Справа № 461/8807/15-а, 2а-461/445/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Справа № 876/484/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

за участю секретаря Керод Х.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Сичова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2015 р. у справі № 461/8807/15-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2015 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1392/20909/15 від 07.08.2015 року; зобов'язати Львівську митницю ДФС повернути позивачу вилучений транспортний засіб марки «Mercedes-Behz 308D» р/н НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, з ключами запалення та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, оскільки він не ввозив на митну територію України автомобіль марки «АUDI80», реєстраційний номер SZ045WW (РL), а був лише його пасажиром під час перетину кордону України 18.04.2014 року. Оскільки дані обставини всупереч вимогам ст. 280 КУпАП не були враховані при винесенні оскаржуваної постанови, така підлягає скасуванню.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив відповідач - Львівська митниця ДФС, який, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Позивач та представник позивача заперечили вимоги апеляційної скарги за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою в.о. начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 від 07.08.2015 року в справі про порушення митних правил №1392/20909/15 ОСОБА_1 (ОСОБА_1) визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме - 17 000 грн.

Протоколом про порушення митних правил №1392/20909/15 від 02.07.2015 року зафіксовано, що 01.07.2015 року о 23 год. 01. хв. в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор», пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Behz 308D» р/н НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, під керуванням громадянина РП Козьол ОСОБА_1 (ОСОБА_1), який слідував з Республіки Польща до України. До митного контролю ОСОБА_1 (ОСОБА_1) пред'явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-Behz 308D» р/н НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, паспорт громадянина РП для закордонних поїздок НОМЕР_5, контрольний талон НОМЕР_6.

Згідно з відомостями електронної бази ЄАІС ДМСУ «Журнал обліку транспортних засобів» ОСОБА_1 (ОСОБА_1) 18.04.2014 року о 01:57 год. ввіз на митну територію України автомобіль марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL), кузов НОМЕР_7, пропущений на митну територію України через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування у митному режимі «Тимчасове ввезення терміном до 1 року».

Згідно з автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 02.07.2015 року гр. РП Козьол С. не вивозився та у інший митний режим, згідно із законодавством, не поміщений.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. РП Козьол С. до митного контролю не надав. Щодо продовження терміну перебування ввезеного ним автомобіля до Львівської митниці ДФС не звертався.

Тому позивач перевищив встановлений ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL), кузов НОМЕР_7, більше ніж на 10 діб. Такі дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3ст.481 Митного кодексу України.

На підставі зазначеного протоколу 07.08.2015 року винесена постанова в справі про порушення митних правил №1392/20909/15, як у позивач оскаржив до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що ввезення 18.04.2014 року на митну територію України автомобіля марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL) відбулося не під керуванням гр. РП ОСОБА_1, а в цьому автомобілі він перебував в якості пасажира.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 458 Митного Кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 3 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення або тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що доказами, які підтверджують ввезення позивачем на територію України 18.04.2014 року транспортного засобу марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL), є дані, які містяться в ПІК «Інспектор-2006» та електронній базі ЄАІС ДМСУ «Журнал обліку транспортних засобів». Додатково Львівська митниця ДФС листом від 31.07.2010 року №13-7- 26/9/37-8996 скеровувала запит до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та отримала відповідь, що позивач дійсно слідував 18.04.2014 року на транспортному засобі марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL).

Посилання позивача на те, що 18.04.2014 року він перетинав кордон України на транспортному засобі марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL), в якості пасажира, підтверджується його поясненнями, поясненнями його дружини. Крім того, позивач надав заяву ОСОБА_6 та письмові пояснення громадянина Республіки Польща ОСОБА_7 від 16.07.2015 року для підтвердження зазначених ним фактів.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. Сторони, треті особи або їхні представники, які дають пояснення про відомі їм обставини, що мають значення для справи, можуть бути за їхньою згодою допитані як свідки.

Оскільки ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_7 не допитувалися в судових засіданнях в якості свідків, надана ними інформація не може вважатися належним та допустимим доказом у справі для підтвердження того факту, що позивач 18.04.2014 року не ввозив на територію України транспортний засіб марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL).

Не можуть підтвердити факт перетинання позивачем кордону України 18.04.2014 року на транспортному засобі марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL), в якості пасажира ні довідка Департаменту транспорту і зв'язку повітового староства у Корсні від 15.07.2015 року про неналежність даного автомобіля позивачу, ні нотаріально завірена копія техпаспорта на «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL). Зазначені докази підтверджують інші обставини, а саме - приналежність чи неприналежність ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу марки «АUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (PL).

Відтак, твердження ОСОБА_1 та його представника щодо неможливості ввезення автомобіля марки «АUDI 80» у зв'язку з тим, що він був пасажиром, не знайшло свого підтвердження, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували такі обставини.

Натомість письмовими доказами у справі, зокрема, роздруківкою з електронної бази ЄАІС ДМСУ «Журнал обліку транспортних засобів» доводиться протилежне.

Крім цього, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено порушення його прав та законних інтересів як громадянина іншої держави, який не розуміє української мови. Так, з наявної в матеріалах справи копії протоколу про порушення митних правил від 02.07.2015 року №1392/20909/15 вбачається, що позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ч.4 ст.494, ст. 498 МК України, в тому числі право користуватися послугами перекладача, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу. До того ж, в графі протоколу «Пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності» є запис, зроблений польською мовою та перекладений українською «протокол мені перекладено достатньо зрозуміло». В протоколі також зазначено прізвище перекладача, за участі якого він складався, та міститься його підпис.

З аналізу матеріалів справи та норм права колегія суддів дійшла переконання про безпідставність висновків суду першої інстанції про відсутність у діях гр. РП Козьол С. складу адміністративного правопорушення, а також неврахування судом першої інстанції того, що транспортний засіб було ввезено на митну територію України позивачем, обов'язок вивезення такого покладено на нього. Доказів протилежного суду не надано.

Тому, враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справ. Тому оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2015 р. у справі № 461/8807/15-а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.

Повний текст постанови складено 04.04.2016 року.