Справа № 2а-5194/10
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

при секретарі Мединській Л.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_2 серії ВС № 196075 по справі про адміністративне правопорушення від 16.08.2010р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, мотивує тим, що 16.08.2010 року уповноваженим працівником відповідача винесено оскаржувану постанову. Вважає, що в постанові не відображено дійсні обставини події, факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. Також вважає, що інспектором ДПС не враховано той факт, що вона почала здійснювати проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофору, а так як рух на даній ділянці дороги досить насичений, то завершувала проїзд перехрестя вже на червоне світло, що дозволено Правилами дорожнього руху України. Також звертає увагу на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови, інспектором ДПС не враховано норми ст. 268 КУпАП. Тому дані обставини просить врахувати при прийнятті рішення та позов задоволити в повному обсязі. У підтвердження вимог покликається на копію оскаржуваної постанови та інші документи.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З долученої до справи копії постанови інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_2 серії ВС № 196075 по справі про адміністративне правопорушення від 16.08.2010р. (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного проступку, що проявилось в тому, що ОСОБА_1 16.08.2010 року о 16 год. 55 хв., керуючи автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Словацького-Коперніка у м. Львові, проїхала перехрестя на заборонний сигнал світлофора, чим порушила п.п.8.7.3 ПДР України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З обєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП, полягає у порушенні водіями правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Вирішуючи даний спір суд вважає обґрунтованим посилання позивача на п.п.8.11 ПДР України, згідно якого водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги наведені вище обставини, пояснення позивача про здійснення проїзду перехрестя в межах ПДР України, у суду немає підстав вважати, що тут є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Крім того, не може залишитись поза увагою суду той факт, що оскаржувана постанова винесена в день фіксації події 16.08.2010р., що свідчить про передчасність та необєктивність розгляду справи про адміністративне правопорушення з врахуванням наведених вище мотивів.

Також при винесенні постанови було грубо порушено права позивача ОСОБА_1, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач в особі інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_2 позбавив позивача прав, гарантованих чинним законодавством України, та не виконав вимоги матеріального і процесуального права України.

Враховуючи вищенаведене, а також вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, якою обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд приходить до висновку про визнання протиправною та скасування оспорюваної постанови, а відтак про задоволення адміністративного позову в цілому.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 69-72, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 9, 251, 268, 277 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_2 серії ВС № 196075 по справі про адміністративне правопорушення від 16.08.2010р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Б. Жовнір