Справа № 263/7365/15-а
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/263/2/2016
№263/7365/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 міського майна Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, про визнання права користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась з адміністративним позовом до ОСОБА_3 міського майна Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльність відповідача з приводу відмови у проведенні приватизації квартири АДРЕСА_1. Просила зобовязати ОСОБА_3 міського майна Маріупольської міської ради видати розпорядження органу приватизації щодо передання у приватну власність спірної квартири, загальною площею 60,3кв.м. жилою площею 11,98кв.м., в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Під час судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги, а саме, з урахуванням експлікації приміщень відображених у технічній документації на квартиру АДРЕСА_1 просила суд визнати за нею право користування спірною квартирою, яка складається з житлової кімнати, площею 11,98кв.м, кухні 5,2кв.м, сумісного туалету 5,2кв.м., коридору 12,6кв.м., передпокою 16,31кв.м, вбудованої шафи 9,02кв.м.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 52 КАС України суд з урахуванням змісту уточнених позовних вимог, залучив до участі у розгляді справи в якості співвідповідача - ОСОБА_2 комітет Маріупольської міської ради.

Підтримавши зміст позовних вимог та наполягаючи на його задоволенні у повному обсязі, позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 міського майна ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що перешкодою для приватизації спірної квартири, є наявність у експлікації житла нежилих приміщень, а саме: передпокою та вбудованої шафи, які зайняті позивачкою без відповідних правових підстав, оскільки виконавчим комітетом ММР рішення на право зайняття відповідних приміщень не виносилось.

Представник відповідача ОСОБА_2 комітету Маріупольської міської ради - ОСОБА_5 розгляд справи залишив на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Так, на підставі рішення Маріупольської міської ради №160/1 від 15.06.2011 року ОСОБА_6, родина якого складалась з чотирьох осіб, 06.07.2011 року був виданий ордер №006009 на право заняття квартири №8, яка складалась з однієї кімнати, жилою площею 11,98кв.м, в будинку №12 по вулиці Георгіївській у м.Маріуполі

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 06 листопада 2012 року за позовом ОСОБА_1, квартиронаймача ОСОБА_6 визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №8 в будинку №12 по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі.

На підставі зазначеного рішення суду від 06.11.2012 року, колегією Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської 29.08.2013 року прийнято рішення №164/5 про визнання ОСОБА_1 наймачем однокімнатної квартири №8 житловою площею 11,98кв.му будинку №12 по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі.

Згідно з особовим рахунком №1516 за ОСОБА_1 закріплена житлова площа 11,98кв.м., загальна площа 60,3кв.м., за адресою: місто Маріуполь, вулиця Георгіївська, 12-8. В зазначеній квартирі зареєстрована позивачка ОСОБА_1 з 30.08.2000 року.

З інвентаризаційної справи №10691 вбачається, що первинна зйомка домоволодіння по вулиці Георгіївській №12 була проведена у 1949 році, коли квартира №8 складалась з кухні та жилої кімнати, загальною площею 28,3кв.м. При проведенні технічної інвентаризації 20.01.1991 року була виявлена добудована нежитлова прибудова б4-1, яка згідно Наказу Мінрегіонбуду №404 не є самовільно побудованою. Квартира АДРЕСА_2, складається з: жилої кімнати площею 11,98кв.м., кухні площею 5,2кв.м., вбиральні (поєднаної) площею 5,2кв.м., коридору площею 12,6кв.м., передпокою площею 16,31кв.м., вбудованої шафи площею 9,2кв.м., загальною площею 60,3кв.м.

Згідно ст.58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

За приписом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (зі змінами та доповненнями) судовому розгляду підлягають спори, пов'язані з договором найму жилого приміщення, і зокрема, про надання наймачеві звільненого жилого приміщення в квартирі, в якій він проживає, якщо йому відмовлено в наданні цього приміщення або на нього видано ордер іншій особі чи воно передано іншому наймачеві, який проживає в цій же квартирі.

З листів ОСОБА_3 міського майна від 08.06.2015 року та від 22.12.2015 року, вбачається, що проведення приватизації за зверненням позивачки унеможливлюється наявністю нежитлових приміщень квартири право користування якими не підтверджено відповідним рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

Згідно вимог ст.63 ЖК України не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1 ст.48 ЖК України), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо).

Згідно ст.54 ЖК України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Вказане правило, застосовується незалежно від належності жилого будинку.

Таким, чином, враховуючи, що приміщення: передпокій - площею 16,31кв.м., вбудована шафа - площею 9,02кв.м., не є ізольованими з окремим входом, є фактично складовою та мають спільний вхід із кімнатою, площею 11,98кв.м., є вивільненими та фактично знаходяться у користуванні ОСОБА_1, яка є наймачем суміжного приміщення жилої кімнати, площею 11,98кв.м., і разом вони є окремою квартирою, тож вони можуть бути надані тільки позивачці, як користувачу суміжного неізольованого житлового приміщення, а позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання права користування вказаними приміщеннями.

Також, суд враховує, що Рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської від 29.08.2013 року №164/5 про визнання ОСОБА_1 наймачем однокімнатної квартири №8 житловою площею 11,98кв.му будинку №12 по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі прийнято без врахування інших приміщень квартири, які не є окремим предметом найму.

Згідно з ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнат, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 3 зазначеного Закону передбачений порядок здійснення приватизації за умовами якого громадянам безоплатно передаються квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10кв.м. метрів на сімю. Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування).

Отже, за умови визнання за позивачкою права користування на спірні допоміжні приміщення квартири, вжиття заходів судового захисту шляхом зобовязання ОСОБА_3 міського майна вжити заходів з проведення приватизації є зайвим дублюванням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому інша частина позовних вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 міського майна Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, про визнання права користування житлом, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право користування квартирою №8 в будинку №12 по вулиці Георгіївській в місті Маріуполі, яка складається з: жилої кімнати площею 11,98кв.м., кухні площею 5,2кв.м., вбиральні (поєднаної) площею 5,2кв.м., коридору площею 12,6кв.м., передпокою площею 16,31кв.м., вбудованої шафи площею 9,2кв.м., загальною площею 60,3кв.м.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя В.О.Ковтуненко