Справа № 820/782/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 березня 2016 р. № 820/782/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.,

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Наконечного А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України в Орджонікідзевському районі м. Харкова Харківської області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 травня 2015 року № 00041/1704; стягнути з Держави в особі Управління Державної казначейської служби України у Орджонікідзевському районі м. Харкова на користь ОСОБА_3 сплачені грошові кошти у сумі 25000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення - рішення форми "Ф" від 07 травня 2015 року № 00041/1704, яким безпідставно нараховано транспортний податок у сумі 25000,00 грн. на транспортний засіб, який знаходиться у власності позивача, а саме: TOYOTA LAND CRUISER 200, державний знак НОМЕР_1, 2010 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 куб.см. 22.07.2015 року позивачем сплачено суму податку Згідно з нормами Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовуються до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. Базовий податковий період дорівнює календарному року. Однак, ДПІ нараховано податок за 2015 рік, тобто за період, який ще не завершився, позбавляючи позивача змоги самостійно нарахувати та сплатити податкове зобов'язання. Таким чином, за судженням позивача, податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам Податкового кодексу України та чинному Законодавству України, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги та доводи позову підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача, Наконечний А.С., у судовому засіданні позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов відповідач зазначив, що податкове повідомлення рішення від 07 травня 2015 року № 00041/1704 прийняте контролюючим органом на підставі ст.267 Податкового кодексу України та згідно даних органів внутрішніх справ. Відповідач стверджує, що автомобіль позивача відноситься до об'єкта оподаткування та враховуючи, що автомобіль зареєстровано у 2010 році, позивач повинен сплатити транспортний податок за легковий автомобіль, який використовується до 5 років і має об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см. Отже, спірні рішення прийняті ДПІ цілком обґрунтовано та правомірно.

Відповідач, Управління Державної казначейської служби України в Орджонікідзевському районі м. Харкова Харківської області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, визначеному ст. ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що у власності позивача - ОСОБА_3, перебуває легковий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний знак НОМЕР_1, 2010 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 куб.см., придбаний позивачем 19.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрації серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідачем - Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, прийнято спірне податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №00041/1704 від 07.05.2015 року, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. (а.с. 9).

Згідно квитанції 22.07.2015 року позивачем сплачено суму податку у розмірі 25000 грн. (а.с. 10).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Так, судом встановлено, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний знак НОМЕР_1, 2010 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 куб.см. зареєстрований 19.06.2010 року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 року.

Таким чином, враховуючи, що автомобіль позивача зареєстрований у 2010 році, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, суд приходить до висновку, що у 2015 році автомобіль позивача вже не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки рахуються календарні роки з 01.01.2010 року по 31.12.2010 рік, з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що контролюючим органом неправомірно нараховано транспортний податок ОСОБА_3.

Крім того, позивач придбав автомобіль у 2010 році та ним сплачено усі податки та збори, які необхідно було сплатити у відповідності до діючого законодавства на момент придбання транспортного засобу.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Вказана позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99.

Таким чином, контролюючим органом неправомірно застосовано норми Податкового кодексу України для нарахування транспортного податку щодо ОСОБА_3.

Суд звертає увагу, що в силу положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" врахування у контексті розгляду даної справи висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 у справі "Щокін проти України" та від 07.10.2011 у справі "Серков проти України" в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. не відповідає положенням Податкового кодексу України та є протиправним, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи, що Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області спірне податкове повідомлення - рішення від 07 травня 2015 року № 00041/1704 прийняте поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, суд доходить висновку, що для повного відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача слід стягнути з Держави в особі Управління Державної казначейської служби України у Орджонікідзевському районі м. Харкова (61007, м. Харків, вул. 2-ї П'ятирічки, буд. 18) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) сплачені грошові кошти у сумі 25000.00 (двадцять п'ять тисяч 00 копійок) грн.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України в Орджонікідзевському районі м. Харкова Харківської області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 травня 2015 року № 00041/1704.

Стягнути з Держави в особі Управління Державної казначейської служби України у Орджонікідзевському районі м. Харкова (61007, м. Харків, вул. 2-ї П'ятирічки, буд. 18) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) сплачені грошові кошти у сумі 25000.00 (двадцять п'ять тисяч 00 копійок) грн.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 28 березня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.