Справа № 295/15620/15-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зосименко О.М.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" квітня 2016 р. Справа № 295/15620/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

представника відповідача Меодушевського М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "29" лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, Заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України Могили А.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних прав ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить поновити строк оскарження постанови у справі про порушення митних правил щодо нього у зв'язку з його пропуском з поважних причин, визнати незаконними та скасувати постанову заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України Могили А.В. № 0413/10203/15 від 08.10.2015 року в справі про порушення митних правил за ч. 3 ст.470 МК України відносно нього та справу закрити.

В обґрунтування вимог вказав про відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29.02.2016 у задоволенні позову ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України Могили А.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовлено.

Залишено без змін постанову Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України Могили А.В. № 0413/10203/15 від 08.10.2015 року в справі про порушення митних правил за ч. 3ст. 470 Митного кодексу України щодо громадянина України ОСОБА_3.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення позову. В апеляційній скарзі зазначив, що автомобіль марки «Мереседес Віто» р.н.з. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 на митну територію України ввозився громадянином Німеччини ОСОБА_8 Він, ОСОБА_3, до автомобіля немає відношення, а саме не є його власником та користувачем. Крім того, автомобіль був ввезений власником в режимі тимчасового ввезення, тобто у звичайному режимі. Відповідачем не надано доказів ввезення автомобіля в режимі "Транзит", оскільки він не надавав письмову декларацію та не сплачував кошти, які вимагаються при зазначеному режимі. Вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 24.09.2015 року під час проходження гр. ОСОБА_3 митного контролю на посту «Нові Яриловичі» у напрямку Україна Республіка Білорусь спрацювала «Автоматизована система управління ризиками» ПІК «Інспектор 2006», у якій наявне орієнтування Львівської митниці ДФС № 13-70-26/10/13-5561 від 13.06.2015 року стосовно гр. ОСОБА_3, який протягом 10 діб повинен був вивезти за межі митної території України автомобіль марки «Мереседес Віто» р.н.з. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 на якому він в"їхав в Україну 13.03.2015 року в режимі «транзит».

По даному факту відносно ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил.

Постановою заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України Могили А.В. №0413/10203/15 від 08.10.2015 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Положення щодо митних режимів, умови та порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, митне оформлення та сплати митних платежів передбачено Митним кодексом України (далі МК України).

Визначення основних термінів та понять урегульовано ст. 4 МК України.

Так, відповідно до п. 57 товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі (п. 57).

- транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно (п. 60);

Відповідно ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1ст. 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Аналіз наведених нормативних положень дає суду підстави вважати, що митний режим транзиту може бути встановлений для будь-яких товарів (крім заборонених) і полягає, зокрема, в строковому ввезені на митну територію України транспортних засобів, які по закінченню строків транзиту мають бути в обов'язковому порядку вивезені з митної території. Обов'язок вивезення транспортних засобів, надання митним органам відповідних документів та обов'язок дотримання режиму транзиту покладається на особу, яка їх ввезла.

Транспортний засіб марки марки «Мереседес Віто» р.н.з. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, в силу ст. 4 МК України підпадає під термін "товар".

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Особливості тимчасового ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування на митну територію України передбачені ч.2.4 ст. 380 МК України.

Так, відповідно до ч.3,4 даної статті тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Статтею 381 МК України передбачені особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що позивач ввіз на митну територію України у режимі "транзит" вищевказаний автомобіль, який мав вивезти за межі митної території України в десятиденний строк (до 24.03.2015р.), однак свого обов'язку не виконав, за межі митної території України не вивіз, до митних органів із заявою про зміну митного режиму не звернувся, будь-яких документів щодо цього митним органам не надав, а тому в його діях вбачаються ознаки порушення митних правил, зокрема, порушення передбаченого ч. 3ст. 470 МК України.

Факт ввезення автомобіля через митний кордон України саме ОСОБА_3 підтверджується його поясненнями в ході розгляду справи в суді першої інстанції, письмовими поясненнями, наданими при розгляді адміністративної справи Чернігівською митницею ДФС, даними "Автоматизованої системи управління ризиками" ПІК "Інспектор 2006".

Львівською митницею ДФС відповідно до даних "Автоматизованої системи управління ризиками" ПІК "Інспектор 2006" підтверджено факт обрання позивачем режиму транзит.

Судовою колегією також встановлено, що позивач скористався двоканальною системою митного контролю та обрав канал "зелений коридор".

Доводи апелянта, що два транспортні засоби, зокрема і спірний автомобіль, були ввезені його власником ОСОБА_8, громадянин Німеччини, а він знаходився поруч як пасажир, спростовується його ж поясненнями наданими в суді першої інстанції, при розгляді адміністративної справи та суперечать даним автоматизованої системи.

Так згідно електронних баз даних АСМО "Інспектор 2006" та листа Львівської митниці ДФС наданого на запит адвокату позивача, видно, що автомобіль марки «Мереседес Віто» р.н.з. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, 13.03.2015 був ввезений позивачем ОСОБА_3 в режимі "транзит". Там же крім анкетних даних позивача, зазначені і дані про місце проживання, дані про транспортний засіб, а також міститься відмітка про знаходження в автомобілі 1 особи.

Крім того в зазначених документах міститься відмітка про перетинання митного кордону України ОСОБА_3 о 13:55:35, а ОСОБА_8 о 13:56:24, тобто пізніше, що також спростовує доводи апелянта.

Безпідставними є доводи апелянта, що Львівською митницею безпідставно визначено режим "транзит". Колегія суддів зазначає, що позивач сам обирає митний режим.

Крім того, як громадянин-резидент відповідно до ст. 380 МК України, позивач не міг ввести автомобіль в режимі тимчасового ввезення, оскільки не надавав передбачені цією статтею письмове зобов'язання про його зворотне вивезення та письмову декларацію.

Разом із тим ст. 381 МК України не передбачає обов"язку надання таких документів ввезених в режимі "транзит" за умови постійної реєстрації транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, як в даному випадку.

Не передбачає обов"язку подання митної декларації і обраний позивачем канал "зелений коридор".

Також встановлено, що позивач ввезений ним транспортний засіб у передбачені ст. 95 МК України строки, не вивіз.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача ОСОБА_3 є склад правопорушення передбачений ч. 3 ст. 470 МК України.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності в межах строків, встановлених МК України та застосовано штраф в розмірах передбачених Законом.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі при притягненні позивача до адміністративної відповідальності та застосуванні до позивача адміністративного стягнення, діяли правомірно, в межах наданих їм повноважень.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від "29" лютого 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" квітня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- представник позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_2

4- відповідачу/відповідачам:

- Чернігівська митниця Державної фіскальної служби України проспект Перемоги,6,м.Чернігів,14017

- Заступник начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України Могила А.В. проспект Перемоги,6,м.Чернігів,14017

- ,