Справа № 308/1838/16-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Пассер М.І.

з участю позивача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві інспектора роти № 2 батальйону УПП в Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві інспектора роти № 2 батальйону УПП в Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_3В, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 702669 від 16 лютого 2016 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 лютого 2016 року інспектором роти №2 батальйону в м. Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_3 відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 702669, згідно якої ОСОБА_2 в м. Ужгороді по вул. Минайській, 28 здійснив зупинку ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинення маршрутних транспортних засобів (15,9.е.) та не предявив поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності наземних транспортних засобів чим порушив ПДР України п.2.1.г. чим, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови його визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вказану постанову вважає незаконною, такою, що не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства, оскільки інспектор поліції встановив порушення ним правил дорожнього руху без будь-яких допоміжних засобів вимірювання, а тому просить позов задовольнити.

У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що постанова ПС2 № 702669 від 16 лютого 2016 року є правомірною та складеною відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як розяснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеномуКодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2016 року інспектором роти №2 батальйону в м. Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_3 відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 702669, згідно якої ОСОБА_2 в м. Ужгороді по вул. Минайській, 28 здійснив зупинку ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинення маршрутних транспортних засобів (15,9.е.) та не предявив поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності наземних транспортних засобів чим порушив ПДР України п.2.1.г. чим, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП Згідно вказаної постанови позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Однак, даний факт було зафіксовано працівником поліції не в автоматичному режимі, а інспектор поліції встановив порушенням ОСОБА_2 правил дорожнього руху без будь-яких допоміжних засобів вимірювання.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі вишенаведеного суд дійшов висновку, шо при складанні постанови субєктом владних повноважень інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_3 вчинено порушення вимог ст. 280 КУпАП, а саме не зясовані всі істотні обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього що стосується відсутності полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності наземних транспортних засобів, то відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9060021 від 03.02.2016 р. транспорний засіб ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 є застрахований. Страхувальник ОСОБА_2

З врахуванням того, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 17, 18, 70, 71, 86, 159-163 КАС України, ст. ст.222, 251, 258, 288 КУпАП, постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, Законом України «Про національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві інспектора роти № 2 батальйону УПП в Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 702669 від 16 лютого 2016, винесену інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1