Справа № 820/11597/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Цибульник Г.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Шевченківського професійного аграрного ліцея до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування частини вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський професійний аграрний ліцей звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати пункт 13 вимоги Державної фінансової інспекції в Харківській області щодо усунення порушень законодавства від 28.05.2015 № 031-25/3882.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ДФІ в Харківської області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Шевченківського професійного аграрного ліцею за період з 01.09.2011 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт ревізії від 17.04.2015 року № 750-2002, підписаний із запереченням. На підставі встановлених під час перевірки порушень, ДФІ у Харківській області винесено вимогу щодо усунення порушень законодавства від 28.05.2015 року № 031-253882. На думку позивача, вказана вимога є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає чинному законодавству України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до канцелярії суду 24.03.2016 року надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними в справі доказами.

Представник відповідача, в наданих 19.01.2016 року до суду запереченнях, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 2 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється КМУ.

З матеріалів справи вбачається, що Державною фінансовою інспекцією в Харківській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Шевченківського професійного аграрного ліцею за період з 01.09.2011 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт ревізії від 17.04.2015 року № 750-2002, який підписаний із запереченнями.

Шевченківському професійному аграрному ліцею пред'явлено Вимогу щодо усунення порушень законодавства від 28.05.2015 року № 031-253882, зокрема оспорюваного позивачем пункту, а саме:

п. 13. ревізією встановлено, що Шевченківським професійним аграрним ліцеєм проведена реалізація пшениці озимої ТОВ "Енліль" на суму 477840,00 грн. В розрахунок за пшеницю Шевченківський професійний аграрний ліцей отримав від ТОВ "Енліль" простий іменний вексель, про що було складено акт прийому-передачі векселя від 08.08.2014 року без номера. Дана господарська операція в органах державного казначейства ліцеєм не відображена, договір в книзі реєстрації договорів ШПАЛ не зареєстрований. Кошторисні призначення доходів ліцею на 2014 рік в частині надходження коштів від реалізації пшениця не визначені, кошти від реалізації товару на казначейські рахунки ліцею не надійшли, що є порушенням вимог ст. 43 гл. 8 та п. 6 ст. 45 Бюджетного Кодексу України від 08.07.2010 № 2456-УІ та п. 4.8.1, п. 4.9.2 та 5.6 наказу Міністерства фінансів України від 23.08.2012 № 938. У зв'язку з ненадходженням коштів до каси закладу чи на розрахунковий казначейський рахунок ліцею від реалізації пшениці ТОВ "Енліль", втрати активів закладу склали 477840,00 грн., чим нанесено матеріальної шкоди (збитку) ліцею в зазначеній сумі.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011, визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Суд зазначає, що відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем пред'явлено вимоги, які вказують на виявлені збитки та їх розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною та її скасування. Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 13.05.2014 року по справі № 21-89а14.

Таким чином, вимога позивача про скасування п. 13 вимоги № 031-253882 від 28.05.2015 року не підлягає задоволенню, оскільки зазначеним рішенням, яке набрало законної сили, органом державного фінансового контролю вже стягнуто суму боргу у розмірі 477840, 00 грн. щодо неправомірної реалізації Шевченківським професійним аграрним ліцеєм озимої пшениці ТОВ "Енліль".

Відповідно до ст. ст. 9, 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративній справі Шевченківського професійного аграрного ліцея до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування частини вимоги - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 березня 2016 року.

Суддя Мельников Р.В.