Справа № 2-а-2848/11
Суддя: Коцюрба М. П.
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2848/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в

складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного центру зайнятості Київського обласного центру зайнятості про визнання трудового договору таким, що припинив свою дію та зняття з реєстрації трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Києво-Святошинського районного центру зайнятості Київського обласного центру зайнятості про визнання трудового договору таким, що припинив свою дію та зняття з реєстрації трудового договору.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 06.04.2010 року було прийнято на роботу на посаду продавця-касира ОСОБА_2 та в м. Києві було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою (далі - трудовий договір), який 06.04.2010 року було зареєстровано відповідно до п.п. 2-5 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджену Наказом № 260 від 08.06.2011 року Міністерства праці та соціальної політики в Києво-Святошинському районному центрі зайнятості Київського обласного центру зайнятості за № 234.

Трудовий договір було укладено на невизначений строк відповідно до п.1 ст.23 Кодексу законів про працю України (далі - КзпП)

27 липня 2010 року ОСОБА_2 подано ОСОБА_1 заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням з 11.08.2010 року.

Як зазначає Позивач, оскільки після закінчення строку попередження про звільнення (з 27.07.2010 року по 11.08.2010 року) ОСОБА_2 залишив роботу, трудовий договір з огляду на ст. 38 КзпП України вважається таким, що розірваний, на підставі чого Позивачем внесено запис до трудового договору про його розірвання з 11.08.2010 року на підставі ст. 38 КзпП України за ініціативою працівника.

Позивач направив свого представника до Відповідача з метою зняття трудового договору з реєстрації внаслідок його розірвання за ініціативою працівника, однак Відповідачем було відмовлено Позивачу у здійсненні зазначених дій. Свою відмову Відповідач аргументував тим, що обовязковою умовою для зняття трудового договору з реєстрації є особиста присутність обох сторін такого договору в центрі зайнятості, а також наявність записів фізичної особи-роботодавця про підстави розірвання трудової угоди та підписи його та найманого працівника на трьох примірниках трудового договору.

ОСОБА_2 ухиляється від явки за викликами Позивача до центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації, а забезпечити його явку до центру зайнятості не має можливості.

В судове засідання Позивач не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 06.04.2010 року було прийнято на роботу на посаду продавця-касира ОСОБА_2 та в м. Києві було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою (далі - трудовий договір), який 06.04.2010 року було зареєстровано відповідно до п.п. 2-5 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджену Наказом № 260 від 08.06.2011 року Міністерства праці та соціальної політики в Києво-Святошинському районному центоі зайнятості Київського обласного центру зайнятості за № 234.

Трудовий договір було укладено на невизначений строк відповідно до п.1 ст.23 Кодексу законів про працю України (далі - КзпП).

27 липня 2010 року ОСОБА_2 подано ОСОБА_1 заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням з 11.08.2010 року.

Відповідно до ст. 38 КзпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Оскільки після закінчення строку попередження про звільнення (з 27.07.2010 року по 11.08.2010 року) ОСОБА_2 залишив роботу, трудовий договір з огляду на ст. 38 КзпП України вважається таким, що розірваний, на підставі чого Позивачам внесено запис до трудового договору про його розірвання з 11.08.2010 року на підставі ст. 38 КзпП України за-ініціативою працівника.

Відповідно до п.п.6, 10 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року, у разі дострокового припинення дії трудового договору в ньому фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Посадова особа центру зайнятості повинна ознайомити сторони під розпис щодо порядку реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, унесення відповідних записів до трудової книжки працівника та її зберігання.

Позивач направив свого представника до Відповідача з метою зняття трудового договору з реєстрації внаслідок його розірвання за ініціативою працівника, однак Відповідачем було відмовлено Позивачу у здійсненні зазначених дій. Свою відмову Відповідач аргументував тим, що обовязковою умовою для зняття трудового договору з реєстрації є особиста присутність обох сторін такого договору в центрі зайнятості, а також наявність записів фізичної особи-роботодавця про підстави розірвання трудової угоди та підписи його та найманого працівника на трьох примірниках трудового договору.

ОСОБА_2 ухиляється від явки за викликами Позивача до центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації, а забезпечити його явку до центру зайнятості не має можливості.

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що дійсно між сторонами трудовий договір був достроково припинений, ОСОБА_2 не бажає з'являтися в центр зайнятості для документального оформлення дострокового припинення трудового договору та зняття його з реєстрації, а тому заявлений позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.38 КЗпП України, Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року, ст.ст.10,11, 60, 212, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного центру зайнятості Київського обласного центру зайнятості про визнання трудового договору таким, що припинив свою дію та зняття з реєстрації трудового договору - задовольнити.

Визнати трудовий договір, укладений та зареєстрований 06.04.2010 року в м. Києві Києво-Святошинським районним центром зайнятості за № 234 таким, що припинив свою дію 11.08.2010 року.

Зобовязати Києво-Святошинський районний центр зайнятості Київського обласного центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір між працівником і фізичною особою, укладений та зареєстрований 06.04.2010 року в м. Києві Києво-Святошинським районним центром зайнятості за № 234 за відсутності ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення чи протягом з 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя