Справа № 817/369/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 817/369/16

31 березня 2016 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Гломб Ю.О., перевіривши виконання вимог статті 106 КАС України за позовною заявою

Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України, в особі органу, уповноваженого на здійснення функцій у спірних відносинах Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного
доОСОБА_2
про стягнення витрат,
В С Т А Н О В И В:

Заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду в інтересах держави - Міністерства оборони України, в особі органу, уповноваженого на здійснення функцій у спірних відносинах Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат.

1. Відповідно до п.3 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються, зокрема, ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Згідно з ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 7 КАС України визначено, що якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для її повернення, залишення без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву позивачу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється у порядку, передбаченому статтею 39 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.39 КАС України якщо зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, третіх осіб, свідків невідоме, суд може здійснити їх виклик через засоби масової інформації за останнім відомим місцем їхнього проживання (перебування) на території України.

Згідно з ч.1 ст.19 КАС України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 6 частини 3 статті 108 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, справа не підсудна цьому адміністративному суду.

В позовній заяві адресою відповідача зазначено: 35715, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Лідаво, вул. Молодіжна, буд.13.

Відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу УДМС в Рівненській області від 24.03.2016, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, 05.05.2015 знятий з реєстрації у Львівській області, Яворівський район, с. Старичі. Вказана адреса є останнім відомим місцем проживання (перебування) ОСОБА_2 на території України.

Відомості щодо реєстрації відповідача за адресою: 35715, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Лідаво, вул. Молодіжна, буд.13 у суду відсутні, а заступником прокурора не надано.

У зв'язку з чим, суд позбавлений можливості у відповідності до ст.107 КАС України встановити наявність чи відсутність підстав для повернення позовної заяви, а також визначити територіальну підсудність даної адміністративної справи.

2. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1697-VII, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Згідно з ч. 4 вказаної статті повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Як вбачається із приписів ч. 3 ст. 23 Закону Закону № 1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин має бути обґрунтована прокурором.

Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України №406/2011 від 06.04.2011, Міністерство оборони України (Міноборони України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України (далі - Збройні Сили).

Основними завданнями Міноборони України є, зокрема, формування військової кадрової політики.

Міноборони України відповідно до покладених на нього завдань здійснює управління щодо вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, військових ліцеїв, які перебувають у підпорядкуванні Міноборони України, та науково-дослідних установ, які належать до сфери управління Міноборони України, забезпечує їх фінансування в установленому порядку; затверджує положення про вищі військові навчальні заклади і військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, статути вищих військових навчальних закладів і військових ліцеїв, розробляє положення про військові ліцеї; затверджує інструкції про порядок добору кандидатів та виплати академічних (соціальних) стипендій курсантам, слухачам і ад'юнктам вищих військових навчальних закладів Збройних Сил та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначається Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 (далі - Порядок №964).

Відповідно до п.2 Порядку №964 витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Пунктами 7 та 8 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Таким чином, Міністерство оборони України є суб'єктом владних повноважень, який не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду із відповідним адміністративним позовом.

Пред'являючи до суду позовні вимоги про стягнення витрат пов'язаних з утримання у вищому навчальному закладі, прокурор, діючи в інтересах держави в особі державного органу, фактично підмінює функції цього органу (як органу державного контролю).

Суду не надано доказів на підтвердження звернення Міністерства оборони України із адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_2 витрат пов'язаних з утримання у вищому навчальному закладі в розмірі 6677,22 грн. або наявності поважних причин, які унеможливлюють самостійне звернення Міноборони України до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів, суду не надано.

3. Відповідно до частини 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 становить 1378,00 грн.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов'язані з його утриманням у зазначеному вищому навчальному закладі у розмірі 6677,22 грн. Таким чином, позовна заява містить вимогу майнового характеру.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати - 1378,00 грн.

Отже, Заступнику військового прокурора Львівського гарнізону слід сплатити судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Вказаний судовий збір слід перераховувати за наступними реквізитами: р/р 4002; одержувач: УДКСУ у м. Рівному (м. Рівне) 22030101; банк одержувача: ГУ ДКСУ у Рівненській області; код ЄДРПОУ одержувача: 38012714; МФО: 833017.

Всупереч викладеному, Заступником військового прокурора Львівського гарнізону не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору.

Позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору. В обґрунтування клопотання зазначає, що з довідки військової прокуратури Західного регіону України від 20.01.2016 №44 встановлено, що тимчасовим кошторисом прокуратури на перший квартал 2016 року передбачено видатки за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" на загальну суму 48238 грн., які могли використовуватись на сплату судового збору за позовами, заявами в порядку господарського, цивільного та адміністративного судочинства. Станом на 04.03.2016 вказані кошти повністю використані апаратом прокуратури регіону та підпорядкованими прокуратури на сплату судового збору за позовами, заявами в порядку господарського, цивільного та адміністративного судочинства. На даний час кошти на рахунках військової прокуратури Західного регіону України для сплати судового збору відсутні.

Розглянувши клопотання позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, суддя зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України зобов'язано органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Законом України №484-VIII від 22.05.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" статтю 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI викладено у новій редакції, відповідно до якої органи Пенсійного фонду України виключено з переліку пільговиків по сплаті судового збору. Відтак, з моменту набрання чинності новою редакцією статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI органи Пенсійного фонду України зобов'язані сплачувати судовий збір при зверненні до суду.

Пунктом 2 Закону України №484-VIII від 22.05.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, фінансування державних органів відповідними коштами для сплати судового збору передбачено законом.

Лише у виняткових випадках суд може звільнити особу від сплати судового збору не порушуючи принципу юридичної рівноваги та враховуючи скрутне матеріальне становище викликане об'єктивними обставинами, що підтверджуються відповідними доказами. Попри це, Заступником військового прокурора Львівського гарнізону не надало суду жодних доказів на підтвердження обставин покладених в основу доводів про скрутне матеріальне становище та неможливість сплати судового збору.

Крім того, суд зазначає, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

За таких обставин клопотання про відстрочку сплати судового збору є безпідставним, а тому до задоволення не підлягає.

4. Згідно з ч.4 ст.106 КАС України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Позовну заяву підписав Перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону майор юстиції О. Візнюк, однак документів на підтвердження його повноважень як особи, якій надано право підписання позовної заяви, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху. Заступнику прокурора недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду: доказів проживання (перебування) відповідача за адресою вказаною у позові після 05.05.2015 або документів на підтвердження останнього відомого місця його перебування (проживання) після 05.05.2015; оригінал документу про сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн.; докази на підтвердження наявності поважних причин, які унеможливлюють самостійне звернення Міністерства оборони України до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів; документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву.

Для усунення недоліків судом встановлюється строк до 15 квітня 2016 року.

Керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.88 та ч.1 ст.108 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Заступника військового прокурора Львівського гарнізону про відстрочення сплати судового збору у справі №817/369/16 - відмовити.

Позовну заяву Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держава - Міністерства оборони України, в особі органу, уповноваженого на здійснення функцій у спірних відносинах Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_2 про стягнення витрат - залишити без руху.

Встановити Заступнику військового прокурора Львівського гарнізону строк для усунення недоліків позовної заяви - до 15 квітня 2016 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась з позовом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гломб Ю.О.