Справа № 2а-5914/10
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

при секретарі Мединській Л.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить визнати незаконною та скасувати постанову від 11.10.2010р. серії АО № 146797 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, мотивує тим, що 11.10.2010 року уповноваженим працівником відповідача винесено оскаржувану постанову. Вважає, що в постанові не відображено дійсні обставини події. Ствердив, що рухався о 10 год. 20 хв. по автодорозі Київ-Чоп зі швидкістю 45 км/год. Тому дані обставини просить врахувати при прийнятті рішення та позов задоволити в повному обсязі. У підтвердження вимог покликається на копію оскаржуваної постанови, копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких підстав.

З долученої до справи копії постанови інспектора ДПС Мукачівського взводу ДПС серії АО № 146797 по справі про адміністративне правопорушення від 11.10.2010р. (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 306 грн. за вчинення адміністративного проступку, що проявилось в тому, що ОСОБА_1 11.10.2010 року о 10 год. 20 хв., керував автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1, на 704 км автодороги Київ-Чоп, в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості 30 км/год» рухався зі швидкістю 59 км/год, чим порушив п.п.12.9 б ПДР України.

У судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова була винесена за результатами фіксації порушень ПДР України приладом вимірювання швидкості «Радіс» № 2105.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог п.п. 12.9 б Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.

Доказом вини позивача у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення серії АО1 № 038838 від 11.10.2010р. (а.с.5), жодних доказів, які б спростували викладені в протоколі обставини позивач суду не навів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи пояснення позивача в судовому засіданні, подані докази, суд вважає, що дійсно мало місце порушення встановленої максимальної швидкості руху. Позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про правомірність винесення оспорюваної постанови по наведених вище мотивах, а відтак і про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 69-72, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 9, 33, 268, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Б. Жовнір