Справа № 803/3836/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 876/1034/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Торг» до Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь Торг» звернулося в суд з позовом до Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ), в якому просило визнати протиправною відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року та визнати податкову декларацію позивача прийнятою і зареєстрованою.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Торг» 20 листопада 2015 року до Ковельської ОДПІ направлено засобами телекомунікаційного зв»язку податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року. Як стало відомо позивачу, вказана декларація не була прийнята відповідачем, а була взята «до відома». Позивач вважає дії Ковельської ОДПІ щодо відмови у прийнятті декларації товариства з ПДВ за жовтень 2015 року протиправними. Відповідно до даних виписки з Єдиного державного реєстру, ТзОВ «Волинь Торг» 15.04.2015 року було змінено юридичну адресу підприємства з: Волинська обл., м. Ковель, вул. Театральна, 18 на м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення, 43. Проте, згідно з п.10.13 розділу 10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів України від 22.04.2014 року №462) у разі зміни місцезнаходження суб»єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду: до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року.

Пунктом 49.11 ст. 49 ПК України передбачено у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов»язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв»язку, - протягом п»яти робочих днів з дня її отримання. Проте, позивач жодних повідомлень про відмову у прийнятті податкової декларації за жовтень 2015 року станом на дату подання позовної заяви не отримував. Крім того, 20 листопада 2015 року позивачем було отримано від відповідача квитанцію №1 та квитанцію №2 про прийняття Ковельської ОДПІ податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015 року, а тому прийняття податкової декларації «до відома» порушує норми чинного законодавства та фактично є відмовою в прийнятті податкової декларації. Таким чином, у Ковельської ОДПІ були відсутні передбачені законом підстави для не прийняття податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною відмову Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Торг» та зобов»язано Ковельську об»єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області прийняти та зареєструвати 20 листопада 2015 року декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Торг».

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Ковельська ОДПІ оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на день отримання та комп»ютерної обробки податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року ТзОВ «Волинь Торг», Ковельською ОДПІ встановлено відсутність даного платника за адресою вказаною в податковій декларації, то враховуючи норми Податкового кодексу України, зокрема, статтю 48, Ковельською ОДПІ правомірно взято «До відома» податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року ТзОВ «Волинь Торг».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ «Волинь Торг» перебуває на обліку в Ковельській ОДПІ. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою місцезнаходження юридичної особи ТзОВ «Волинь Торг» з 15.04.2015 року є: м. Київ, вулиця М. Грушевського, 28/2, нежиле приміщення, 43 (а.с. 5-6).

23 липня 2012 року між Ковельською ОДПІ та ТзОВ «Волинь Торг» укладено договір про визнання електронних документів №220520151 (а.с. 17-19).

20 листопада 2015 року ТзОВ «Волинь Торг» засобами телекомунікаційного зв»язку направлено до Ковельської ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року.

Згідно з квитанціями №1 та №2 видно, що Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області 20 листопада 2015 року прийнято податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Торг» (а.с. 15-16).

Однак, листом від 27.11.2015 року №12677/03-06-15 Ковельська ОДПІ повідомила позивача про те, що подана засобами телекомунікаційного зв»язку податкова звітність з ПДВ за жовтень 2015 року вважається не прийнятою (не вважається податковою звітністю), так як відповідно до АІС «Податковий блок» наявна інформація про направлення державному реєстратору ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомлення про відсутність місцезнаходження ТзОВ «Волинь Торг» за податковою адресою: Україна, 01021, м. Київ, Печерський район, вулиця М. Грушевського, 28/2, нежиле приміщення, 43, та запропоновано подати нову податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року. Так як відомості зазначені в податковій декларації в графі «податкова адреса» не підтверджені та не відповідають фактичному місцезнаходженню платника, податкова звітність, подана засобами телекомунікаційного зв»язку, вважається не прийнятою (а.с. 28).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Ковельською ОДПІ неправомірно не зареєстровано податкову декларацію ТзОВ «Волинь Торг» датою її фактичного отримання контролюючим органом, оскільки відмовляючи у реєстрації податкової декларації не доведено порушення позивачем норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 Податкового кодексу України при її заповненні, чим порушено вимоги абзацу 1 пункту 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України. Висновки податкового органу про відсутність позивача за зареєстрованим місцезнаходженням є необґрунтованими та не могли слугувати підставою для неприйняття податкової декларації ТзОВ «Волинь Торг».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов»язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року (далі - ПК України).

Як встановлено пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов»язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби визначено статтею 49 ПК України.

У відповідності до п. 49.1, 49.2 цієї статті податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов»язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об»єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно із п. 49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв»язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Крім цього, пунктом 49.8 ст. 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов»язком контролюючого органу.

Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов»язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов»язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно із п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов»язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім»я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У відповідності до підпункту 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов»язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв»язку, - протягом п»яти робочих днів з дня її отримання.

З матеріалів справи видно, що Ковельська ОДПІ відмовила у прийнятті поданої товариством декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року.

При цьому, будь-яких посилань на допущення помилок у заповненні податкової декларації не наведено.

Підставою для відмови у прийнятті податкової декларації стала наявна в АІС «Податковий блок» інформація про направлення державному реєстратору ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомлення про відсутність місцезнаходження ТзОВ «Волинь Торг» за податковою адресою: Україна, 01021, м. Київ, Печерський район, вулиця М. Грушевського, 28/2, нежиле приміщення, 43.

Згідно із приписами пункту 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Таким чином, єдиним належним доказом місцезнаходження юридичної особи чи зміни її місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - адресою місцезнаходження юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Торг» з 15.04.2015 року є: Україна, 01021, м. Київ, Печерський район, вулиця М. Грушевського, 28/2, нежиле приміщення, 43 (а.с. 5-6).

Пунктом 10.13 розділу 10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 встановлено, що у разі зміни місцезнаходження суб»єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду: до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року.

З огляду на наведене, до 31.12.2015 року позивач знаходиться на обліку в Ковельській ОДПІ за неосновним місцем обліку, здійснює сплату визначених законодавством податків і зборів та подає податкову звітність.

Пунктом 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Ковельською ОДПІ неправомірно не зареєстровано податкову декларацію ТзОВ «Волинь Торг» датою її фактичного отримання контролюючим органом, оскільки відмовляючи у реєстрації податкової декларації не доведено порушення позивачем норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 Податкового кодексу України при її заповненні, чим порушено вимоги абзацу 1 пункту 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Крім того, з матеріалів справи видно, що особою, яка подала апеляційну скаргу - Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області не сплачено судовий збір при поданні апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3.2 таблиці ставок судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами судовий збір становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, реквізитами Львівського апеляційного адміністративного суду для сплати судового збору є: Державний бюджет Галицького району м. Львова, 38007573, р/р 1004, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, призначення платежу: судовий збір, код 34668371.

З огляду на наведене, з Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області слід стягнути суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 339,80 грн. (1 218*110%).

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі №803/3836/15 - без змін.

Стягнути з Ковельської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (вул. Чубинського, 1, м. Ковель, Волинська область, 45000) за реквізитами: Державний бюджет Галицького району м. Львова, 38007573, р/р 1004, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014 суму судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 1 339 (одна тисяча триста тридцять дев»ять) гривень 80 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 07.04.2016 року.