Справа № 804/16443/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Лянкевич К.В. Синявського І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Індастріал" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 квітня 2006 р. № 415, та Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку фінансових витрат, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2010 № 1300, для визначення фінансових витрат, що включаються до вартості кваліфікаційного активу (капіталізовані фінансові витрати) необхідно визначити:
- витрати на створення кваліфікаційного активу;
- період створення активу;
- які із запозичень суб'єкта господарювання пов'язані із створенням кваліфікаційного активу, які - не пов'язані;
- норму капіталізації.
ТОВ «Веста Індастріал» не мало жодного кваліфікаційного активу в період з 4 кварталу 2011 року по 1 квартал 2012 року. На наявність таких активів не посилається в Акті перевірки і відповідач.
Жодної з вищенаведених складових, необхідних для визначення фінансових витрат, що включаються до вартості кваліфікаційного активу, ДПІ не визначено, що виключає наявність підстав для висновку ДПІ про необхідність капіталізації відсотків, сплачених ТОВ «Веста Індастріал» у 4 кварталі 2011 року та 1 кварталі 2012 року за кредитними договорами та виключення цих фінансових витрат зі складу витрат цих періодів.
Також позивач зазначив, що в Акті перевірки не наведено жодного мотиву для обґрунтування висновків про завищення ТОВ «Веста Індастріал» від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2012 року в сумі 50 980 676 грн. 00 коп.
Також висновок відповідача про неможливість коригувати податкові зобов'язання на підставі ст. 192 ПК України зі спливом якогось строку не ґрунтується на законі, оскільки можливість коригування податкового зобов'язання у випадках, передбачених ст. 192 Податкового Кодексу України, ані прямо, ані опосередковано не обумовлена тривалістю строку між виникненням податкового зобов'язання та моментом виникнення обставини, яка є підставою для відповідного коригування.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 р. по справі №804/3718/13-а касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2013 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2013 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В додаткових поясненнях до позову позивач зазначив, що до 2011 р. згідно з п. 4 зазначеного П(С)БО 31 фінансові витрати визнавались витратами того звітного періоду, в якому вони були нараховані, крім випадку, коли облікова політика підприємства передбачала капіталізацію фінансових витрат, пов'язаних зі створенням кваліфікаційного активу. Враховуючи це, підприємства у той період могли самі вирішувати як відображати у бухгалтерському обліку фінансові витрати.
У 2010 р. Міністерство фінансів України наказом № 1085 виклав у новій редакції п. 4 П(С)БО 31. Внаслідок цього починаючи з 01.01.2011 р. фінансові витрати визнаються:
- суб'єктами малого підприємництва - юридичними особами, представництвами іноземних суб'єктів господарської діяльності та юридичними особами, що не займаються підприємницькою діяльністю (крім бюджетних установ), - витратами того звітного періоду, за який вони були нараховані (визнані зобов'язаннями). Таким чином перелічені в цьому абзаці юридичні особи та представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності відразу включають фінансові витрати до складу витрат звітного періоду, за який вони були нараховані. Внаслідок цього у зазначених юридичних осіб та представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності як у бухгалтерському, так і в податковому обліку фінансові витрати, які капіталізуються, взагалі відсутні;
- іншими юридичними особами - витратами того звітного періоду, за який вони були нараховані (визнані зобов'язаннями), крім фінансових витрат, які капіталізуються.
Отже, якщо фінансові витрати відповідно до норм П(С)БО 31 мають капіталізуватися, то зазначені юридичні особи повинні включити їх до собівартості відповідного кваліфікаційного активу в бухгалтерському обліку (і, відповідно, в податковому обліку).
Капіталізація фінансових витрат - згідно з п. 3 П(С)БО 31 це включення фінансових витрат до собівартості кваліфікаційного активу.
Кваліфікаційний актив - це актив, який обов'язково потребує суттєвого часу для його створення. У зв'язку з цим при застосуванні П(С)БО 31 суттєвим вважається час, який становить більше ніж 3 місяці.
Основні фонди, які були придбані позивачем за кредитні кошти, отримані у 2008-2009 p.p., підпадають під поняття кваліфікаційного активу, оскільки на їх створення (реконструкцію будівель, ввезення на територію України та монтаж іноземного обладнання) потребувалось значний час (більше ніж 3 місяці).
Однак, наголосив позивач, основні фонди були введені в експлуатацію 31.12.2010 р. на підставі актів прийому-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів TOB «ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ».
Таким чином, формування кваліфікаційного активу було завершено позивачем 31.12.2010 р., отже, згідно п. 13 П(С)БО 31 припинилась капіталізація фінансових витрат TOB «Веста Індастріал». В період з 4 кварталу 2011 року по 1 квартал 2012 року, який визначено в Акті перевірки. TOB «Веста Індастріал» не мало жодного кваліфікаційного активу.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що за результатами перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Індастріал» податковим органом встановлено низку допущених підприємством порушень.
Позивачем було віднесено до складу інших витрат витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами, які отримувались підприємством в 2008-2009 рр.. для придбання основних засобів (обладнання для виробництва акумуляторних батарей) та здійснення капітального ремонту виробничих будівель. Нараховані проценти за користування кредитними коштами для придбання основних засобів повинні включатися до собівартості відповідного кваліфікаційного активу.
Крім того, підприємством було здійснено коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість у бік зменшення по податковим накладним, з моменту видачі яких минув трирічний строк.
Також при проведенні перевірки встановлено, що позивачем не підтверджено первинними документами витрати в розмірі 50 980 676,00 грн. Відповідач дійшов такого висновку на підставі аналізу акту перевірки позивача, складеного іншим податковим органом та показників податкової звітності позивача. В результаті співставлення встановлена розбіжність на зазначену суму. Первинних документів в обґрунтування цієї суми витрат на запит податкового органу позивачем не надано.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
В період з 09.07.2012 р. по 01.10.2012 р. посадовими особами відповідача було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Веста Індастріал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 р. по 31.03.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 31.03.2012 р., про що було складено акт №1408/22-109/32702174 від 08.10.2012 р.
За результатами проведеної перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем, зокрема, п. 138.2, пп. 138.5.2 п. 138.5, пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138, п. 141.1 ст. 141 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за перевіряємий період у 1 кварталі 2012 р. у сумі 93 861 365,00 грн., та про порушення пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, ст. 192 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 182 258,00 грн. та завищено рядок 24 «залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» за перевіряємий період у сумі 192 909,00 грн.
У подальшому за результатами проведеної перевірки на підставі акту перевірки №1408/22-109/32702174 від 08.10.2012 р. відповідачем 23.11.2012р. були прийняті податкові повідомлення-рішення:
Як вбачається з Акту перевірки відповідачем висновок про завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток за перевіряємий період у 1 кварталі 2012 р. в розмірі 93861365,00 грн. зроблено на підставі того, що позивачем включено до складу валових витрат відсотки за користування кредитними коштами відповідно до укладених договорів, наслідком чого стало завищення задекларованих підприємством показників всього у сумі 42880689,00 грн. Крім того, позивачем не підтверджено первинними документами витрати в розмірі 50980676,00 грн., що призвело до завищення задекларованих позивачем показників за 1 квартал 2012 р. (наростаючим підсумком) на вказану суму.
Перевіркою встановлено, що TOB «Веста Індастріал» у 2008 році укладено договори кредитної лінії з банком ВАТ ВТБ Банк. Відповідно до укладених договорів цілі кредиту: фінансування контрактів, перелік яких наведено в акті перевірки, придбання обладнання, матеріалів та комплектуючих, для здійснення капітального ремонту виробничих приміщень підприємства з метою створення виробництва індустріальних акумуляторів, на поставку обладнання по виробництву безвідходних свинцевих акумуляторних батарей, на поставку обладнання по виробництву свинцево-кислотних акумуляторних батарей, на виконання ремонтно-будівельних та монтажних робіт по реконструкції частини корпусу №48, тощо.
Позивачем було віднесено до складу інших витрат витрати пов'язані з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами, які отримувались у 2008-2009 роках для придбання основних засобів (обладнання для виробництва акумуляторних батарей) та здійснення капітального ремонту виробничих будівель за IV квартал 2011 року у сумі 21143875,0 грн., за І квартал 2012 року у сумі 21736814,0 грн. Попереднім актом перевірки (акт ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 09.02.2012 року №315/231/32702174), зокрема, встановлено, що TOB «Веста Індастріал» використовувало у своїй діяльності основні фонди І групи, які придбало для виробництва акумуляторних батарей. Придбані основні фонди до введення їх в експлуатацію, проведення ремонтних робіт приміщень та будівель рахувались на бухгалтерському рахунку 15 «Капітальні інвестиції». В грудні 2010 року основні фонди (будівлі, споруди та обладнання) були введені в експлуатацію, що підтверджується актами приймання-передачі основних засобів. Станом на 01.07.2010 року балансова вартість групи основних фондів згідно бухгалтерського обліку (рахунок 10) складала 4 562 953,17 грн. Станом на 30.09.2011 року балансова вартість групи основних фондів згідно бухгалтерського обліку (рахунок 10) складає 655 151 585,34 грн.
Даним актом зроблено висновок, що нараховані проценти за користування кредитними коштами для придбання основних засобів (обладнання для виробництва акумуляторних батарей) повинні включатися до собівартості відповідного кваліфікаційного активу та вчинено запис, що в порушення пп. 138.5 п. 138.5, пп.138.10.5 п. 138.10 ст. 138, п. 141. ст.141 ПК України завищено нараховані відсотки на суму 42 880 689 грн., у т. ч. на 21 143 875 грн. за 4 кв. 2011 р., на 21 736 814 грн. за 1 кв. 2012 року.
Згідно цього акту у грудні 2010 року основні фонди (будівлі, споруди та обладнання) були введені в експлуатацію, що підтверджується актами приймання-передачі основних засобів згідно розпорядження генерального директора ТОВ «Веста Індастріал» від 31.12.2010 року та на теперішній час рахуються на бухгалтерському рахунку 10 «Основні засоби».
Згідно Постанови КМУ від 8 жовтня 2008 р. № 923 «Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» повинні мати наступні документи:
сертифікат відповідності підписаний начальником або його заступником органу державного архітектурно-будівельного контролю;
акт готовності об'єкта до експлуатації підписаний замовником, генпроектувальником, представниками субпідрядних організацій, страхової компанії та погоджений представником органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації.
Щодо наданих актів прийому передачі основних засобів в експлуатацію, то в бланку акта зазначається: дата (число, місяць, рік) та місце заповнення; склад комісії (прізвища імена, по-батькові голови та кожного члена комісії); назва та номер обладнання; місце встановлення (цех, відділ, кімната, тощо); його показники та характеристики (наприклад, маса, потужність, площа, габаритні розміри, продуктивність, колір, вага, тощо). Далі вказується перелік документів, згідно яких було підключено обладнання, а також дата та номер акту опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів. В кінці бланку кожен член комісії ставить свій підпис.
В наданих документах відсутні показники та характеристики введеного в експлуатацію обладнання, відсутній перелік документів, згідно яких було підключено обладнання, а також дата та номер акту посвідчення стану безпеки електроустановок споживачів.
Відповідно по п. 146.5 ПК України первісна вартість об'єкта основних засобів складається з таких витрат:
суми, що сплачуються постачальникам активів та підрядниками за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків);
реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються у зв'язку з придбанням/отриманням прав на об'єкт основних засобів;
суми непрямих податків у зв'язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються платнику);
витрати на страхування ризиків доставки основних засобів;
витрати на транспортування, установлення, монтаж, налагодження основних засобів; фінансові витрати, включення яких до собівартості кваліфікаційних активів передбачено положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку;
інші витрати, безпосередньо пов'язані з доведенням основних засобів до стану, в якому вони придатні для використання із запланованою метою.
Відповідно до пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 ПК України до фінансових витрат належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) й інші витрати підприємства в межах норм, установлених Податковим кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.
Відповідно до пп. 138.5.2. п. 138.5 ст. 138 ПК України датою збільшення витрат платника податку від здійснення кредитно-депозитних операцій, у тому числі субординованого боргу, є дата визнання процентів (комісійних та інших платежів, пов'язаних зі створенням або придбанням кредитів, вкладів (депозитів), визначена згідно з правилами бухгалтерського обліку.
Відповідно до п. 141.1 ст. 141 ПК України до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.
Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про фінансові витрати та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №31 "Фінансові витрати".
Наказом Міністерства фінансів України № 1085 від 24 вересня 2010 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України з бухгалтерського обліку та визнання такими, що втратили чинність, наказів Міністерства» викладено у новій редакції п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №31 "Фінансові витрати".
Відповідно до п. 4 П(С)БО, з урахуванням внесених змін, фінансові витрати визнаються:
суб'єктами малого підприємництва - юридичними особами, представництвами іноземних суб'єктів господарської діяльності та юридичними особами, що не займаються підприємницькою діяльністю (крім бюджетних установ), витратами того звітного періоду, за який вони були нараховані (визнані зобов'язаннями);
іншими юридичними особами витратами того звітного періоду, за який вони були нараховані (визнані зобов'язаннями), крім фінансових витрат, які капіталізуються.
Таким чином, перелічені в цьому абзаці юридичні особи та представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності відразу включають фінансові витрати до складу витрат того звітного періоду, за який вони були нараховані. Внаслідок цього у зазначених юридичних осіб та представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності як у бухгалтерському, так і в податковому обліку фінансові витрати, які капіталізуються, взагалі відсутні;
Згідно з п. 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №31 "Фінансові витрати" Кваліфікаційний актив - актив, який обов'язково потребує суттєвого часу для його створення.
Собівартість кваліфікаційного активу - витрати на придбання, будівництво, створення, виготовлення, виробництво, вирощування і доведення кваліфікаційного активу до стану, у якому він придатний для використання із запланованою метою або продажу (далі - витрати на створення кваліфікаційного активу).
Фінансові витрати - витрати на проценти та інші витрати підприємства, пов'язані із запозиченнями.
Фінансові витрати, включені до собівартості кваліфікаційних активів, можуть визнаватися (враховуються для визначення об'єкта оподаткування) протягом кількох періодів. Якщо фінансові витрати включатимуться до первісної вартості об'єкта основних засобів (приміром, будівлі), то визнаватимуться вони поступово, у міру нарахування амортизації. А враховуючи, що мінімально допустимий строк корисного використання будівлі, яка належить до групи 3 основних засобів, становить відповідно до п. 145.1 ст. 145 Податкового кодексу України 20 років, процес визнання таких фінансових витрат (у складі загальної суми витрат, включених до собівартості такого об'єкта) може тривати дуже довго.
Таким чином, фінансові витрати відповідно до норм Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №31 "Фінансові витрати" мають капіталізуватися, ТОВ "Веста Індастріал" повинні включити їх до собівартості відповідного кваліфікаційного активу в бухгалтерському обліку (і, відповідно, в податковому обліку).
Отже, враховуючи вищезазначене фінансові витрати ТОВ "Веста Індастріал" повинні включатися до собівартості відповідного кваліфікаційного активу (обладнання для виробництва акумуляторних батарей) в бухгалтерському обліку та відповідно в податковому обліку.
В порушення пп. 138.5.2. п. 138.5, пп. 138.10.5. п. 138.10 ст. 138, п. 141.1 ст.141 ПК України позивачем завищено рядок 06.3. Податкової декларації з податку на прибуток «фінансові витрати відповідно до підпункту 138.10.5 пункту 138.10 статті 138 розділу III Податкового кодексу України, в тому числі відсотки» у сумі всього 42880689,00 грн., у тому числі:
- за 4 квартал 2011 року у сумі 21143875,00 грн.
- за 1 квартал 2012 року у сумі 21736814,0 грн.
Слід зазначити, що декларації по податку на прибуток подані за 2010 рік не визнані податковою звітністю. Актом перевірки № 315/231/32702174 від 09.02.2012 р. відновлено дані податкового обліку та підтверджені наявні витрати.
Згідно акту ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №315 /231/32702174 від 09.02.2012 року витрати, які не враховані ТОВ «Веста Індастріал» в податковому обліку за перевіяємий період відображені в додатку 3 та додатку VV, які додаються до акту перевірки.
Згідно додатку VV до акту ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №315/231/32702174 від 09.02.2012 року від'ємне значення об'єкта оподаткування складає всього 55043328,0 грн.: за 2 півріччя 2010 року - «-» 59984439,0 грн., за 1 квартал 2011 року - «-»55043328,0 грн., 2-3 квартал 2011 року - «-» 38198827,0 грн.
Перевіркою відображеного показника у рядку 06.5. Податкової декларації з податку на прибуток «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік)» встановлено завищення задекларованих ТОВ «Веста Індастріал» показників за 1 квартал 2012 року (наростаючим підсумком) у сумі 50980676,0 грн.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку.
Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи те, що відповідно до п. 102.5 ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування, то у разі, якщо зміна суми компенсації вартості товарів/послуг чи повернення товарів, відбувається після сплину 1095 днів з періоду, в яком убули визначені податкові зобов'язання з ПДВ, платник-продавець таких товарів/послуг не може відкоригувати податкові зобов'язання з ПДВ, визначені 1095 і більше днів тому.
Згідно наданих до пояснень документів, підприємством у 2008 році на підставі договору № 14ВИ-08/АКБ від 20.10.2008 р. була здійсненна передплата у сумі - 2 251 001,0 грн. з ПДВ.
Податкові накладні №21 від 24.10.2008 р., №23 від 05.11.2008 р. №24 від 24.11.2008 року були відсутні.
Позивачем здійснено передплату у сумі 2 251 001,00 грн. за АКБ, які в подальшому не отримано, залучаючи при цьому значні кошти за кредитними договорами та сплачуючи відсотки за них.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що податковим органом протягом судового розгляду справи доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 30 березня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 30 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник