Справа № П/811/83/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Справа № П/811/83/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галеонстрой" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 15 січня 2016 р. №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані рішення винесені відповідачем за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з ТОВ "Екодит" (код 36958313) за період з 01.12.2014 по 31.01.2015, ТОВ "Корес ЛТД" (код 39421580) за період з 01.06.2015 по 30.06.2015, УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ" (код 14300355) за період з 01.02.2015 по 31.03.2015 та з 01.05.2015 по 31.05.2015, ТОВ "АвтоСфера" (код 38313179) за період з 01.04.2015 по 30.04.2015, ТОВ "Гранум Нотус" (код 39780484) за період з 01.08.2015 по 30.09.2015, ТОВ"АПК Коммунар" (код 23624358) за період з 01.09.2015 по 30.09.2015, ПП "Декатранс-Л" (код 34831151) за період з 01.07.2015 по 31.07.2015, оформленої актом від 30.12.2015 №33/11-23-22-01/37097048. Так, проаналізувавши податкову інформацію, відповідач зробив висновки, що позивачем формувався податкових кредит та валові витрати на підставі дефектних первинних документів, що не мають юридичної сили та доказовості в зв'язку з тим, що діяльність контрагентів-постачальників була спрямована на надання податкових вигод та проведення нереальних операцій. На підставі вказаного, з позиції податкового органу, позивачем порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 та п.138.2, п.138.4, 138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Водночас, позивач вважає зазначені висновки необґрунтованими, оскільки господарські операції з вказаними вище контрагентами мали реальний характер, а придбаний товар було використано у власній господарській діяльності. Таким чином, податкові повідомлення-рішення є протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні 28.03.2016 року підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові та додаткових поясненнях. Також, представником подано до суду клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження (т.4 а.с.1).

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення згідно змісту якого зазначено, що в ході перевірки не підтверджено наявність поставок позивачу товарів від контрагентів-постачальників: ТОВ "Екодит", ТОВ "Корес ЛТД", УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ", ТОВ "Авто Сфера", ТОВ "Гранум Нотус", ТОВ "АПК Коммунар", ПП "Декатранс-Л". Вказане свідчить, що правочини між ТОВ "Галеонстрой" та цими постачальниками здійснені без мети настання реальних наслідків. Отже, перевіркою встановлено факт взаємодії позивача із суб'єктами господарювання та відповідно не встановлено факту реального здійснення господарської операції при придбані товарів від цих постачальників з урахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів та іншого майна у постачальників, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності (т.2 а.с.128-130).

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог (т.4 а.с.1).

Ч.4 ст.122 КАС України вказує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно вимог ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, заслухавши думку представників сторін та на підставі усної ухвали, прийнятої у судовому засіданні і занесеної до журналу судового засідання, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників та всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галеонстрой" (код за ) 14.06.2010 р. зареєстроване як юридична особа і перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків (т.1 а.с.108, 118).

Встановлено, що в період з 22.12.2015 р. по 28.12.2015 р. службовими особами відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Галеонстрой" (код 37097048) з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з ТОВ "Екодит" (код 36958313) за період з 01.12.2014 по 31.01.2015, ТОВ "Корес ЛТД" (код 39421580) за період з 01.06.2015 по 30.06.2015, УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ" (код 14300355) за період з 01.02.2015 по 31.03.2015 та з 01.05.2015 по 31.05.2015, ТОВ "АвтоСфера" (код 38313179) за період з 01.04.2015 по 30.04.2015, ТОВ "Гранум Нотус" (код 39780484) за період з 01.08.2015 по 30.09.2015, ТОВ "АПК Коммунар" (код 23624358) за період з 01.09.2015 по 30.09.2015, ПП "Декатранс-Л" (код 34831151) за період з 01.07.2015 по 31.07.2015.

За результатами перевірки складено акт від 30.12.2015 №33/11-23-22-01/37097048 (т.1 а.с.34-94).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення позивачем:

1) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 655 977 грн., в тому числі:

- за грудень 2014 р. на суму 9253 грн.;

- за січень 2015 р. на суму 49700 грн.;

- за лютий 2015 р. на суму 48529 грн.;

- за березень 2015 р. на суму 78451 грн.;

- за квітень 2015 р. на суму 54351 грн.;

- за травень 2015 р. на суму 79450 грн.;

- за червень 2015 р. на суму 61272 грн.;

- за липень 2015 р. на суму 33180 грн.;

- за серпень 2015 р. на суму 98484 грн.;

- за вересень 2015 р. на суму 143307 грн.;

завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд.19 Декларації з ПДВ) на загальну суму 2898 грн., в тому числі:

- за грудень 2014 р. на суму 1247 грн.;

- за березень 2015 р. на суму 399 грн.;

- за квітень 2015 р. на суму 1009 грн.;

- за вересень 2015 р. на суму 243 грн.;

завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту (рядок 24 декларації) на загальну суму 243 грн., в тому числі:

- за вересень 2015 р. на суму 243 грн.;

2) п.138.2, п.138.4, 138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 9450 грн., у тому числі:

- за 2014 рік на суму 9450 грн..

Позивачем подано заперечення на акт перевірки (т.1 а.с.94-98, 100), яке було залишено без розгляду (т.1 а.с.99, 101).

На підставі вищевказаних висновків відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 15.01.2016 року:

- № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 655977 грн. основного платежу та 327989 грн. штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.102, 105);

- № про зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2898 грн. (т.1 а.с.103, 106);

- № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 9450 грн. основного платежу та 2363 грн. штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.104, 107).

Доказів оскарження рішень в адміністративному порядку до суду не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступні фактичні обставини у справі.

Кіровоградська ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України, є суб'єктом владних повноважень, рішення якої оскаржено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в т.ч., на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

І. Податок на додану вартість.

Як вбачається із акту від 30.12.2015 р. №33/11-23-22-01/37097048 (т.1 а.с.34-94), перевіркою було встановлено господарські правовідносини ТОВ "Галеонстрой" з контрагентами-постачальниками ТОВ "Екодит" (код 36958313) за період з 01.12.2014 по 31.01.2015, ТОВ "Корес ЛТД" (код 39421580) за період з 01.06.2015 по 30.06.2015, УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ" (код 14300355) за період з 01.02.2015 по 31.03.2015, з 01.05.2015 по 31.05.2015, ТОВ "АвтоСфера" (код 38313179) за період з 01.04.2015 по 30.04.2015, ТОВ "Гранум Нотус" (код 39780484) за період з 01.08.2015 по 30.09.2015, ТОВ "АПК Коммунар" (код 23624358) за період з 01.09.2015 по 30.09.2015, ПП "Декатранс-Л" (код 34831151) за період з 01.07.2015 по 31.07.2015.

При цьому, використавши в процесі перевірки податкову інформацію по вищевказаних контрагентах (ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві від 20.03.15 №222/7/26-55-22-13/36958313 по ТОВ "Екодит"; ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 15.06.15 №1273/7/14-02-22-04-12 і лист ОУ ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 04.09.15 №2045/7/14-03-07-06 по УБ СП ЛТД ТТЦ "СІЧ"; ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 15.06.15 №1289/7/14-02-22-04-12; ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 23.07.15 №365/26-55-22-03 по ТОВ "Корес ЛТД"; ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС у Одеській області від 10.09.15 №10844/7/15-03-22-02 по ПП "Декатранс-Л"; ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 29.10.15 №2705/7/14-04-22-05-12 по ТОВ "Гранум Нотус"; ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 02.11.15 № 223/14-03-22-05/23624358 та від 13.11.15 №250/14-03-22-03/23624358 по ТОВ "АПК Коммунар"; ДПІ у м. Миколаєві ГУ ДФС у Миколаївській області від 15.06.15 №1289/7/14-02-22-04-12), відповідач дійшов висновку про те, що перевіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій при придбані ТОВ "Галеонстрой" товарів (послуг) від вказаних постачальників з урахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, іншого майна у постачальників, які економічно необхідні для виконання постачання або здійснення господарської діяльності (т.4 а.с.4-68).

Відтак, перевіркою повноти визначення податкового кредиту було встановлено його завищення на загальну суму ПДВ 658875 грн., в т.ч.:

- за грудень 2014 року на суму 10500 грн., в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "Екодит" (ТОВ "ТКП Елегія"), код 36958313, на суму 10500 грн.;

- за січень 2015 року на суму 49700 грн., в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "Екодит" (ТОВ "ТКП Елегія"), код 36958313, на суму 49700 грн.;

- за лютий 2015 року на суму 48529 грн., в частині проведених взаємовідносин з УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ" (код 14300355) на суму 48529 грн.;

- за березень 2015 року на суму 78850 грн., в частині проведених взаємовідносин з УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ" (код 14300355) на суму 78850 грн.;

- за квітень 2015 р. на суму 55360 грн., в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "АвтоСфера" (код 38313179) на суму 55360 грн.;

- за травень 2015 року на суму 79450 грн., в частині проведених взаємовідносин з УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ" (код 14300355) на суму 79450 грн.;

- за червень 2015 р. на суму 61272 грн., в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "Корес ЛТД" (ТОВ "Ентерпрайс - Плюс"), код 39421580, на суму 61272 грн.;

- за липень 2015 року на суму 33180 грн., в частині проведених взаємовідносин з ПП "Декатранс-Л" (код 348311 51) на суму 33180 грн.;

- за серпень 2015 року на суму 98484 грн., в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "Гранум Нотус" (код 39780484) на суму 98484 грн.;

- за вересень 2015 року на суму 143550 грн., в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "АПК Коммунар" (код 23624358) на суму 82650 грн., та в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "Гранум Нотус" (код 39780484) на суму 60900 грн..

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу та зазначає наступне.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (надалі - Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч.1 та 2 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на день виникнення правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відтак, аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми ПДВ необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факти отримання товару (робіт, послуг) і його оплати, а також наявність мети отримання товару (робіт, послуг), пов'язаної із подальшим використанням останніх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Таким чином, платник податків не має права на податковий кредит у разі відсутності податкової накладної чи митної декларації, що позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

П.198.2ст.198 Податкового кодексу України вказує, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Стаття 201 Податкового кодексу України встановлює порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно до вимог п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно із п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статус позивача та його контрагентів як платників ПДВ не заперечувався сторонами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в періоді, що перевірявся, позивачем (Покупець) було придбано гумову суміш на підставі договорів постачання з наступними контрагентами:

1) ТОВ "Корес ЛТД" від 20.06.2015 р. №2006/15, згідно якого поставлено гумову суміш ІРП 1348 на загальну суму 367 632 грн., в т.ч. ПДВ 61 272 грн. (т.1 а.с.144). Факт поставки підтверджено: видатковими накладними (т.1 а.с.145-146), податковими накладними (т.1 а.с.147-148) та рахунками на оплату (т.1 а.с.152-153);

2) ТОВ "АвтоСфера" від 27.04.2015 р. №27/04 згідно якого поставлено гумову суміш 1348 на суму 332 160 грн., в т.ч. ПДВ 55 360 грн. (т.1 а.с.154). Факт поставки підтверджено: видатковою накладною (т.1 а.с.155), податковою накладною (т.1 а.с.156) та рахунком на оплату (т.1 а.с.157);

3) ТОВ "Екодит" від 01.12.2014 р. №01/12 (т.1 а.с.158), згідно якого поставлено гумову суміш 1348 на суму 63 000 грн., в т.ч. ПДВ 10 500 грн., та від 22.01.2015 р. № 22/01-15 (т.1 а.с.163), згідно до якого поставлено гумову суміш 1348 на суму 298 200 грн., в т.ч. ПДВ 49 700 грн.. Факт поставки підтверджено: по договору №01/12 видатковими і податковими накладними (т.1 а.с.159-160, 161-162); по договору №22/01-15 видатковою і податковою накладними (т.1 а.с.164-165), а також рахунками на оплату (т.1 а.с.166-168);

4) УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ":

- від 27.05.2015 р. №27/05 (т.1 а.с.169), згідно якого поставлено гумову суміш 1348 на суму 476 700 грн., в т.ч. ПДВ 79 450 грн., що підтверджено видатковою та податковою накладними (т.1 а.с.170-171);

- від 16.02.2015 р. №16/02 (т.1 а.с.172), згідно якого поставлено гумову суміш 1348 на суму 291 174 грн., в т.ч. ПДВ 48 529 грн., що підтверджено видатковою та податковою накладними (т.1 а.с.173-174);

- від 30.03.2015 р. №30/03 (т.1 а.с.175), згідно якого поставлено гумову суміш 1348 на суму 473 100 грн., в т.ч. ПДВ 78 850 грн., що підтверджено видатковою та податковою накладними (т.1 а.с.176-177), а також рахунками на оплату (т.1 а.с.178-180);

5) ПП "Декатранс-Л" від 27.07.2015 р. №27/07 (т.1 а.с.181), згідно якого поставлено гумову суміш 1348 на суму 199 080 грн., в т.ч. ПДВ 33 180 грн., що підтверджено видатковою та податковою накладними (т.1 а.с.182-183), а також рахунком на оплату (т.1 а.с.184);

6) ТОВ "Гранум Нотус":

- від 07.09.2015 р. №07/09/15 (т.1 а.с.185), згідно якого поставлено гумову суміш ІРП 1348 на суму 365400 грн., в т.ч. ПДВ 60900 грн., що підтверджено видатковою і податковою накладними (т.1 а.с.186-187);

- від 10.08.2015 р. №10/08/15 (т.1 а.с.188), згідно якого поставлено гумову суміш ІРП 1348 на суму 590904 грн., в т.ч. ПДВ 98484 грн., що підтверджено видатковими та податковими накладними (т.1 а.с.189-190, 191-192), а також рахунками на оплату (т.1 а.с.193-195);

7) ТОВ "АПК Коммунар" від 21.09.2015 р. №62/2 (т.1 а.с.196), згідно до якого поставлено гумову суміш ІРП 1348 на суму 495900 грн., в т.ч. ПДВ 82650 грн., що підтверджено видатковими та податковими накладними (т.1 а.с.198-199), а також рахунком на оплату (т.1 а.с.197).

Перевезення гумової суміші здійснювалося за рахунок покупця.

Так, безпосередньо перевізником товару виступало ТОВ ВКФ "ТСН" ЛТД на підставі укладеного з ТОВ "Галеонстрой" договору перевезення вантажу від 01.12.2014 року № 101 (т.1 а.с.200-201), що також підтверджено товарно-транспортними накладними (т.1 а.с.202-215),рахунками-фактури (т.1 а.с.216-229), заявками на перевезення вантажів на кожну поставку (т.1 а.с.230-243); актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т.1 а.с.244-250, т.2 а.с.1-7) та актом звірки розрахунків між ТОВ "Галеонстрой" і ТОВ ВКФ "ТСН" ЛТД (т.2 а.с.201).

Отриманий товар використано позивачем у власній господарській діяльності, що не спростовано в ході розгляду справи.

ТОВ "Корес ЛТД" (т.3 а.с.2-38), ТОВ "Екодит" (т.3 а.с.39-82), ПП "Декатранс-Л" (т.3 а.с.83-113), УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ" (т.3 а.с.114-160), ТОВ "Гранум Нотус" (т.3 а.с.161-198), ТОВ "АПК Коммунар" (т.3 а.с.199-221), ТОВ "АвтоСфера" (т.3 а.с.222-250) підтверджено господарські відносини з позивачем та подано до суду відповідні докази.

Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавства та правовідносин позивача з контрагентами-постачальниками вбачається те, що позивачем, окрім декларування податкового кредиту з ПДВ, було дотримано всіх обов'язкових вимог чинного законодавства, пов'язаних з формуванням податкового кредиту та виникненням податкового зобов'язання, оскільки єдиною підставою для цього являється наявність у платника податку-покупця належно оформленої податкової накладної. Суд також враховує те, що наявність вказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту є обов'язковою, але, є не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони були сформовані, не відповідають дійсності, в тому числі, коли господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) не мали реального характеру.

Відповідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України право платника податку на податковий кредит ставиться в залежність від отримання податкової накладної, а не від сплати його контрагентами податку до бюджету та їх знаходження за юридичними адресами після здійснення господарських операцій.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податків, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що діловою метою здійснення господарських взаємовідносин із цими суб'єктами господарювання є лише одержання позивачем податкової вигоди. Також, відповідачем не наведено доказів того, що договори, сторонами якого є позивач та ТОВ "Екодит", ТОВ "Корес ЛТД", УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ", ТОВ "АвтоСфера", ТОВ "Гранум Нотус", ТОВ "АПК Коммунар", ПП "Декатранс-Л", були укладені з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, в тому числі, в частині ухилення від сплати податків в передбаченому законом обсязі та отримання незаконної податкової вигоди. Крім того, відповідачем не доведено, що дані юридичні особи були створені з відома або за участі позивача з метою ухилення від сплати податків, порушення економічних інтересів держави.

Також, за правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 21-47а10 від 31.01.2011 р., чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання, зокрема, тими, які не були постачальниками товарів (послуг), на вартість яких нарахований податок на додану вартість, що включений платником податку до податкового кредиту.

На підставі вищевказаного, суд вважає, що висновки відповідача в частині заниження ПДВ на суму 655 977 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту на загальну суму 2898 грн. та завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту на загальну суму 243 грн. не знайшли підтвердження в ході розгляду справи. Відтак, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 15.01.16 р. підлягають задоволенню повністю.

ІІ. Податок на прибуток.

Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за перевіряємий період встановлено їх завищення на загальну суму 52 500 грн., в тому числі за 2014 рік на суму 52 500 грн.. Таким чином, на порушення п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України позивачем занижено податок на прибуток на загальну суму 9450 грн. у т.ч.: за 2014 рік на суму 9450 грн..

Дані висновки ґрунтуються на тому, що факт здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ "Екодит", ТОВ "Корес ЛТД", УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ", ТОВ "АвтоСфера", ТОВ "Гранум Нотус", ТОВ "АПК Коммунар", ПП "Декатранс-Л" з продажу та відповідно придбання товарів не було підтверджено, а тому відсутні всі підстави для податкового обліку відповідних операцій.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під витратами розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є:

- прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

- дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, котрі враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Водночас за приписами п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, платник податків має право віднести будь-які витрати до складу витрат за умови їх здійснення в межах своєї господарської діяльності, документального підтвердження відповідних витрат шляхом оформлення первинних документів відповідно до вимог чинного законодавства.

Встановлено, що ТОВ "Галеонстрой" зареєстроване як юридична особа 14.06.2010 р. (т.1 а.с.118), основним видом діяльності якого є: 22.11 - Виробництво гумових шин, покришок і камер; відновлення протектора гумових шин і покришок. Для ведення виробничої діяльності ТОВ "Галеонстрой" орендує приміщення за адресою: м. Кіровоград, вул. Орджонікідзе, 2А, перший поверх будівлі корпусу №4 ПАТ "Червона Зірка", договір піднайму нежитлового приміщення від 19.06.2013 №19.

Технологія виробництва гумових шин передбачає використання спеціальної гумової суміші ІРП 1348, яку позивач регулярно придбавав, в тому числі і у зазначених контрагентів. Придбана позивачем у ТОВ "Екодит", УБ СП ЛТД ТТЦ "Січ", ТОВ "АвтоСфера" ТОВ "Корес ЛТД", ПП "Декатранс-Л", ТОВ "Гранум Нотус", ТОВ "АПК Коммунар" гумова суміш використана для виготовлення шин атмосферного тиску. Виготовлена з гумової суміші продукція була реалізована покупцям позивача, на підтвердження чого надано договори та видаткові накладні (т.2 а.с.152-246).

Отже, отриманий товар було використано позивачем у власній господарській діяльності, тому суд вважає безпідставними та необґрунтованими висновки відповідача в частині заниження податку на прибуток в сумі 9450 грн.. Відтак, податкове повідомлення-рішення № від 15.01.2016 р. теж є протиправним та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не виконав обов'язку щодо доказування правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, а тому суд вважає їх такими, що були винесені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 515,49 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі (т.1 а.с.119-121).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 15 січня 2016 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 15 січня 2016 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 15 січня 2016 року №.

Присудити товариству з обмеженою відповідальністю "Галеонстрой" () з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області судовий збір у розмірі 17 515 (сімнадцять тисяч п'ятсот п'ятнадцять) грн. 49 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько