Справа № 208/7932/15-а
Суддя: Ричка С. О.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7932/15-а
№ провадження 2-а/208/195/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі судді: Рички С.О.,

розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Дніпродзержинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська про визнання дій неправомірними, протиправними та зобовязання відповідача поновити загальний відсоток розрахунку від заробітку та повернення недораховану частину пенсії починаючи з 01.11.2014 року по теперішній час, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська звернувся позивач з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська в якому просить суд визнати неправомірними та протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області щодо зменшення ОСОБА_1 в ході виконання судового рішення від 28.05.2015 року у справі № 208/9732/14-а (2-а/208/243/15) розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 81 відсотків на 70 відсотків, скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м, Дніпродзержинська, Дніпропетровської області № 160814 від 19.06.2015 року, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області поновити позивачці загальний відсоток розрахунку від заробітку у розмірі 81% замість 70% та повернути недонараховану частину пенсії з 01.11.2014 року по теперішній час, а також стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області на її користь понесені судові витрати в сумі 487,20 грн. та справу розглянути у порядку письмового або скороченого провадження за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вона, ОСОБА_1, (далі-Позивач) вийшла на пенсію державного службовця з 24 грудня 2004 року з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу по контролю у сфері ЗЕД управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області (далі - ДПІ). На момент виникнення спірних відносин ДПІ реорганізована в Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області, (далі - Дніпродзержинська ОДПІ). Для призначення пенсії позивачем були подані до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області всі належні документи про заробітну плату за останні 24 календарні місяці роботи, згідно яких була призначена пенсія державного службовця з 24 грудня 2004 року відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у редакції, що діяла на час призначення пенсії (далі - Закон № 3723-ХІІ). Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (далі УПФУ - Відповідач) призначено позивачці основний розмір пенсії державного службовця з 24.12.2004 року у розмірі 81% загального розрахунку від заробітної плати згідно заявлених ДПІ довідок для призначення пенсії та в подальшому відповідно постанов Кабінету Міністрів України станом з 01.04.2006 року, з 01.05.2007 року, з 01.02.2008 року перераховувався основний розмір пенсії від середнього заробітку загальним відсотком у тому ж розмірі довічно, на підставі заявлених довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії згідно ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ (доповнено Законом №432-ІУ від 16.01.2003 року). Нарахування та виплата пенсій державного службовця в розмірі 81% від заробітної плати проводилась у відповідності зі ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України від 16.01.2003р. № 432-1 У, що діяла на час призначення пенсії, згідно якої «За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі збільшується на 1 відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсій», від загального стажу позивача, який становить 37 років 2 місяців 27 дні, стаж державної служби складає - 11 років 11 місяців 24 дні. Згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 грудня 2014 року, залишеної Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року без змін, у справі № 208/9732/14 провадження №2-а/208/243/14 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області дії відповідача визнані неправомірними щодо відмови у здійсненні позивачці перерахунку та виплаті раніше призначеної пенсії державного службовця відповідно до вимог ст.37-1 Закону України № 3723-ХІІ на підставі довідки від 23.10.2014 року за № 274/10/04/-03-05-39, виданої Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області, а також на відповідача покладено обов'язок здійснити Позивачці перерахунок і виплату з урахуванням фактично виплаченої щомісячної пенсії з 01 листопада 2014 року. В іншій частині позовних вимог було відмовлено. На виконання вказаного судового рішення при здійсненні Позивачці розрахунку основного розміру пенсії з 01 листопада 2014 року згідно наданої Дніпродзержинською ОДНІ довідки про заробітну плату, Відповідачем вчинені дії, які не прописані в резолютивній частині постанови, а саме: розпорядженням № 160814 від 19.06.2015 року безпідставно було зменшено загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку з 81 відсотків на 70 відсотків. Дії Відповідача на думку позивача є необґрунтованими і неправомірними та такими, що порушують конституційне право Позивача на розмір пенсії, гарантований державою, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: 1) зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії щодо розгляду звернення, у тому числі інформаційного запиту, фізичної або юридичної особи; 2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг..

Згідно зі ст..183-2ч.4 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Так, вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи вимоги позивача та надані докази, заперечення відповідача, які були долучені до матеріалів справи, вважаю позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, ОСОБА_1Ф вийшла на пенсію державного службовця з 24 грудня 2004 року з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу по контролю у сфері ЗЕД управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області

Як встановлено судом, Державна податкова інспекція у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області була реорганізована в Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області.

Судом встановлено, що для призначення пенсії, позивач подала до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області всі належні документи про заробітну плату за останні 24 календарні місяці роботи, згідно яких їй була призначена пенсія державного службовця з 24.12..2004 року відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у редакції, що діяла на час призначення пенсії та Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначено позивачці основний розмір пенсії державного службовця з 24.12.2004 року у розмірі 81% загального розрахунку від заробітної плати згідно заявлених ДПІ довідок для призначення пенсії та в подальшому відповідно постанов Кабінету Міністрів України станом з 01.04.2006 року, з 01.05.2007 року, з 01.02.2008 року перераховувався основний розмір пенсії від середнього заробітку загальним відсотком у тому ж розмірі довічно, на підставі заявлених довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії згідно ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, доповнено Законом №432-ІУ від 16.01.2003 року.

Згідно діючого законодавства на час призначення пенсії позивачу, нарахування та виплата пенсій державного службовця в розмірі 80% від заробітної плати проводилась у відповідності зі ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України від 16.01.2003р. № 432-1 У, що діяв на час призначення пенсії, згідно якої «За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі збільшується на 1 відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсій», від загального стажу позивача, який становить 37 років 2 місяці 27 дні, стаж державної служби складає - 11 років 11 місяців 24 дні.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 грудня 2014 року, яку Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року залишено без змін, у справі № 208/9732/14 провадження № 2-а/208/243/14 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області дії відповідача визнані неправомірними, щодо відмови у здійсненні позивачці перерахунку та виплаті раніше призначеної пенсії державного службовця відповідно до вимог ст.37-1 Закону України № 3723-ХІІ на підставі довідки від 23.10.2014 року за № 274/10/04/-03-05-39, виданої Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області, а також на відповідача були покладені зобовязання здійснити Позивачці перерахунок і виплатити недораховані кошти з урахуванням фактично виплаченої щомісячної пенсії з 01 листопада 2014 року, в іншій частині позовних вимог цією постановою, було відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного судового рішення, при здійсненні Позивачці розрахунку основного розміру пенсії з 01 листопада 2014 року згідно наданої Дніпродзержинською ОДНІ довідки про заробітну плату, відповідачем вчинені дії, які не прописані його резолютивною частиною, а саме: згідно розпорядження відповідача № 158515 від 20.10.2015 року позивачці було зменшено загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку з 81 відсотків на 70 відсотків.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з наступного.

Статтею 1 Закону України № 3723-XII визначено, що Державна служба в Україні - це як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Відповідно до змісту частин другої та п'ятої статті 37 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Саме в такому розмірі (81%) загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку, позивачці ОСОБА_1, була розрахована призначена первинна пенсія державного службовця з 24 грудня 2004року.

Тому, відповідно до статті 37-1 «Порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців» у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом та відповідно до вказаних обставин Відповідачем повинно було зроблено позивачці перерахування та виплата раніше призначеної пенсії у розмірі 81% державного службовця з 01 листопада 2014 року згідно довідки про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади та рангу наданої для її перерахунку Дніпродзержинською ОДПІ від 23.10.2014 року за № 274/10/04-03-05-39,

Виконуючи судове рішення від 28 травня 2015 року Відповідачем не було прийнято до уваги, та обставина, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-УІ від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, були внесені зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема до статті 37, якою встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 травня 2014 року відповідно Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення «передумов для економічного зростання в Україні» у редакції №1166-VII (1166-18), який набрав чинності з 01.04.2014 року, внесені зміни до ст.37 в частині першій Закону України «Про державну службу» якою було замінено розмір цифри «80» на «70», які стосуються порядку саме призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення після 01.10.2011 року та, 01.04.2014 року, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

В той же час положення ст.37-1 Закону України «Про державну службу» відносно порядку і умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям залишилось незмінним і визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем також не були виконані вимоги частини 2 ст.37 та ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, якими передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Зменшивши розмір відсотку розрахунку пенсії від заробітної плати з 81% до 70% Відповідачем були обмежені права позивачки на отримання належного їй пенсійного забезпечення.

Здійснивши розрахунок пенсії з 01.11.2014 року в розмірах нижчих, ніж встановлено законодавством, відповідачем були порушені статті 22 та 58 Конституції України, якими захищені права і свободи людини і громадянина, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.58 Конституції України «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи».

Офіційне тлумачення ст.58 Конституції України дане у Рішенні Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп/97 в пункті 5 якого йдеться про таке: «Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно - правового акта».

Аналогічне тлумачення дії ст.58 Конституції України і в п.2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, в якому йдеться про таке: «За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 8 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали, або мали місце».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13 вбачається, що при перерахунку пенсії державному службовцю має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діє на момент призначення пенсії, а не на момент перерахунку вже призначеної пенсії, тому зменшення в ході перерахунку пенсії позивачці загального відсотку розрахунку основного розміру пенсії підлягає відновленню, розпорядження №158515 від 20.10.2015 року підлягає скасуванню, а пов'язане з цим нарахування недоплаченої пенсії з 01.05.2014 року по теперішній час підлягають поверненню.

Згідно статті 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про невідповідність дій відповідача нормам діючого законодавства, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Питання, які суд вирішує при прийнятті постанови та повноваження при вирішенні справи визначені, відповідно ст.ст.161, 162, 183-2 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Відповідно до ст..94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету), якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа, тому щодо вимог позивач про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 487,20грн., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, але ці витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету) на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України від 16.01.2003 року № 432-ІУ; ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України; Рішеннями Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп/97, від 09.02.1999 року № 1-рп/99; статтями: 2, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 17, 18, 19, 86, 94, 128, 158-163, 183, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська про визнання дій неправомірними, протиправними та зобовязання відповідача поновити загальний відсоток розрахунку від заробітку та повернення недораховану частину пенсії починаючи з 01.11.2014 року по теперішній час задовольнити частково.

Визнати неправомірними та протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області щодо зменшення ОСОБА_1 і в ході виконання судового рішення від 28 травня 2015 року у справі №208/9732/14 (2-а/208/243/14) розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 81 відсотків на 70 відсотків.

Скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м, Дніпродзержинська, Дніпропетровської області № 160814 від 19.06.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 загальний відсоток розрахунку від заробітку у розмірі 81% замість 70% перерахувати та виплатити недонараховану частину пенсії з 01.11.2014 року по теперішній час.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя Ричка С. О.