Справа № 810/286/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

29 березня 2016 року 810/286/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

27 січня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування вимог від 31 травня 2013 р. № Ф-646-у та від 30 вересня 2015 р. № 344-у.

24 березня 2016 р. представником відповідача до суду було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням встановленого строку звернення до адміністративного суду згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Позивач проти поданого клопотання заперечував, посилаючись на те, що про наявність оскаржуваних вимог дізнався наприкінці вересня 2015 р. (а.с. 4).

17 березня 2016 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи в частині поданого клопотання, встановив таке.

Як вбачається з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як убачається з ч. 5 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Як вбачається з позовної заяви, підставою звернення позивача до суду є винесення відповідачем вимог про сплату боргу від 31 травня 2013 р. № 646-У та 30 вересня 2015 р. № 344-у.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Разом з тим, в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що про внесення вимоги від 31 травня 2013 р. № 646-У позивач дізнався наприкінці вересня 2015 р. (а.с. 4).

Проте, жодного документа на підтвердження дати отримання оскаржуваних вимог позивачем надано не було.

При вирішенні питання щодо наявності поважних причин для поновлення строку звернення з адміністративним позовом суд враховує наступне.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності субєктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Наведені позивачем обставини, які спричинили пропуск строку для звернення до суду, не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на звернення до суду безпосередньо позивачем, зважаючи на наступне.

Як убачається з копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, вимога про сплату недоїмки від 31 травня 2013 р. № 646-У була вручена позивачу 18 червня 2013 р., а вимога про сплату недоїмки від 30 вересня 2015 р. № 344-у була вручена позивачу 6 жовтня 2015 р. (а.с. 35, 38).

Тобто, документально підтверджено, що вже 18 червня 2013 р. та 6 жовтня 2015 р. позивач знав про винесення відповідачем оскаржуваних вимог.

Як вже зазначалося, ч. 5 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Таким чином, визначений ч. 5 ст. 99 КАС України строк звернення до суду з оскарження вимоги про сплату недоїмки від 31 травня 2013 р. № 646-У сплинув 18 липня 2013 р., а щодо оскарження вимоги від 30 вересня 2015 р. № 344-у - 6 листопада 2015 р.

З відбитку календарного штемпеля підприємства поштового звязку на конверті, в якому надіслано позовну заяву, вбачається, що позовну заяву позивача здано на пошту лише 11 грудня 2015 р. (а.с. 27).

Будь-яких інших доказів того, що позивач був позбавлений можливості звернутися до суду або про перешкоджаючі умови, що зумовили пропуск строку звернення, до суду не надано.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання протиправними та скасування вимог від 31 травня 2013 р. № Ф-646-у та від 30 вересня 2015 р. № 344-у.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Виноградова О.І.