Справа № 357/15481/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Кизими О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2016 року,

У с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулася у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії, зобов'язати територіальний орган Пенсійного фонду України поновити їй виплату пенсії за віком, призначену відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01 червня 2015 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для припинення виплати позивачу пенсії.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі №357/15740/14-а визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області від 22 серпня 2014 року №13952/03 щодо відмови ОСОБА_5 в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобов'язано цей орган Пенсійного фонду України призначити позивачу, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 4), вказану пенсію з 15 травня 2014 року.

На підставі вказаного судового рішення відповідачем було призначено позивачу відповідну пенсії з 15 травня 2014 року.

Однак, починаючи з 01 червня 2015 року виплата пенсії була припинена, про що позивача повідомлено листом від 09 вересня 2015 року №548/Л-01.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо припинення виплати їй пенсії, позивач звернулась у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам місцевого суду та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 49 Закону передбачено підстави та порядок припинення виплати пенсії та поновлення такої. Так, згідно цієї норми, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів зауважує, що ані в листі від 09 вересня 2015 року №548/Л-01, ані в запереченнях проти позову, відповідачем не наведено норми чинного законодавства, на підставі якої припинено виплату позивачу пенсії, що була призначена відповідно до судового рішення. Натомість, відповідач стверджує про відсутність у позивача права на її призначення, з огляду на надходження до територіального органу Пенсійного фонду України листа виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 27 лютого 2015 року вих№601/1-6, в якому зазначено про недостатність періоду проживання (роботи) на території посиленого радіоекологічного контролю для визнання її потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, а також листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації №05-52-1229 від 12 червня 2015 року, в якому, з посиланням на недостатність вищевказаного періоду проживання (роботи), зазначено, що видане Київською облдержадміністрацією позивачу посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи слід вважати таким, що видане необґрунтовано, й підлягає вилученню.

Обговорюючи такі доводи, колегія суддів зважає на наступне.

Статтею 124 Конституції України та статтями 14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі №357/15740/14-а, яка набрала законної сили, встановлено, що позивач має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особа, які постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років станом на 01 січня 1993 року.

Матеріали справи також свідчать про те, що Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області двічі зверталось до Київського апеляційного адміністративного суду із заявами про перегляд вищевказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, які, зокрема, були обґрунтовані проведенням перевірки обґрунтованості видачі позивачу посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також повідомленням Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації №05-52-1229 від 12 червня 2015 року, в якому зазначено, що видане Київською облдержадміністрацією позивачу посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи слід вважати таким, що видане необґрунтовано, й воно підлягає вилученню.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року та від 22 вересня 2015 року у задоволенні заяв про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року відмовлено.

Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року, якою підтверджено право позивача на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є чинною, а встановлені нею обставини достатності строку проживання заявниці на території зони посиленого радіоекологічного контролю для призначення пенсії не спростовані і повинні враховуватись територіальним органом Пенсійного фонду України.

За таких умов, обґрунтування відповідача, покладені в основу припинення виплати позивачу пенсії, протирічать судовому рішенню, яке набрало законної сили й підлягає виконанню, в результаті чого фактично продовжується порушення прав пенсіонера, підтверджених та захищених рішенням суду.

Стосовно посилань відповідача на лист Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації №05-52-1229 від 12 червня 2015 року, в якому зазначено, що видане позивачу Київською облдержадміністрацією посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи слід вважати таким, що видане необґрунтовано, й підлягає вилученню, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51.

Пунктом 12 цього Порядку встановлено, що спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Таким чином, розгляд спірних питань щодо визначення статусу деяких категорій осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також обґрунтованості видачі їм посвідчень віднесено до компетенції відповідних комісій, зокрема, Київської і Житомирської облдержадміністрацій. Зазначені комісії вирішують відповідне питання на підставі розгляду довідок та інших документальних свідчень, що підтверджують обставини, які є передумовою встановлення особі статусу постраждалої від Чорнобильської катастрофи, за наслідками чого можуть прийняти рішення про вилучення посвідчення, виданого особі.

Колегія суддів зауважує, що лист Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 12 червня 2015 року №05-52-1229, на який посилається відповідач, не являється належним рішенням компетентної комісії з розгляду відповідних питань, так само як і не містить належного обґрунтування стверджуваних обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача не було законних підстав для припинення виплати позивачу пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого суду, а тому скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складений 01 квітня 2016 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Шелест С.Б.

Пилипенко О.Є.