Справа № 808/8978/15
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року ( 12 год. 39 хв. )Справа № 808/8978/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сірик К.Л.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Воронкової Н.В.,

представника третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_4

до: Енергодарської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області Кам'янсько-Дніпровське відділення

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

15.12.2015 ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Енергодарської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області Кам'янсько-Дніпровське відділення (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.08.2015 № 10533-15.

Ухвалою суду від 16.12.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/8979/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 28.12.2015.

Провадження у справі неодноразово зупинялось за клопотанням сторін.

30.03.2016 провадження у справі поновлено.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Камертон".

У судовому засіданні 30.03.2016 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. У судовому засіданні зазначив, що не погоджується з нарахованою сумою податкового зобов'язання у розмірі 1 815 991,45 грн. і вважає, що вимоги та рішення відповідача зі сплати орендної плати за землю в 2015 році є незаконними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що базуються на неправильному застосуванні норм чинного законодавства та порушує законні права та інтереси позивача. Наголошує, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. З незалежних від позивача обставин, ним не було отримано у користування земельні ділянки, через користування ними іншою особою. Відтак, на думку позивача, орендна плата за користування земельними ділянками не повинна нараховуватись. Просить позов задовольнити у повному обсязі, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 №10533-1.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях. Зазначає, що громадянину ОСОБА_4, як орендарю земельних ділянок на підставі договорів оренди від 21.03.2014 земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, було розраховано річний розмір орендної плати земельних ділянок загальною площею 2 070,9096 га у розмірі 1 815 991, 45 грн. Зазначає, що відповідно до положень податкового законодавства, платником орендної землі є саме орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування - земельна ділянка, що надана в оренду. На підставі зазначеного вважає прийняте податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 №10533-15 законним та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа заперечила проти задоволення позовних вимог та зазначила, що позивач намагається уникнути штрафних санкцій та перекласти свою відповідальність перед державою на третю особу. Зазначає, що позивачем не надано належних доказів перешкоджання користуватися земельною ділянкою. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2014 між позивачем та Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області було підписано 18 договорів оренди землі, відповідно до умов яких, орендодавець надає, а орендар приймає, в строкове платне користування земельні ділянки загальною площею 2069,1 гектар - для ведення фермерського господарства, які знаходяться на території Великознам'янської сільської ради Кам'янсько-Днпровського району Запорізької області, терміном на 40 років.

28.03.2014 Реєстраційною службою Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області винесені рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Як свідчать матеріали справи, попереднім орендарем вищезазначених земельних є ОСОБА_5. Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області договори оренди земельних ділянок визнано недійсними та зобов'язано громадянина ОСОБА_5 повернути ці земельні ділянки до розпорядника земель - Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації.

Проте, відповідно до тверджень позивача, попередній користувач земельних ділянок - ОСОБА_5 своїми діями перешкоджає позивачу, як законному орендареві, використовувати земельні ділянки їх за призначенням.

03.03.2015 позивачем направлено Вимогу про усунення перешкод гр. ОСОБА_5 з вимогою про негайне звільнення земельних ділянок та забезпечення безперешкодного доступу до них.

06.05.2015 Кам'янсько - Дніпровським РВ ГУМВС України відкрито кримінальне провадження №0000571 за зверненням ОСОБА_4 за ч.1 ст.197-1 Кримінального кодексу України.

31.07.2015 до Кам'янсько-Дніпровського відділення Енергодарської ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області надійшла інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_2 в якій містились відомості про державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки, отриманих ОСОБА_4 в оренду загальною площею 2069,1 гектар для ведення фермерського господарства.

Для сплати орендної плати, у відповідності до вимог податкового законодавства, 03.08.2015 відповідачем сформовано та направлено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №10533-1 від 03.08.2015 на суму податкового зобов'язання - 1 815 991,45 грн. з граничним строком слати 60 днів з моменту вручення.

23.12.2015 наказами Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області припинено договори оренди землі, шляхом їх розірвання, за взаємною згодою сторін. Відповідно до вищевказаних наказів укладено угоди про розірвання договорів оренди землі, здійснено реєстрацію припинення права оренди у Державному реєстрі речових прав.

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач завернувся до суду для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція органів контролю, повноваження й обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлюються нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Положеннями ст.288 ПК України врегульований порядок та підстави справляння орендної плати за землю.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати:

а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки;

б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом;

в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки;

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до ч.285.1 ст.285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Частинами 286.1-286.2 ст.286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Матеріалами справи встановлено, що 21.03.2014 між позивачем та Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області було підписано 18 договорів оренди на строкове платне користування земельними ділянками загальною площею 2069,1 гектар - для ведення фермерського господарства, які знаходяться на території Великознам'янської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, терміном на 40 років.

Податковим органом нараховано річну суму орендної плати за земельні ділянки, що перебували у користуванні громадянина ОСОБА_4 протягом 2014-2015 року у розмірі, встановленої у договорах оренди, з урахуванням норм ст. 288 ПК України, для чого 03.08.2015 позивачу направлено податкове повідомлення-рішення №10533-1.

Позивач не погодився сплачувати суму податкового зобов'язання з підстав не користування зазначеними земельними ділянками.

Суд зазначає, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_4 зареєстровано право оренди на об'єкти нерухомого майна "земельні ділянки" відповідно до договорів оренди землі від 21.03.2014.

Таким чином, у період, що перевірявся, право оренди на земельні ділянки належало позивачу, що підтверджується рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.03.2014. Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Статтею 13 Закону України « Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-ХІV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Проаналізувавши договори оренди земельних ділянок від 21.03.2014, судом з'ясовано, що в обов'язки орендаря (стаття 30 договору) входить, зокрема, своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. До кожного Договору оренди додано «Акт прийому передачі об'єкта оренди», відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку з підписами обох сторін та з печаткою. До кожного договору також є перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути, де вказано, що наявних обмежень прав на земельні ділянки та земельні сервітути не встановлено. Тобто перешкод на користування земельними ділянками згідно договорів оренди та додатків до них не було. А право виникнення користування земельними ділянками зареєстровано у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 28.03.2014 та, відповідно, припинено 23.12.2015.

Статтею 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування сплати податків, зборів, платежів, а також здійснюють адміністрування і зборів, платежів.

В свою ж чергу, орендна плата за землю - це є земельний податок, контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою, згідно ПК України, покладено на територіальні органи ДФС.

Як визначено у пп. 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Виходячи з положень пп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, орендна плата, поряд із земельним податком, є формою плати за землю, яка, в силу положень п.п.9.1.10 п.9.1 ст.9 ПК України, віднесена до загальнодержавних податків.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з митної справи.

Відповідно до ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань.

Таким чином, річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної та комунальної власності визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 розділом XIII Кодексу не може бути меншою: - 3% нормативної грошової оцінки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність нарахування контролюючим органом податкового зобов'язання з орендної плати ОСОБА_4В, як орендарю земельних ділянок за договорами оренди, укладеними в законному порядку.

Посилання позивача на ст.762 Цивільного кодексу України та надання ним доказів неможливості фактичного використання земельних ділянок не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки в даному випадку зазначені правовідносини регулюються виключно нормами Податкового кодексу України і платником орендної плати є саме орендар земельної ділянки, а об'єктом оподаткування - земельна ділянка надана в оренду. За спірний період саме позивач був орендарем земельних ділянок згідно належним чином укладених та зареєстрованих договорів оренди.

Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком податкового зобов'язання, здійсненим контролюючим органом в спірному податковому повідомленні-рішенні, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач розрахував податкове зобов'язання у сумі 1815991,45грн. за весь період 2015 року.

Відповідно до матеріалів справи, 23.12.2015 позивач розірвав договори оренди земельних ділянок, що підтверджується Наказами Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 23.12.2015, що містяться в матеріалах справи.

Відповідачем визнано помилку в розрахунку податкового зобов'язання та подано на вимогу суду розрахунок розміру орендної плати по договорам оренди громадянину ОСОБА_4 за період з 01.01.2015-23.12.2015.

Згідно із поданим розрахунком, сума податкового зобов'язання зменшилась і станом на 16.02.2016 склала 1 776 188, 90 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області Кам'янсько-Дніпровське відділення від 03.08.2015 №10533-15 в частині визначення суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб частково в сумі 39802, 55 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Енергодарської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області Кам'янсько-Дніпровське відділення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області Кам'янсько-Дніпровське відділення від 03.08.2015 №10533-15 про визначення суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб частково в сумі 39802грн.55коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області Кам'янсько-Дніпровське відділення (71300, м.Кам'янка-Дніпровська, вул. Набережна,123, ) на користь ОСОБА_4 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Запорізький окружний адміністративний суд апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова буде складена в повному обсязі у строк, визначений ч. 3 ст. 160 КАС України.

Суддя І.В.Садовий