том 2 а.с. 147-152).

З матеріалів справи вбачається, що протягом перевіряємого періоду (листопад 2014 року) між ПрАТ "КВП" та ТОВ "Альфа-Гермес" укладені договори купівлі-продажу від 06.11.2014 №06/11-14 та від 07.11.2014 №07/11-14.

Так, відповідно до умов пункту 1.1 договору купівлі-продажу від 06.11.2014 №06/11-14 (том 1 а.с. 44-45) ТОВ "Альфа-Гермес" (постачальник) в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується передати у власність ПрАТ "КВП" (покупця) товар. Під товаром у цьому договорі розуміється: пиловник сосна 3 сорта в кількості 270 куб.метрів.

Приймання товару по кількості та якості відбувається при передачі його від продавця покупцю на місці поставки товару (пункту 1.2 договору).

Оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем шляхом безготівкового переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах післяоплати протягом двадцять календарних днів (пункт 1.4 договору).

Пунктом 7.1 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Умовами договору купівлі продажу від 07.11.2014 №07/11-14 (том 1 а.с. 42-43) передбачено, що ТОВ "Альфа-Гермес" (постачальник) зобов'язується передати у власність ПрАТ "КВП" (покупця) товар, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується оплатити товар згідно з рахунком-фактурою (пункт 1.1 договору). Покупець приймає товар, кількість та вартість якого обумовлені в специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, у власність згідно з видатковою накладною (пункт 1.2 договору).

Пунктом 7.1 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

На підтвердження реальності здійснення зазначених господарських операцій за вказаними договором позивачем надані до суду наступні документи:

- видаткові накладні від 10.11.2014 № РН-0000031 на загальну суму 25812,00 грн, у тому числу ПДВ 4302,00 грн, від 11.11.2014 № РН-0000032 на загальну суму 25697,28 грн, у тому числу ПДВ 4282,88 грн, від 12.11.2014 № РН-0000033 на загальну суму 25926,72 грн, у тому числу ПДВ 4321,12 грн; від 17.11.2014 № РН-0000034 на загальну суму 24951,60 грн, у тому числу ПДВ 4158,60 грн; від 18.11.2014 № РН-0000035 на загальну суму 26672,40 грн, у тому числу ПДВ 4445,40 грн; від 19.11.2014 № РН-0000036 на загальну суму 25812,00 грн, у тому числу ПДВ 4302,00 грн; від 24.11.2014 № РН-0000037 на загальну суму 306588,84 грн, у тому числу ПДВ 51098,14 грн (том 1 а.с. 84-90);

- податкові накладні від 10.11.2014 №27 на загальну суму 25812,00 грн, у тому числу ПДВ 4302,00 грн; від 11.11.2014 №28 на загальну суму від 25697,28 грн, у тому числу ПДВ 4282,88 грн; від 12.11.2014 №29 на загальну суму 25926,72 грн, у тому числу ПДВ 4321,12 грн; від 17.11.2014 №30 на загальну суму 24951,60 грн, у тому числу ПДВ 4158,60 грн; від 18.11.2014 №31 на загальну суму 26672,40 грн, у тому числу ПДВ 4445,40 грн; від 19.11.2014 №32 на загальну суму 25812,00 грн, у тому числу ПДВ 4302,00 грн; від 24.11.2014 №33 на загальну суму 306588,84 грн, у тому числу ПДВ 51098,14 грн (том 1 а.с. 56-62);

- рахунки-фактури від 10.11.2014 № СФ-0000031 на загальну суму 25812,00 грн, у тому числу ПДВ 4302,00 грн, від 11.11.2014 № СФ-0000032 на загальну суму 25697,28 грн, у тому числу ПДВ 4282,88 грн, від 12.11.2014 № СФ-0000033 на загальну суму 25926,72 грн, у тому числу ПДВ 4321,12 грн; від 17.11.2014 № СФ-0000034 на загальну суму 24951,60 грн, у тому числу ПДВ 4158,60 грн; від 18.11.2014 № СФ-0000035 на загальну суму 26672,40 грн, у тому числу ПДВ 4445,40 грн; від 19.11.2014 № СФ-0000036 на загальну суму 25812,00 грн, у тому числу ПДВ 4302,00 грн; від 24.11.2014 № СФ-0000037 на загальну суму 306588,84 грн, у тому числу ПДВ 51098,14 грн (том 1 а.с. 189-195).

Відповідно до вказаних документів позивач у перевіряємий період придбав: пиловник сосна 3 сорт, полоса стальна 60х6, проволока ВР1 д.5мм, сталь арматурна А1 діам.10мм, сталь арматурна А1 діам.14мм, лист стальний г/к 10мм, сталь арматурна А3 діам.28мм, труба вгп 89х3,5.

Оплата за поставлений товар підтверджуються платіжними дорученнями від 27.11.2014 №3767 на суму 154872,00 грн та від 02.12.2014 №3820 на суму 306588,84 грн (том 1 а.с. 200-201).

Накладні відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме: містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру, обсяг, ціну продажу товару. До того ж, будь-яких недоліків щодо оформлення перелічених документів ні під час перевірки, ні в суді не встановлено.

Податкові накладні включені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2014 року, як-то передбачено вимогами пункту 11 підрозділу 2 розділу 20 Податкового кодексу України (том 1 а.с. 127-130).

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року до складу податкового кредиту за листопад 2014 року згідно з додатком 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" позивачем включено по господарських операціях із ТОВ "Альфа-Гермес" податок на додану вартість у сумі 76910,14 грн (том 1 а.с. 113-117).

Крім того, судом встановлено, що на момент здійснення господарських операцій ТОВ "Альфа-Гермес" мало свідоцтво платника ПДВ (том 1 а.с. 21).

Транспортування продукції від ТОВ "Альфа-Гермес" до ПрАТ "КВП" підтверджується товарно-транспортними накладними №111259 від 24.11.2014, №111254 від 10.11.2014, №111255 від 11.11.2014, №111256 від 12.11.2014, №111258/1 від 17.11.2014, №111258/2 від 18.11.2014, №111258/3 від 19.11.2014 (том 1 а.с. 49-55).

На сторінках 7-8 акта перевірки від 08.09.2015 №67/22/01284778 зазначено, що проведеним аналізом товарно-транспортних накладних наданих ПрАТ "КВП" встановлені факти неповного заповнення типової форми товарно-транспортних накладних: відсутні повні реквізити вантажовідправника, не конкретизовано вид перевезень, відсутня маса брутто товару, не вказано жодного супровідного документа на вантаж, відсутня відмітка про прийняття вантажу від ТОВ "Альфа-Гермес" перевізником, пункт навантаження, вказано м. Полтава, без вулиці, № офісу, складу тощо.

Водночас, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на наявні порушення при заповненні товарно-транспортних накладних №111259 від 24.11.2014, №111254 від 10.11.2014, №111255 від 11.11.2014, №111256 від 12.11.2014, №111258/1 від 17.11.2014, №111258/2 від 18.11.2014, №111258/3 від 19.11.2014 як такі, що не можуть слугувати підставою для висновку про нереальність господарської операції, оскільки відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 "Щодо підтвердження даних податкового обліку" документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відповідно до пункту 11.4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Тобто, оформлення товарно-транспортних накладних у відповідній кількості примірників здійснюється саме замовником (вантажовідправником).

Таким чином, враховуючи те, що замовником перевезення та вантажовідправником товару виступало ТОВ "Альфа-Гермес", яким і виписувалися товарно-транспортні накладні, ПрАТ "КВП" не може нести відповідальність за недоліки заповнення таких товарно-транспортних накладних.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару, та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

З огляду на викладене, окремі недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов'язаннях платника податків.

Придбаний у ТОВ "Альфа-Гермес" товар приймав начальник відділу постачання ПрАТ "КВП" ОСОБА_3, уповноважений на отримання товару згідно з довіреностями від 10.11.2014 №1131 та від 24.11.2014 №1132 (том 1 а.с. 65-66).

Згідно з витягом з наказу від 05.01.2011 № 3-к ОСОБА_3 переведений на посаду начальника відділу постачання ПрАТ "КВП" з 06.01.2011 (том 1 а.с. 261).

Пунктом розвантаження товару у товарно-транспортних накладних указано с. Терешки Полтавського району Полтавської області.

Із письмових пояснень представника позивача слідує, що розвантаження та зберігання придбаного товару здійснювалось у виробничих приміщеннях ПрАТ "КВП" за адресою: вул. Шевченка, 18, с. Терешки Полтавського району Полтавської області, які належать позивачу на праві приватної власності.

Наявність у ПрАТ "КВП" нежитлових будівель, у тому числі центрального матеріального складу, підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (том 1 а.с. 243).

Надходження товару на склад підприємства підтверджується звітом по приходу на склад (том 1 а.с. 237), у складському обліку придбання і витрати матеріалів відображені в картках складського обліку матеріалів (Типова форма № М-12) (том 1 а.с. 253-260).

Згідно з бухгалтерською довідкою від 17.12.2015 № 7/2984а та витягами з рахунків №№ 201, 631 придбання матеріалів у бухгалтерському обліку відображено на рахунку 201 "Сировина і матеріали" (дебет) та рахунку № 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками вітчизняними" (кредит) (том 1 а.с. 230, 232-236).

На підтвердження використання товарно-матеріальних цінностей у господарській діяльності позивача, останнім надано наступні докази.

Так, пиловник, сосна 3-й сорт придбані для подальшої переробки в деревообробному цеху на пилорамі та виробництва широкого асортименту пиломатеріалів, зокрема, у вигляді дошки та бруса різних розмірів, що підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (том 1 а.с. 247-253), виробничим звітом по деревообробному цеху за листопад 2014 року (том 1 а.с. 238).

У подальшому частина пиломатеріалів (дошки та бруси різних розмірів), виготовлених із придбаного у ТОВ "Альфа-Гермес" пиловника, реалізовано у листопаді-грудні 2014 року різним підприємствам, що підтверджується видатковими накладними (том 3 а.с. 12-41), решта пиломатеріалів передавалася до інших цехів підприємства для використання у виробництві згідно з накладними (том 2 а.с. 243-246).

Придбаний у ТОВ "Альфа-Гермес" металопрокат (полоса стальна 60х6, проволока ВР1 д.5мм, сталь арматурна А1 діам.10мм, сталь арматурна А1 діам.14мм, лист стальний г/к 10мм, сталь арматурна А3 діам.28мм, труба вгп 89х3,5) використано для виробництва залізобетонних виробів, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (том 1 а.с. 246), виробничим звітом по арматурному цеху за листопад 2014 року (том 1 а.с. 239-243). Реалізація залізобетонних виробів іншим підприємствам підтверджується видатковим накладними (том 3 а.с. 1-11).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей відповідає меті та змісту господарської діяльності товариства.

Таким чином, у ході судового розгляду справи в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з придбання товарів у ТОВ "Альфа-Гермес", з метою їх подальшого використання у господарській діяльності, встановлено факт понесення позивачем витрат та сплати у ціні придбаних товарів податку на додану вартість, а також використання таких товарів у подальшій господарській діяльності позивача.

Крім того, матеріали справи містять довідку від 31.03.2015 №61/16-01-22-02-11/38610105 "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Альфа-Гермес" () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків - ПрАТ "КВП" (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період: листопад 2014 року. Так, проведеною звіркою ТОВ "Альфа-Гермес" підтверджено здійснення господарських операцій із ПрАТ "КВП" та встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків із ПрАТ "КВП" (том 1 а.с.46-47).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що податковий кредит з податку на додану вартість у листопаді 2014 року в сумі 76910,14 грн по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Альфа-Гермес" позивачем сформовано з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Судом також встановлено, що 25.08.2014 між ПрАТ "КВП" (замовник) та ПП "Лір" (підрядник) укладено договір підряду №18/8, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт з демонтажу будівлі бетонно-змішувального вузла, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 18, с. Терешки Полтавського району Полтавської області, а замовник зобов'язується прийняти дані демонтажні роботи та оплатити їх в строки та на умовах даного договору (том 2 а.с. 174-177).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду податкову накладну від 19.12.2014 № 35 на загальну суму 39600,00 грн, у тому числі ПДВ - 6600,00 грн (том 2 а.с. 103), рахунок-фактуру від 19.12.2014 № СФ-0000022 на загальну суму 39600,00 грн, у тому числі ПДВ - 6600,00 грн (том 1 а.с. 197), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 3 за грудень 2014 року, акт виконаних робіт за грудень 2014 року № 3 (том 2 а.с. 132-133).

Оплата за виконання робіт з демонтажу бетонно-змішувального вузла підтверджується платіжним дорученням від 24.12.2014 № 4050 на загальну суму 39600 грн, у т.ч. ПДВ - 6600,00 грн (том 1 а.с. 204).

Податкова накладна від 19.12.2014 № 35 оформлена відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України та включена до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за грудень 2014 року (том 1 а.с. 131-134).

Сума ПДВ 6600,00 грн по податковій накладній від 19.12.2014 № 35 віднесена ПрАТ "КВП" до складу податкового кредиту за грудень 2014 року.

Наявність у власності позивача будівлі бетонно-змішувального вузла за адресою: вул. Шевченка, 18, с. Терешки Полтавського району Полтавської області підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (том 1 а.с. 243).

Як свідчать письмові докази, роботи з демонтажу будівлі бетонно-змішувального вузла замовлялися позивачем у ПП "Лір" з метою вжиття заходів на усунення порушень та недоліків по охороні праці, встановлених у ході комплексної перевірки ПрАТ "КВП" управлінням Держгірпромнагляду по Полтавській області, оформленої актом від 13.10.2011 (том 2 а.с. 155-160), зокрема, демонтаж аварійної споруди старого бетонно-змішувального цеху підприємства.

10 вересня 2014 між ПрАТ "КВП" (замовник) та ПП "Лір" (підрядник) укладено договір підряду №10/09-2014 на виконання будівельних робіт (том 1 а.с. 67-69).

За умовами договору підрядник зобов'язується виконати та здати у встановлений договором термін будівельні роботи по монтажу залізобетонного каркасу будинку по об'єкту "Будівництво трьох секційного багатоповерхового житлового будинку по вул. Перспективна, 4 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області (три черги)", а замовник прийняти виконані роботи і оплатити їх на умовах даного договору (пункт 1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору обумовлено, що підрядник у межах договірної ціни виконує на свій ризик власними та залученими силами і засобами всі передбачені замовленням і обумовлені проектно-кошторисною документацією роботи по монтажу каркасу трьохсекційного багатоповерхового житлового будинку по вул. Перспективна, 4 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, здає в обумовлені строки об'єкт в експлуатацію замовнику, усуває протягом гарантійного строку експлуатації об'єкта недоробки, що зумовлені неякісним виконанням робіт.

Склад, обсяг та календарний графік робіт, що доручаються до виконання підряднику за цим договором, визначаються у додатках №1, №2, №3 та кошторисі до цього договору, що є невід'ємною його частиною. Замовник зобов'язується надати підряднику фронт робіт, прийняти виконані роботи і оплатити їх в строк та в порядку, визначеному цим договором.

Вартість робіт, що є предметом договору, становить 3664599,20 грн, у тому числі ПДВ. Оплата за виконані роботи проводиться згідно з проміжними актами приймання виконаних будівельних робіт протягом 10 календарних днів з моменту підписання вказаних актів (пункти 4.1, 4.2 договору).

На підтвердження реальності виконання умов договору підряду від 10.09.2014 №10/09-2014 позивачем надані бухгалтерські та податкові документами, а саме:

- графік на виконання будівельно-монтажних робіт (додаток №1 до договору від 10.09.2014 №10/09-2014) (том 2 а.с. 23-27);

- локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 (додаток № 2 до договору від 10.09.2014 №10/09-2014) (том 2 а.с. 28-70);

- договірну ціну на будівництво (додаток № 3 до договору від 10.09.2014 №10/09-2014) (том 2 а.с. 70-72);

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за грудень 2014 року від 10.12.2014 №1-3, відповідно до якої вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року склала 220738,80 грн, у тому числу ПДВ 36789,80 грн; від 23.12.2014 №1-4 - на суму 206809,20 грн, у тому числу ПДВ 34348,20 грн; від 23.12.2014 № 2-2 - на суму 183680,40 грн, у тому числу ПДВ 30613,40 грн (том 1 а.с. 70-72);

- акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року (форма КБ-2в) від 10.12.2014 №1-3, від 23.12.2014 №1-4, від 23.12.2014 №2-2 (том 1 а.с. 73а-83, 91-94);

- підсумкові відомості ресурсів за звітний період: грудень 2014 року (том 1 а.с. 95-103);

- рахунки-фактури від 10.12.2014 № СФ-0000021 на загальну суму 167718,03 грн, у т.ч. ПДВ - 27953,01 грн; від 23.12.2014 № СФ-0000023 на загальну суму 259713,08 грн, у т.ч. ПДВ - 43285,51 грн (том 1 а.с. 196, 198);

- дозвіл на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки № 414.10.53-45.21.1, виданий ПП "Лір" управлінням Держпромгірнагляду по Полтавській області 20.12.2010, із строком дії по 19.12.2015 (том 1 а.с. 213);

- податкові накладні від 10.12.2014 №34 на загальну суму 220738,80 грн, у тому числу ПДВ 36789,80 грн; від 23.12.2014 №36 на загальну суму 206809,20 грн, у тому числу ПДВ 34468,20 грн; від 23.12.2014 №37 на загальну суму 183680,40 грн, у тому числу ПДВ 30613,40 грн (том 1 а.с. 105-106, 108).

Накладні відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме: містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру, обсяг, ціну продажу товару. До того ж, будь-яких недоліків щодо оформлення перелічених документів ні під час перевірки, ні в суді не встановлено.

Податкові накладні включені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за грудень 2014 року, як-то передбачено вимогами пункту 11 підрозділу 2 розділу 20 Податкового кодексу України (том 1 а.с. 131-134).

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року до складу податкового кредиту за грудень 2014 року згідно з додатком 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" позивачем включено по господарський операції із ПП "Лір" податок на додану вартість у сумі 108471,40 грн (том 1 а.с. 118-122).

Оплату за виконані роботи здійснено шляхом перерахування коштів з поточного рахунку №260043306 в ПАТ "Полтава-банк" на р/р ПП "Лір" №260023261 в ПАТ "Полтава-банк", що підтверджується залученими до матеріалів справи платіжними дорученнями від 15.12.2014 №3936 на суму 167718,03 грн, від 24.12.2014 №4049 на суму на суму 259713,08 грн (том 1 а.с. 203, 205).

Також матеріали справи містять акт проведення заліку взаємної заборгованості, відповідно до якого зменшено заборгованість ПрАТ "КВП" перед ПП "Лір" за отримані послуги на суму 183797,29 грн, у тому числі ПДВ 30632,88 грн та зменшено заборгованість ПП "Лір" перед ПрАТ "КВП" за отримані матеріали на суму 183797,29 грн, у тому числі ПДВ 30632,88 грн (том 1 а.с. 112).

Роботи з монтажу каркасу будинків із залізобетонних виробів замовлялись ПрАТ "КВП" у ПП "Лір" під час будівництва житлового будинку по вул. Перспективній, 4 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області при виконанні умов договору про спорудження об'єкту будівництва із залученням наданих в управління коштів Фонду фінансування будівництва виду А від 21.07.2014, укладеного між ПрАТ "КВП" (забудовник) та ПАТ "Полтава-Банк" (управитель) (том 2 а.с. 223-228).

За умовами зазначеного договору управитель замовляє забудовнику збудувати об'єкт будівництва, а саме: багатоквартирний житловий будинок № 4 по вул. Перспективна в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, ввести його в експлуатацію та передати об'єкт будівництва довірителям або самому управителю.

Згідно з належним чином затвердженими деклараціями про готовність об'єкта до експлуатації від 19.08.2015, від 25.09.2015, від 03.12.2015 закінчений будівництвом об'єкт (перший, другий та третій пускові комплекси будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Перспективній, 4 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області) готовий до експлуатації (том 2 а.с. 204-222).

Таким чином, у ході судового розгляду справи в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з виконання ПП "Лір" будівельних робіт, з метою їх подальшого використання у господарській діяльності, встановлено факт понесення позивачем витрат та сплати у ціні придбаних робіт податку на додану вартість, а також використання таких робіт у подальшій господарській діяльності позивача.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази.

Вищевикладені обставини спростовують висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 08.09.2015 №67/22/01284778 про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України.

Щодо посилання апелянта в акті перевірки на податкову інформацію, наявну в податковому органі, а саме: чисельність працюючих на ТОВ "Альфа-Гермес" складає 3 особи; балансова вартість основних засобів згідно з фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва відсутня; ПП "Лір" сформувало податковий кредит за грудень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ "Стейпл Стандарт" та ТОВ "Ергана", які значаться як ризикові контрагенти, колегія суддів зазначає наступне.

Листом Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" зазначено, що у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних. При цьому не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку.

Крім того, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Адже, Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. І в разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Оскільки, позивач та його контрагент є окремими суб'єктами господарювання зі статусом юридичної особи, окремими платниками податку на додану вартість, кожен з яких має свої межі юридичної відповідальності, яка є індивідуальною, виходячи з вимог ст.61 Конституції України.

В силу ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Колегія суддів також зауважує, що чинне законодавство не покладає на платника податків обов'язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми до складу витрат, що підлягають оподаткуванню та формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентами, та як наслідок, правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно застосовані норми Податкового кодексу України, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.09.2015 № прийняте Полтавською ОДПІ необґрунтовано та не на підставі закону, у зв'язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при проведенні перевірки та при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого податкового повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

16 лютого 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відстрочено Полтавській ОДПІ сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 року по справі №816/4383/15 до ухвалення рішення по справі (а.с.87).

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року N 484-VIII, та які набули чинності з 01 вересня 2015 року, встановлено, що розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. В свою чергу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлено судовий збір - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, враховуючи дату подання позову, апеляційної скарги, розмір ставки судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги складає 4588 грн. 20 коп. (110% від 4171,08 грн.).

Оскільки на час постановлення даної ухвали відповідачем не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 року по справі №816/4383/15, наявні підстави для стягнення з Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судового збору в розмірі 4588 грн. 20 коп. на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2016р. по справі № 816/4383/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судовий збір у розмірі 4588 (чотири тисячі п'ятсот вісімдесят вісім) гривень 20 копійок на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2016 р.