Справа № 825/482/16
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/482/16
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді - Кашпур О.В.,
суддів - Соломко І.І., Д`якова В.І.,
за участі секретаря - Пушенко О.І.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Гнатюка В.С.,
представників відповідачів - Полотняка Р.О., Лотоцького А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11.03.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України, в якому просив суд визнати:
протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні до виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі встановлення третьої групи інвалідності, передбаченої ст. 16 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції закону з 1 січня 2014 року.
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та подати до Міністерства оборони України документи для виплати ОСОБА_1 , як інваліду війни III групи одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду третьої групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції закону з 1 січня 2014 року та перерахувати на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи для подальшої виплати ОСОБА_1 ;
зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту ст. 16-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції закону з 1 січня 2014 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 квітня 2013 року Чернігівською обласною МСЕК позивачу була встановлена III група інваліда війни. Причина інвалідності - поранення, ЗЧМТ - контузія головного мозку і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Позивач вважає, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому повинні виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Відмову відповідачів в перерахуванні зазначеної допомоги позивач вважає протиправною, оскільки в законі в редакції з 1 січня 2014 року немає ніяких посилань та виключень щодо строку встановлення первинної інвалідності - до 1 січня 2014 року чи після 1 січня 2014 року. Позивач зазначає, що з огляду на те, що заяву на отримання одноразової грошової допомоги ним було подано 12 листопада 2015 року після набуття чинності з 1 січня 2014 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» і ним не було перевищено трирічний строк, встановлений п.8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону в редакції з 1 січня 2014 року, а саме: інвалідам війни III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача Міністерства оброни України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0111084, позивачу первинно встановлено 3-тю групу інвалідності 17.04.2013 року. Причина інвалідності пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. На момент встановлення інвалідності позивачу виплата одноразової грошової допомоги регулювалась Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. №499 « Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» та ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції на момент виникнення відповідних правовідношень. Тобто, вимога позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги на підставі вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зі змінами станом на 01.01.2014року та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 не відповідає законодавству України і не може бути задоволена судом.
Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до Порядку від від 28 травня 2008 р. №499 грошова допомога по інвалідності військовослужбовцям строкової служби може бути виплачена в разі встановлення такої інвалідності строком не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, таким чином, у зв`язку з тим, що контузія і захворювання отримано позивачем під час проходження строкової служби, а інвалідність було встановлено через 26,5 років з моменту звільнення із військової служби, то підстав для виплати одноразової грошової допомоги позивачу не має. Також, Міністерство оборони України зазначає, що позивачем не надано до суду жодних доказів, які б підтвердили, що він проходив військову службу в Збройних Силах України або був військовослужбовцем іншого утвореного відповідно до законів України військового формування та правоохоронного органу спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Враховуючи наведені обставини, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача - Чернігівського обласного військового комісаріату в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не є уповноваженим органом на прийняття рішення щодо призначення чи відмови у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги, він лише приймає від позивача пакет документів та направляє його на адресу уповноваженого органу для прийняття відповідного рішення, а після прийняття позитивного рішення про виплату одноразової грошової допомоги та перерахування коштів для виплати одноразової грошової допомоги проводить її виплату громадянинові, якому призначено одноразову грошову допомогу. Чернігівський ОВК позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги не відмовляв, жодних документів про прийняття ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивач не надає, подібних рішень не існує, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Виходячи з вищевикладеного, Чернігівський ОВК просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.10.1984 по 10.11.1986 проходив строкову військову службу в Збройних силах СРСР під час здійснення військових операцій в Республіці Афганістан.
Під час проходження служби, а саме 14.06.1986 ОСОБА_1 отримав закриту черепно-мозкову травму - контузію головного мозку, що підтверджується довідкою архіву військово-медичних документів від 16.10.2006 (а.с. 7).
Відповідно до протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2469 від 11.12.2012 ЗЧМТ-контузія головного мозку, підтверджені довідкою архів Військово-медичних документів ВММ МО РФ від 16.10.2006, рядового у відставці ОСОБА_1 , наслідками яких, згідно медичних документів (медична картка амбулаторного хворого, виписки з історії хвороби) за 2000-2012 року, є захворювання «Гіперотонічна хвороба II ст., сутпінь-2, ризик-2, дифузний кардіосклероз, аортосклероз, СН II А ст., ФК П. Післятравматична дисциркуляторна енцефалопатія II ст. з розсіяною дрібновогнещевою симптоматикою, стійкою цифалгією, вестибулопатією, мнестичним зниженням, вегето-судинною дисфункцією з судинними кризами, вираженим церебростенічним синдромом. Поширений посттравматичний остеохондроз хребта зі стійкою цервіклімбалгією, рецидивуючий перебіг», - ЗЧМТ контузія головного мозку і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (Витяг з протоколу а.с. 8).
Отже, Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв було встановлено, що поранення та захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків проходження військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0111084 від 17.04.2013 ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності вперше, в зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби строком до 01.05.2016 (а.с. 11).
ОСОБА_1 12.11.2015 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975
Чернігівським ОВК листом від 17.11.2015 № 5861 заява позивача з доданими документами була направлена на адресу Департаменту фінансів МО України.
Листом від 14.12.2015 за вих. № 6297 Чернігівським ОВК було повідомлено позивача про прийняте Департаментом фінансів МО України рішення щодо його заяви про виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09.12.2015 № 248/3/6/3844 у зв`язку внесенням зміни з 01.01.2014 до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975), виплата одноразової грошової допомоги передбачена тільки військовослужбовцям та звільненим особам, які отримали первинно інвалідність (поранення, травму, каліцтво) після 01.01.2014.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Ураховуючи зазначене та те, що заявник був звільнений зі строкової військової служби в 1986 році та інвалідність первинно отримав у 2013 році, то права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів він не має.
У зв`язку з викладеним документи повернено без реалізації.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, що діє на даний час, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно із п. б ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Статтю 16 та 16-2 викладено в такій редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 N 5040-VI, який набрав законної сили з 01.01.2014.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», яка набрала законної сили з 24.01.2014, встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. N 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. N 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З системного аналізу наведених норм законодавства випливає, що датою, з якої у інваліда III групи виникає право на отримання одноразової грошової допомоги у разі інвалідності у розмірах, що встановлені статтями 16, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 N 5040-VI та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 виникає з моменту встановлення такої інвалідності в період дії таких актів. Особи, допомога яким не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто на день встановлення такої інвалідності.
Відповідно до довідки МСЕК серії № 0111084 від 17.04.2013 ОСОБА_1 вперше встановлена 3 група інвалідності в зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби 17.04.2013. Тобто право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовця у позивача виникло з моменту встановлення інвалідності, а саме з 17.04.2013.
На такий момент діяла наступна редакція ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Також діяв Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499.
Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 2 цих Порядку та умов одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 24-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 20-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 33-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок виконання військового обов`язку у розмірах, що передбачені статтями 16, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 N 5040-VI та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Оскільки право на таку допомогу у ОСОБА_1 виникло на момент встановлення йому інвалідності вперше, тобто 17.04.2013, отже така допомога йому повинна призначатися та виплачуватися в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Таким чином суд вважає, що Міністерство оборони України правомірно відмовило позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, яка виплачується у разі інвалідності, пов`язаної з виконанням військового обов`язку, про що зазначено в листі від 09.12.2015 № 248/3/6/3844.
Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови Міністерства оборони України в призначенні до виплати йому одноразової грошової допомоги; про зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду третьої групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції закону з 1 січня 2014 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Надаючи правову оцінку діям відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.
Згідно із п. 12, 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Зазначені норми кореспондуються з п. 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499.
Отже, Чернігівський обласний військовий комісаріат приймає у заявника документи, перелік яких наведений у вищезазначених порядках та направляє їх до головного розпорядника бюджетних коштів для вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що Чернігівським ОВК дотримано вказаного обов`язку, а саме направлено документи позивача до Департаменту фінансів Міністерства оброни України, а тому суд приходить до висновку про відсутність порушення з боку Чернігівського обласного військового комісаріату.
Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи наведене, суд вважає, що Міністерством оборони України правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а Чернігівським обласним військовим комісаріатом дотримано законодавчо встановленого обов`язку, а отже вони діяли в межах та на підставі чинного законодавства та наданих повноважень, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуюча суддя О.В. Кашпур

Судді І.І. Соломко

В.І. Д`яков