Справа № 130/410/16-а
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31.03.2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі - Росовській О.Ю.

із участю : - позивача ОСОБА_1

- представника позивача ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі про оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.02.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, вказавши що починаючи з 20.11.1987 року по 18.05.1989 року та з 18.08.1989 року по 12.06.2000 року, тобто повних 12 років вона працювала обробником виробів з пластмас заводу "Сектор", який на підставі рішення Жмеринської міської ради №27 Р від 30.01.1995 року реорганізовано у ВАТ "Жмеринський завод "Сектор", що доводиться копією трудової книжки БТ-І №6240431. Зазначила, що вказана робота відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 (розділ ХІ "Хімічне виробництво" та розділ ХVІ "Електротехнічне виробництво") і відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Натомість коли вона 10.11.2015 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй такої пенсії, то рішенням Комісії по розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління Пенсійного фонду у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області (вих. №34 від 13.12.2015 року) в призначенні даної пенсії їй відмовлено через: 1) помилку у написанні її прізвища в архівній довідці №01-14-332 від 06.11.2015 року; 2) відсутність необхідного загального стажу роботи в обсязі 20 років 6 місяців; 3) відсутність документів про атестацію робочих місць на заводі "Сектор"; 4) відсутність довідки про характер роботи, що дає право на пільгову пенсію. Зауважила, що згідно з її паспортом громадянки України, приєднаним до позову, її вік 51 рік, період її роботи на посаді, що дає право на пенсію на пільгових умовах, вже до 21.08.1992 року становив 5 років, а наразі 12 років, загальний трудовий стаж нараховує 20 років 6 місяців. Пояснила, що в тому, що підприємство вчасно не провело атестації робочого місця, її вини немає, як і в тому, що ліквідатор ВАТ "Завод "Сектор" відмовляється видавати колишнім працівникам будь-які довідки. Крім цього, нею усунуто причини, які також перешкоджали призначенню їй пільгової пенсії, так як факт належності їй архівних довідок, у яких допущено помилку, встановлено рішенням суду від 15.02.2016 року. Також в звязку з укладенням та виконанням нею 03.02.2016 року договору про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного соціального страхування за 10 місяців, її загальний трудовий стаж вже складає необхідні 20 років 6 місяців. Вважаючи вказане рішення відповідача незаконним, просила визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління ПФУ у м.Жмеринці та Жмеринському районі від 13.12.2015 року №34 про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи у ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" обробником виробів з пластмас з 20.11.1987 року по 18.05.1989 року та з 18.08.1989 року по 12.06.2000 року і призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п."б" ч.1 ст.13 Закону "Про пенсійне забезпечення" з 03.02.2016 року.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги. Пояснили, що в період з 20.11.1987 року по 18.05.1989 року та з 18.08.1989 року по 12.06.2000 року, а загалом повних 12 років ОСОБА_1 працювала обробником виробів із пластмас, тобто на шкідливому виробництві. Вваажають, що дана робота відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 за категорією "Електротехнічне виробництво" і тому відповідно до п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" надає позивачу право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Уточнили, що на час початку розгляду даної справи по суті позивач повторно не зверталась до відповідача за призначенням пільгової пенсії після отримання нею підтвердження за судовим рішенням щодо належності їй архівних довідок та укладенням вказаного договору про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного соціального страхування. Зауважили, що діючий на разі арбітражний керуючий (ліквідатор) ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" категорично відмовляється надавати уточнюючу довідку про характер роботи у шкідливих умовах на даному підприємстві. Просили задоволити позов, посилаючись на викладені в ньому обгрунтування.

Представник відповідача позов не визнала, вважаючи, що комісія з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначення (перерахунком) та виплатою пенсій при управлінні ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області, розглянувши макет пенсійної справи, правомірно прийняла рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком №2 згідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, та п.п.2, 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, у звязку з непредставленням позивачем уточнюючої довідки стосовно підтвердження особливих умов її праці, необхідної для призначення пільгової пенсії, наказів про атестацію робочого місця та відсутністю необхідного стажу для призначення пільгової пенсії. Також зауважила, ща в архівній довідці №01-14-333 від 06.11.2015 року про нарахування заробітної плати позивачу відомості стосовно заробітної плати в період з квітня 1996 року по травень 1997 року, з липня по серпень 1997 року, за 1998 рік взагалі відсутні відомості по нарахуванню заробітної плати, з чого випливає, що у ці періоди не сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування. У задоволенні позову просила відмовити.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працювала з 1987 року по 2000 рік спільно із позивачем в одному цеху ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" обробником виробів з пластмас, тільки вона обробляла пластмасу темного кольору, а позивач жовтого кольору. Пояснила, що робота в даному цеху була повязана із шкідливими умовами праці, оскільки після обробки деталей з пластмаси постійно скрізь осідав пил, яким вони дихали, також ці деталі після обробки потрібно було продувати у спеціальних коробах з отворами за допомогою стисненого повітря. Зазначила, що після роботи у вказаних умовах праці часто траплялись висипання по тілу та кашель. Повідомила, що додаткові відпустки, повязані із шкідливими умовами праці, їй не надавались, а давали тільки молоко і безкоштовні талони на обід.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона працювала з 1987 року по 1994 рік спільно із позивачем у ВАТ "Жмеринський завод "Сектор", де вона займалася пресуванням деталей з пластмас, а позивач після цього технологічного процесу зчищувала на станках наліт на виготовлених деталях, тобто займалася їх обробкою. Повідомила, що їх робота була пов'язана із шкідливими умовами праці, оскільки після обробки деталей постійно скрізь осідав пил, яким вони дихали.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності представлені докази, суд доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

У відповідності до вимог ч.2,4 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, мають серед інших працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

У відповідності до ч.4 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Згідно вимог ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі Порядок, постанова №422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №1.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Наведена вище правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-51а15, ухваленій за результатом перегляду судових рішень в адміністративних справах з підстав неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що передбачені п.1 ч.1 ст.237 КАС України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, із врахуванням висновку, що викладений у вказаній постанови Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-51а15, судом за відсутності грунтовних підстав для відступу від наведеної правової позиції в даному конкретному випадку визначається безпідставність вимог позивача щодо неправомірності оспорюваного рішення комісії відповідача від 13.12.2015 року №34 (а.с.6-9), оскільки останнє містить обєктивні посилання на відсутність наказів про атестацію робочого місця або довідки, що підтверджує пільговий характер роботи заявника ОСОБА_1, а тому відмова відповідача зарахувати період роботи позивача у ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" за професією "робітник на механічній обробці пластмас", яка передбачена п."а" розділу ХVІ "Електротехнічне виробництво" Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких повний робочий день надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, є правомірною в частині незарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 21.08.1992 року по 12.06.2000 року саме внаслідок відсутності документів на підтвердження проведення атестації цієї посади на даному підприємстві.

При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо відмови у наданні довідки про пільговий характер роботи з боку арбітражного керуючого (ліквідатора) підприємства, оскільки будь-яких підтверджень цього твердження не представлено, натомість неправомірність дій останнього передбачає визначену законом матеріальну відповідальність, що не виключає захисту порушеного права позивача в альтернативний спосіб відшкодування завданої шкоди.

Відтак, за встановлених обставин до стажу періоду роботи ОСОБА_1, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно даних її трудової книжки БТ-І №6240431 (а.с.10-11) підлягають зарахуванню періоди роботи з 01.09.1987 року по 17.05.1989 року та з 18.08.1989 року по 21.08.1992 року, які відповідають зайнятості позивача за професією "робітник на механічній обробці пластмас" згідно Списку №2, що за сумарним обчисленням не перевищує навіть половини визначеного законом стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, а отже, не становить жодної з визначених п."б" ч.1 ст.13 Закону "Про пенсійне забезпечення" підстав призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Окрім того, визначені також оспорюваним рішенням відповідача обставини щодо відсутності у ОСОБА_1 загального стажу роботи 20 років 6 місяців при зверненні за призначенням пенсії з 01.04.2015 року по 31.03.2016 року та невідповідності прізвища заявника в архівних довідках відомостям її паспорту, сукупність яких обєктивно мала місце на час подання позивачем заяви відповідачеві про призначення пільгової пенсії та були усунуті за ініціативою самої ОСОБА_1 лише після винесення відповідачем рішення про відмову у її призначенні такої пенсії серед іншого й з цих підстав, додатково становить ознаки правомірності оспорюваного рішення відповідача від 13.12.2015 року, що не визначає підстав його скасування за заявленою позивачем вимогою даного адміністративного спору.

Визначаючи правомірним зазначене рішення вказаного субєктв владних повноважень про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, судом не вбачається підстав щодо зобовязання відповідача до призначення їй такої пенсії за відповідною вимогою позивача, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.13, 62, 100, 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, п.4,5 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, ст. 4, 5, 8, 9, 14, 18, 69, 71, 72, 94, 97, 99 162, 244-2, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі від 13.12.2015 року №34 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи у ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" обробником виробів з пластмас з 20.11.1987 року по 18.05.1989 року та з 18.08.1989 року по 12.06.2000 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п."б" ч.1 ст.13 Закону "Про пенсійне забезпечення" з 03.02.2016 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків її оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік .В.М.