Справа № 357/430/15-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/430/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Дмитренко А.М. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

08 грудня 2014 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання бездіяльності відповідача щодо не здійснення йому нарахування та виплати з 01.01.2014 державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та доплати до пенсії за проживання у зоні радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також надбавки дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату доплат до пенсії у відповідності до зазначених законів України з 01.01.2014.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з абзацу 4 частини 8 ст. 183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач належить до числа потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в УПФ України у м. Білій Церкві Київської області та одержує пенсію по 2 групі інвалідності від захворювання пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. В розмір пенсії ОСОБА_2 входить додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, доплата за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, допомога, як дитині війни.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Однак, листом відповідача від 20.11.2014 № 924/Л-01 у проведенні перерахунку ОСОБА_2 було відмовлено, посилаючись на те, що нарахування та виплата пенсії позивача проводиться у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами чинного законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктом 2 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 100 КАС України зазначає, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що в ньому позивач оскаржує дії та бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати йому як інваліду 2 групи недоплаченої суми пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, починаючи з 01.01.2014. Проте, з зазначеним адміністративним позовом позивач звернувся 08.12.2014 згідно відбитку поштового штемпеля на конверті (а.с.18).

Посилання апелянта на те, що про порушення своїх прав він дізнався з ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014, не можуть бути розцінені в якості поважної причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та прийняті до уваги. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Позовні вимоги стосуються щомісячних виплат, а тому строк коли особа мала дізнатись про порушення своїх прав наступав по закінченню кожного календарного місяця, коли їх отримувала.

Про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися з самого початку неправомірного нарахування пенсії, тобто з 1 січня 2014 року, а тому в даному випадку позовні вимоги підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку з дня звернення до суду, оскільки спірні правовідносини є триваючими.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 99, ст. 100 КАС України, позовні вимоги за період з 01.01.2014 по 07.06.2014 подані поза межами строку звернення до суду, та з урахуванням вищезазначених вимог КАС України підлягають залишенню без розгляду.

Вирішуючи спір в межах шестимісячного строку звернення, тобто за період з 08.06.2014 колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Також, ч. 4 ст. 54 вказаного вище Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по IІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вказаним статтям відповідач здійснював виплату в розмірі, встановленому Постановами Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 та № 112 від 25.03.2014, що є меншим за розмір, встановлений Законами.

Зі змісту приписів ст. 113 Конституції України випливає, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується, зокрема, законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року за № 3-рп/2012, дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Закони України «Про Державний бюджет на 2011 рік», «Про Державний бюджет на 2012 рік» та «Про Державний бюджет на 2013 рік» встановлювали обмеження щодо виплат додаткових пенсій, доплат особам постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що починаючи з 01 січня 2014 року Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України від 06 липня 2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України від 31 липня 2014 року, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51,52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказана норма набрала чинності з 03 серпня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії та доплати до пенсії відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підлягають задоволенню за період з 08.06.2014 по 02.08.2014 включно.

У відповідності до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про правомірність дій та рішень відповідача допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 202, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області - задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії за період з 01.01.2014 по 07.06.2014 - залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії, додаткової пенсії та щомісячної компенсації в розмірах, передбачених статтями 39, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також надбавки до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 08.06.2014 по 02.08.2014.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 08.06.2014 по 02.08.2014, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії по другій групі інвалідності, встановивши її у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 08.06.2014 по 02.08.2014, з урахуванням фактично виплачених сум за цей період.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 08.06.2014 по 02.08.2014, з урахуванням фактично виплачених сум за цей період.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної надбавки дитині війни, в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 08.06.2014 по 02.08.2014, з урахуванням фактично виплачених сум за цей період.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції в частині залишення адміністративного позову без розгляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України. В іншій частині постанова є остаточною і оскарженню не підлягає в силу пункту 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.