Справа № 759/3618/16-а
Суддя: Лук`яненко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/3618/16-а
пр. № 2-а/759/109/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Лук'яненко Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1, через представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до відповідача та просив: поновити строк позовної давності для звернення до суду; визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва щодо невиконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29.12.2010 року та рішення Європейського суду з прав людини по справі « Малахова та інші проти України »- протиправними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1, як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державну пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 4 статті 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ч. З ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 30 травня 2010 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1, як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті- 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ч. З ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 30 травня 2010 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва провести індексацію недовиплаченої суми пенсії відповідно до п. 2 Порядку проведення індексації

грошових доходів населення ( із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 913 від 11.07.2007 року, в редакції Постанови КМУ № 170 від 12.03.2008 року ); стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва на користь ОСОБА_1 перераховану суму пенсії; витребувати для дослідження зі Святошинського районного суду м. Києва адміністративну справу № 2а - 1047 - 1 / 10 року; розглядати справу в порядку скороченого провадження; допустити у справі негайне виконання судового рішення; виписати на підставі ухваленого рішення виконавчий лист; ухвалене судове рішення направити представнику позивача; звільнити від сплати судового збору, як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, кат. 1.

Позивач посилається на те, що він є інвалідами 3-ої групи, категорії 1 внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Інвалідність встановлена безстроково. 29 грудня 2010 року Святошинський районний суд м. Києва, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва про перерахунок та виплату пенсії - задовольнив частково, а саме, визнав протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва по призначенню та виплаті ОСОБА_1, як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з 30 травня 2010 року; зобов'язав Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1, як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державну пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 4 статті 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ч. З ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 30 травня 2010 року; зобов'язав Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1, як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ч. З ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 30травня 2010 року. Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києві в надані процесуальні строки не оскаржувалась до Київського апеляційного адміністративного суду, тому станом на 09.01.2011 року набрала законної сили. 17 січня 2011 року на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2010 року Святошинським районним судом м. Києва було виписано виконавчі листи. 27 січня 2011 року підрозділом примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва відкрив виконавче провадження. Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києві була виконана, було здійснено перерахунок пенсії, як того вимагає судове рішення, та пенсію було призначено у розмірі майже 4 500 гривень.

Однак, у листопаді 2011 року позивач знову почав отримувати пенсію в тому ж розмірі, який був призначений до судового рішення, що значно менший, ніж передбачений рішенням суду. 11 грудня 2012 року позивач звернувся до Європейського суду з прав людини із заявою щодо того, що невиконання Державою Україна судового рішення, що набрало законної сили є незабезпечення можливості отримати повне виконання судового рішення на його користь і є втручанням в його право на мирне володіння майном, яке передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

12 грудня 2013 року Європейським судом з прав людини прийнято рішення по справі «Малахов та інші проти України». В цьому рішенні під №244 його прізвище.

Тому просить позов задовольнити.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідач надіслав до суду заперечення, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

З Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2010 року слідує, що суд задовольнив частково позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва про перерахунок та виплату пенсії та визнав протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва по призначенню та виплаті ОСОБА_1, як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з 30 травня 2010 року; зобов'язав Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1, як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державну пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 4 статті 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ч. З ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 30 травня 2010 року; зобов'язав Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1, як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ч. З ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 30травня 2010 року. (а.с. 8-10)

Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києві в надані процесуальні строки не оскаржувалась до Київського апеляційного адміністративного суду, тому станом на 09.01.2011 року набрала законної сили. 17 січня 2011 року на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2010 року Святошинським районним судом м. Києва було виписано виконавчі листи. (а.с. 11, 12)

27 січня 2011 року підрозділом примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва відкрив виконавче провадження. (а.с. 13, 14)

11 грудня 2012 року позивач звернувся до Європейського суду з прав людини із заявою щодо того, що невиконання Державою Україна судового рішення, що набрало законної сили є незабезпечення можливості отримати повне виконання судового рішення на його користь і є втручанням в його право на мирне володіння майном, яке передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

12 грудня 2013 року Європейським судом з прав людини прийнято рішення по справі «Малахов та інші проти України». В цьому рішенні під №244 його прізвище. (а.с.15-20)

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили,за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено,видається один виконавчий лист.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду,яка набрала законної сили,є обов»язковою для осіб, які беруть участь у справі,для їх правонаступників, а також для всіх органів,підприємств,установ та організацій,посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З позовної заяви представника ОСОБА_2, з заперечення відповідача від 25.03.2016 року слідує, що відповідач нарахував позивачу відповідні платежі та виплатив їх, з заяви позивача слідує - за період до листопада 2011 року, а потім виконання рішення припинив.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, які набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування,підприємств,установ,організацій,посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами,згода на виконання яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності,встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» слідує,що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів-це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі,що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів(посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом,іншими нормативно-правовими актами,прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями,що відповідно до цього Закону підлягають виконанню.

Відповідно до ст.2 ЗУ »Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України..

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України »Про державну виконавчу службу».

Як слідує з позову, постанова суду від 29.12. 2010 року щодо перерахунку пенсії та доплат ОСОБА_1 набрали законної сили, виконавчі листи виконані відповідачем за відповідний строк, тобто, перейшли у стадію виконання, але на даний час не виконуються і позивач просить зобов»язати відповідача продовжити виконання рішення суду, що не є компетенцією суду, як передбачено ст. 2 КАС України (Завдання адміністративного судочинства), ст. 1,2 Закону України «Про виконавче провадження, а тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,14,79,122,161-163,183-2 КАС України, ст. 1,2 Закону України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва на протязі 10 днів, з часу отримання копії постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання апеляції, після прийняття рішення Київським апеляційним адміністративним судом.

Суддя: