Справа № 639/4310/14-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/64322/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про визнання протиправним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2014 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_3, (надалі - відповідач 1, відповідач 2, відповідач 3), в якому просив:

- визнати незаконними рішення виконавчого комітету Жовтневого району м. Харкова №80-20 від 05.12.1995 року, №62-32 від 07.07.1998 року, № 88-52 від 06.10.1998 року;

- скасувати правовстановлюючі документи на родину ОСОБА_4 ,які отримані на підставі незаконних рішень, а саме свідоцтво про право власності на 17/100 частин будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та на 25/100 частин цього ж будинку на ОСОБА_6, який помер та договір дарування ОСОБА_6 8/100 частин будинку ОСОБА_4; - скасувати рішення і записи в реєстрі прав власності на нерухоме майно на родину ОСОБА_4.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2014 року та залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року провадження в частині адміністративного позову про скасування правовстановлюючих документів на родину ОСОБА_4, які отримані на підставі незаконних рішень, а саме свідоцтво про право власності на 17/100 частин будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та на 25/100 частин цього ж будинку на ОСОБА_6, який помер, та договір дарування ОСОБА_6 8/100 частин будинку ОСОБА_4 та скасування рішення і запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно на родину ОСОБА_4 - закрито.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, до суду із касаційною скаргою звернувся позивач, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2014 року, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року та винести нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючі вищенаведені ухвали, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вимоги про скасування правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а також про скасування рішення і записів в реєстрі прав власності на нерухоме майно не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства. Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з даним висновком, з огляду на наступне. Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства розглядаються спори, які виникають із публічних правовідносин за участю суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій. В інформаційному листі від 26.12.2005 року № 3.2.-2005 Верховний Суд України роз'яснив, що справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі, приймаючи оскаржувані рішення, не здійснювали по відношенню до позивача владні управлінські функції. Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з тим, що висновки судів попередніх інстанцій, що між сторонами по справі не існують адміністративні публічно-правові відносини, а вирішення зазначеного спору не регулюється положеннями КАС України є правомірними. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій. З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального прав, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують. На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.