Справа № 577/401/16-а
Суддя: Разумова І. Є.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/401/16-а
Провадження № 2-а/577/12/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" квітня 2016 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого-судді Разумової І.Є.,

при секретарі Цукановій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, третя особа: регіональна філія «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні державної пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язати відповідача призначити та провести нарахування ОСОБА_2 державної пенсії із зниженням пенсійного віку, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17 лютого 2014 року, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Під час роботи в Київському відділенні Південно-Західної залізниці «Чернігівська дистанція шляху» ОСОБА_2 з 6 липня по 6 листопада 1987 року був відкомандирований у зону відчуження, а саме: на проміжок залізниці між залізничними станціями Посудово-Янів. Тому на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років. 17 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надав підтверджуючі документи. Листом від 14 липня 2015 року № 59-с-10 йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт роботи в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак така відмова відповідача є протиправною, бо були надані всі необхідні документи, які посвідчують його особливий статус. Відповідачем порушено гарантоване Конституцією України та законами держави право ОСОБА_2 на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Вимагання відповідачем надати довідку форми 122 є неправомірним, тому що вона була прийнята Державним комітетом СРСР по праці та соціальним питанням 9 березня 1988 року, тобто після відрядження ОСОБА_2 , тому довідок встановленої форми він не отримував.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити.

Представник відповідача Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області за довіреністю Тарасенко О.М. проти позову заперечує та пояснила, що 17 лютого 2014 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії, при цьому надав документи про стаж, копію паспорта, довідку про ідентифікаційний номер, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році. Після зробленого до управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради запиту були надані довідка 119-ої колійно-машинної станції колії ПЗЗ від 4 листопада 1992 року № 441, довідка Конотопської дистанції колії від 30 листопада 2006 року № 134, в яких, зокрема, зазначено, що ОСОБА_2 був зайнятих на роботах в населених пунктах Іолча та Посудово, які не передбачені Переліком населених пунктів, віднесених до 30 кілометрової зони радіоактивного забруднення, до того ж в цих довідках вказано, що в 1987 році позивач виконував роботи лише 5 днів. В довідці Чернігівської дистанції колії від 31 травня 1993 року № 63, яка належним чином не завірена, зазначено, що позивач виконував роботи в зоні відчуження з липня по листопад 1987 року, що суперечить двом попереднім довідкам. Довідка цієї ж організації від 30 вересня 1999 року № 548 теж не підтверджує право позивача на призначення пенсії. В рішенні Конотопського міського суду від 21 червня 1993 року лише встановлений факт роботи позивача, а не кількість відпрацьованих днів в зоні відчуження, до того ж судове рішення не являється належним доказом при вирішенні питання про призначення пенсії. Також не є підставою для призначення пенсії витяг з протоколу комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, від 18 вересня 1997 року № 193, який не дає можливість підтвердити кількість днів роботи в зоні відчуження. Тому підстав для призначення ОСОБА_2 пенсії зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС немає. Крім того, вимога позивача про зобов`язання Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку є неправомірною, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження органів державної влади, які чітко визначені законодавством.

Представник третьої особи: регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують (а.с.65).

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали пенсійної справи ОСОБА_2 , вважає, що позов підлягає задоволенню таким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63), 16 грудня 2013 року йому виповнилось 52 роки.

В листі управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі від 14 липня 2015 року № 59/с-10 на звернення ОСОБА_1 від 19 червня 2015 року зазначено, що ОСОБА_2 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 17 лютого 2014 року. Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 для призначення пенсії надано лише посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (2 категорії) серія НОМЕР_1 . З метою сприяння ОСОБА_2 в отриманні необхідних документів управління зверталось до управління соціального захисту населення Конотопської міської ради. Однак надані копії документів, на підставі яких ОСОБА_2 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не містять інформації, необхідної для призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону. Таким чином, в призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.8), що підтвердила представник управління Тарасенко О.М.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 вищевказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в т.ч. на 8 років - учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Пенсії вказаним особам призначаються відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії є особи, які працювали у зоні відчуження: в т.ч. у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Крім того, ч.1,4 ст. 15 вказаного Закону визначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1-3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених ст. 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору. серія А; при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Відповідно до п. 2. Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії, що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 16 лютого 2006 року. Вказане посвідчення перереєстроване у встановленому законодавством України порядку (а.с. 4), є дійсним, проти чого не заперечувала і представник відповідача ОСОБА_4 .

Відповідно до під. ґ) п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, в редакції, що діяла на час звернення позивача з приводу призначення пенсії, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Згідно трудової книжки ОСОБА_2 з 5 грудня 1984 року по 25 червня 1999 року працював машиністом ВПО-3000 у 119-ій колійній машинній станції Південно-Західної залізниці (а.с.60-62).

Відповідно до уточнюючої довідки відокремленого підрозділу «Колійна машинна станція 119» ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 17 лютого 2014 року № 25 13 липня 2000 року 119-а колійна машинна станція Конотопського відділення Південно-Західної залізниці згідно наказу начальника Південно-Західної залізниці від 13.07.2000 № 149-Н була реорганізована в Конотопську дистанцію колії. 1 квітня 2008 року в зв`язку з реорганізацією за наказом начальника Південно-Західної залізниці від 10.01.2008 № 5-Н з Конотопської дистанції колії був виділений відокремлений підрозділ - Конотопська колійна машинна станція №119 (а.с.54).

Рішенням Конотопського міського суду від 21 червня 1993 року встановлений факт, що ОСОБА_2 працював у зоні відчуження Чорнобильської АЕС на перегоні Посудове-Янів з 2 по 8 липня 1987 року, з 8 по 13 жовтня 1987 року, з 2 по 6 листопада 1987 року, всього 18 днів (а.с.5).

Дане рішення не скасоване.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Тому суд вважає, що встановлений рішенням суду факт, що ОСОБА_2 у 1987 році 18 днів працював у зоні відчуження Чорнобильської АЕС на перегоні Посудове-Янів не потребує додаткової перевірки первинними документами. Відповідач мав врахувати рішення Конотопського міського суду від 21 червня 1993 року при вирішенні питання про призначення позивачеві пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, у витязі з протоколу № 193 засідання комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, від 18 вересня 1997 року, зазначено, що на підставі наданих документів вирішено підтвердити статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ОСОБА_2 , який приймав участь у роботах на відрізку ж/д між станціями Посудово-Янів в період з 2 липня по 6 листопада 1987 року загальною кількістю 18 днів (а.с.6).

В довідці служби колії управління Південно-Західної залізниці від 30 серпня 1999 року № 548 зазначено, що ОСОБА_2 в 1987 році працював на виправно-підбивочно-відділковій машині ВПО-3000 №392. Ця машина ВПО № НОМЕР_2 була командирована на виправні роботи, які виконувались після укладки колійної решітки своєї ПМС-119 та інших ПМС дороги на перегоні Посудово-Янів (а.с.7).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 липня 1991 року №106 ст. Янів віднесено до зони відчуження.

Згідно довідки Чернігівської дистанції колії Київського відділення Південно-Західної залізниці від 31 травня 1993 року № 63 машиніст машини ВПО-3000 колійної машинної станції №119 ст. Конотоп ОСОБА_2 дійсно з липня по листопад 1987 року працював в 30-ти км зоні Чорнобильської АЕС по ремонту залізничної колії на дільниці Іолча-Семіходи. Облік робочого часу машин важкого типу інших організацій в той час в дистанції колії не проводився (а.с.49).

В довідці КМС-119 від 4 листопада 1992 року №441 зазначено, що ОСОБА_2 за роботу

в населених пунктах Іолча-Посудово (121-122 км), Іолча-Янів (119-120 км), Іолча-Янів (104-110 км), Іолча-Янів (100-103 км), Іолча-Янів (108-109 км) в зоні відчуження в липні, жовтні, листопаді 1987 року нарахована заробітна плата з урахуванням коефіцієнта 2 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (а.с.51), що підтверджується довідкою Конотопської дистанції колії від 30 листопада 2006 року № 134(а.с.53), копіями особових рахунків, розрахунково-платіжними відомостями (а.с.66-69).

В судовому засіданні було встановлено, що інші документи щодо роботи позивача в зоні відчуження в 1987 році не збереглися, представник відповідача ОСОБА_4 також пояснила, інших документів управлінню не було надано.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розпорядження Міністерства енергетики СРСР був виділений додатковий фонд заробітної плати в розмірі 100 тис. крб. та дозволено керівникам міністерств та відомств, які приймають участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах у ІІІ зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством розмірами; у ІІ зоні в 4-кратному розмірі; в І зоні у 3 кратному розмірі.

При цьому згідно абз. 5 п.п. 1 п. 1 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постанови Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища», оплата праці працівників підприємств, організацій і установ розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 рс. Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці провадилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 7 серпня 1986 року № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.1996 № 115), від 19 серпня 1986 № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.1986 № 124), від 18 вересня 1986 року № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.1986 № 140), від 5 січня 1987 № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.1987 № 1). При цьому оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій і першій зонах небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3- та 2-кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановлених за основним місцем роботи.

В судовому засіданні було встановлено, що в пенсійній справі позивача знаходяться копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії та всі зазначені вище документи, рішення суду, про що пояснила і представник відповідача Тарасенко О.М.

Крім того, даний представник пояснила, що ОСОБА_2 має достатній страховий стаж для призначення пенсії, понад 38 років.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем були надані визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, необхідні документи на підтвердження того, що він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в 1987 році 18 днів, а тому він має право на призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_2 на соціальний захист та повного захисту його прав і законних інтересів, суд вважає, що слід визнати протиправною відмову відповідача в призначенні позивачеві як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, зобов`язати Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України вчинити дії щодо призначення, нарахування та виплати позивачеві державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

При цьому суд враховує, що ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду позов ОСОБА_2 залишений без розгляду в частині зобов`язання нарахування та виплати державної пенсії за період з 17 лютого 2014 року до 17 липня 2015 року включно (а.с.15), тому слід зобов`язати відповідача вчинити такі дії з 18 липня 2015 року.

Керуючись ст.ст.19,124 Конституції України, ст. ст. 14,15, 49, 55, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 26, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1, Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постановою Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, постановою Кабінету Міністрів УРСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазначала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 № 106 ст. ст.7,9,11,14,69-71,86, 158-163,167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 .

Визнати протиправною відмову Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області в призначенні ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку.

Зобов`язати Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області вчинити дії щодо призначення, нарахування та виплати ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку, починаючи з 18 липня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. Є. Разумова