Справа № 815/7162/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7162/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С.., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №7 о/с від 24.11.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції на підставі підпункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції) статті 77 Закону України Про національну поліцію України, поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції та зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:
З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №7 о/с від 24.11.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції на підставі підпункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції) статті 77 Закону України Про національну поліцію України, поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції та зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту поновлення на роботі.

В судовому засіданні 24.03.2016 року позивач та представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з огляду на те, що позивач не порушував порядок проходження служби не вчиняв дії, що компрометують його як співробітника поліції. Представник Відповідача Департаменту патрульної служби Національної поліції України був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.104), а тому, на підставі положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження 04.04.2016 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановлює наступні факти та обставини:

Позивач проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України Департаменті патрульної поліції Національної поліції України, що згідно положень п.15 ч.1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори щодо проходження якої, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно п.2 ч.2 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

01.07.2015 року наказом ГУ МВС України в Одеській області № 422 о/с від

06.07.2015 року позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ на посаду інспектора патрульної служби роти №1 батальону патрульної служби ГУ МВС України в Одеській області.

06.11.2015 року наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області № 61 о/с 06.11.2015 року позивач був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ за переводом, а 07.11.2015 року, наказом НПУ № 116 о/с від 07.11.2015 року був прийнятий на службу в органи Національної поліції України на посаду поліцейського роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції.

24.11.2015 року наказом керівника Департаменту патрульної поліції №11 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів поліції.

24.11.2015 року наказом начальника Департаменту патрульної поліції №7 о/с (а.с.47), відповідно до пункту 1 Закону України «Про національну поліцію» позивач був звільнений з посади поліцейського роти 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції за підпунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції) статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Під час офіційного з`ясування обставин справи встановлена безпідставність наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів Національної поліції України з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст.3 Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно втримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», який не поширював свою дію на час прийняття оскарженого наказу на проходження служби поліцейськими, але за відсутності Дисциплінарного статуту Національної поліції України, його чинність розповсюджена на поліцейських у грудні 2015 року встановлено, що службова дисципліна дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

Згідно наведених вище правових норм ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію України», ст.1, ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарна відповідальність виникає за цими нормами лише у осіб, що мають статус поліцейського (ст.17 Закону) та вчинили під час проходження служби в поліції порушення службової дисципліни.

Таким чином, позивач міг бути притягнути до дисциплінарної відповідальності за вчинене порушення службової дисципліни лише після прийняття його на службу до органів внутрішніх справ (з 01.07.2015 року) та набуття ним статусу працівника ОВС чи поліцейського.

Під час офіційного з`ясування обставин справи у судовому засіданні 18.01.2016 року представник відповідача пояснив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності послугувала отримана Департаментом патрульної служби інформації про те, що позивач, перебуваючи на тимчасово окупованих територіях Донбасу, на власній сторінці у Фейсбуці позитивно відмітив деяку інформацію та матеріали, що мали антиукраїнський характер.

Згідно письмових пояснень позивача, які були надані по цьому факту керівництва Департаменту патрульної служби 24.11.2015 року (а.с.50-51) вказані події мали місце у квітні-травні 2014 року, що також підтверджується наданою позивачем роздруківкою власною сторінки у Фейсбуці (а.с.70), згідно якої вказані події були вчинені 25.04.2014 року та 05.05.2014 року.

Таким чином, вказані дії були вчинені позивачем у квітні-травні 2014 року, тобто задовго до дати прийняття на службу в ОВС (01.07.2015 року), а тому не могли бути кваліфіковані, як порушенням службової дисципліни у розумінні ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Представником відповідача не надано доказів того, що позивач продовжував вчиняти вказані дії під час проходження ним служби в ОВС чи Національної поліції України вже після 01.07.2015 року, а це свідчить про те, що у керівництва Департаменту патрульної поліції станом на 24.11.2015 року були відсутні підстави для притягнення позивача, як працівника Національної поліції України до дисциплінарної відповідальності та звільнення з Національної поліції України.

Окрім того, відповідно до положень ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі заявлених позовних вимог з метою захисту прав та свобод особи, що звернулась за судовим захистом.

Позивач фактично не згоден та оскаржує своє притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів Національної поліції України, але з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 24.11.2015 року №11 позивач ознайомлений не був, що унеможливлювало його оскарження до суду.

Окрім того, вказаний наказ суд неодноразово витребував від Департаменту патрульної поліції спочатку протокольною ухвалою (а.с.74), а потім й ухвалою про забезпечення доказів по справі від 24.02.2016 року (а.с.89-90), але ухвали суду відповідачем не виконані без поважних причин та оскаржений наказ наданий до суду не був.

Таким чином, суд за власної ініціативи вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та з метою повного захисту прав особи, яка звернулась за судовим захистом, визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 року №11 в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки як зазначено вище, у Департаменту патрульної поліції були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в зв`язку із чим, позовні вимоги в цій частині щодо їх скасування відносно позивача підлягають задоволенню на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Оскільки суд прийшов до висновку про протиправне звільнення позивача з посади, він на підставі п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України повинен поновити його на попередній посаді, в зв`язку із чим, позовні вимоги про поновлення позивача на посаді поліцейського роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.
Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України суд вирішуючи питання про поновлення особи на службі в органах внутрішніх справ повинен вирішити питання про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один рік. Таким чином, суд на підставі положень ч.2,3 ст.162 КАС України прийняти рішення про стягнення з відповідача Департаменту патрульної поліції середньомісячне грошове забезпечення позивача за період з 24.11.2015 року по день фактичного поновлення на посаді виходячи із середньомісячного грошового утримання позивача в розмірі 10225,70 грн. згідно довідки Управління патрульної служби МВС України від 04.12.2015 року №1 (а.с.12).

Відповідно до положень ст.256 КАС України у разі задоволення позовних вимог щодо поновлення на публічній службі та стягнення грошового утримання за один місяць в розмірі 10225,70 грн. суд повинен звернути в цій частині постанову суду до негайного виконання.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163,256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.11.2015 року №11 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Національної поліції України.

3. Визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.11.2015 року №7о/с щодо звільнення ОСОБА_1 з органів Національної поліції України.

4. Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІК НОМЕР_1 ) на посаді поліцейського роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 24.11.2015 року.

5. Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03151, м.Київ-151, вул..Народного Ополчення 9) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІК НОМЕР_1 ) середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.11.2015 року по день фактичного поновлення на посаді.

6. В частині поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу за 1 (один) місць в розмірі 10225,70 грн. (десять тисяч двісті двадцять п`ять гривень 70 копійок) допустити негайне виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.