Справа № 326/323/16-а
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/323/16 - а. р.
Провадження № 2-а/326/19/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого Стріжакової Т.В.

при секретарі Кузякіної К.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представник відповідача Горової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Приморську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що 09.02.2009 року вона звільнилася з державної служби, а саме з посади начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера Приморської районної ради Запорізької області. На день звільнення мала 10 ранг державного службовця, стаж державної служби 32 роки 1 місяць 29 днів, страховий стаж 38 років 7 місяців 27 днів. Після звільнення з державної служби УПФУ в Приморському районі їй призначило пенсію за віком на підставі ЗУ «Про державну службу» в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (ч.1 ст.37 ЗУ «Про державну службу»).

При розрахунку пенсії УПФУ в Приморському районі не врахувало фактично отримані нею в складі заробітної плати суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які згідно з довідкою про складові її заробітної плати від 16.02.2016 року № 47/01-21 входять до виплат заробітної плати, на які нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Тому розрахунок її пенсії зроблений з порушенням вимог чинного законодавства, вона отримує пенсію значно меншу, ніж встановлено законодавством.

19.02.2016 року вона звернулася з письмовою заявою до УПФУ в Приморському районі про перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та єдиний податок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період, починаючи з дати призначення пенсії. В перерахунку їй було відмовлено.

Просить: визнати дії посадових осіб УПФУ в Приморському районі Запорізької області щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії державного службовця протиправними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 8790,05 грн., на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та єдиний податок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за весь період нарахування та виплати мені пенсії розпочинаючи з лютого 2009 року; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 551, 20 грн. (а.с.2-4).

Ухвалою суду від 07.03.2016 року даний позов в частині позовних вимог за період з лютого 2009 року по 03.09.2015 року залишено без розгляду (а.с.27)

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні викладеним, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Горова Ю.Г. пояснила, що відповідно до ст. 37 ЗУ «Про Державну службу» (зі змінами від 28.12.2014 року №76-VIII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз.1 ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення даного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Крім заробітної плати, відповідно до п.6 ст. 33 ЗУ „Про державну службу" та ПКМУ „Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006р. № 268 в межах встановленого фонду оплати праці надано право керівникам надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в| розмірі середньомісячної заробітної плати. Стаття 1 ЗУ "Про оплату праці" визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати. Більш того, у зазначеній нормі Закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога. Матеріальні виплати, зазначені в цій нормі, і матеріальна допомога це не ідентичні поняття. Тому, законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця не має. Матеріальна допомога носить разовий характер, та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч.2 ст.З3 ЗУ "Про державну службу", а саме факт утримання із суми матеріальної допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Відповідно до ст.33 ЗУ "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України, ПКМУ від 31.05.2000р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" визначено заробіток для обчислення пенсій державним службовцям при призначенні та у разі проведення перерахунку пенсії зазначеній категорії осіб. При цьому цією постановою матеріальна допомога, як складова заробітку для обчислення пенсії державним службовцям, не передбачається.

З 01.01.2015 року вступив в силу ЗУ „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12. 2014 року № 76-VIII розділ 1 пункт 11, а саме зменшення процентного значення пенсії державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ „ Про державну службу" та ряд інших. У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про державну службу", не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, згідно із трудовою книжкою ОСОБА_1 працювала на посадах державного службовця понад 32 років, а до виходу на пенсію - на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера Приморської районної ради. 09.02.2009 року звільнена у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (а.с.7-10).

10.02.2009 року вона звернулася до УПФУ в Приморському районі із заявою про призначення пенсії (а.с.19). Згідно із розпорядженням № 126022 від 16.02.2009 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком як держслужбовцю (відповідно до ЗУ «Про державну службу»), з 10.02.2009 року з урахуванням стажу державної служби - 32 років 1 місяць 29 днів (повний страховий стаж 38 років 7 місяців 27 дні) у розмірі 90% від заробітку (а.с.20). Розмір пенсії ОСОБА_1 обрахованний на підставі довідок Приморської районної державної адміністрації від 18.08.2009 року, в яких зазначена сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.23-24). У довідці від 09.02.2009 року зазначено, що станом на 09.02.2009 року посадовий оклад ОСОБА_1, яка обіймала посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера в Приморській районній раді складав 1083, 00 грн, надбавка за 10 ранг 80,00 грн, надбавка за вислугу років (40%) 465,20 грн, всього заробітна плата складала 1628,20 грн. (а.с.25).

При цьому при обрахуванні пенсії не враховані суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

19.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі відповідно до ЗУ «Про державну службу» (а.с.12-13). При цьому надала оригінал довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно ЗУ «Про державну службу», за №47/01-21 від 16.02.2016 року, за період з 01.02.2007 року по 30.01.2009 року, а саме: з урахуванням сум надбавок, премій та інших виплат. В ній зазначено, що ОСОБА_1 всього за період з березня 2007 року по січень 2009 року виплачено: надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо-важливої роботи 14 951, 47 грн з яких: за період з березня 2007 року по березень 2008 року щомісячно в розмірі 497 грн; з квітня 2008 року по грудень 2008 року щомісячно в розмірі 807,10 грн; за січень 2009 року в розмірі 729,57 грн.; премії всього на суму 9226,47 грн.; матеріальна допомога в розмірі 8121,20 грн; індексація в розмірі 668,85 грн. Сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування становить 24 177, 94 грн.4 інші виплати матеріальна допомога 8121,20 грн. та індексація 668,85 грн. (а.с.14-15).

На її звернення відповідач відмовив в перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії згідно ст.33 ЗУ «Про державну службу», носять не регулярний, а одноразовий характер (а.с.16-18).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є правомірність відмови відповідача в перерахунку пенсії позивача по заробітку на підставі довідки Приморської районної державної адміністрації за № 47/01-21 від 16.02.2016 року, а саме: з врахуванням при перерахунку призначеної пенсії сум індексації та матеріальної допомоги.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй (ст.8). Органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України (ч.2 ст.19).

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя» передбачено, що конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими, вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст, спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя (п.1). Судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини (п.5).

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби…Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90 % заробітної плати.

З урахуванням зазначеної норми закону позивачеві призначена пенсія відповідно до стажу її роботи на державній службі в розмірі 90% від суми заробітної плати.

Відповідно до ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.94 КЗпП України, ч.1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому варіанті, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно з ст.2 ЗУ «Про оплату праці» структуру заробітної плати складають: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною другою ст.33 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії. Згідно з ч.1ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до ЗУ "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 20.02.2012 року).

Таким чином, твердження пенсійного органу про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація, премія, надбавка за високі досягнення у праці включені в довідку, для нарахування та обчислення пенсії, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком неправильного трактування застосування норм права, оскільки відповідач посилається тільки на норми Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які, щодо спірних правовідносин є загальними. Відповідач не враховує положення спеціальних норм, які мають перевагу над загальними, оскільки визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення, індексація заробітної плати, премії, які зазначені в довідці Приморської районної державної адміністрації Запорізької області за № 47/01-21 від 16.02.2016 року про складові заробітної плати за період з 01.02.2007 року по 31.01.2009 року, входять до системи оплати праці державного службовця, і ці виплати повинні бути врахованими при обчисленні розміру пенсії державного службовця, тому відповідач безпідставно відмовив позивачці в перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки, вказані в ній суми матеріальної допомоги та індексації повинні бути враховані при обчислені середнього заробітку при нарахуванні пенсії.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до суб'єкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені ст.1, 3, ч.2 ст.6, ст.8, ч.2 ст.19, ст.22, 23, ч.1 ст.24, ст.46, ч.1 ст.50 Конституції України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст.8 Конституцією.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачці в перерахунку призначеної пенсії державного службовця підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці по заробітку з врахуванням сум матеріальної допомоги, індексації заробітної плати, починаючи з 01.09.2015 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяці, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи дані положення, та те, що при відкритті провадження адміністративний позов з лютого 2009 року по 03.09.2016 року залишено без розгляду, та вимоги ч.4 ст.45 зазначеного Закону, позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 8790, 05 грн., підлягають задоволенню з 01 вересня 2015 року.

Таким чином, необхідно визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачці в перерахунку пенсії по заробітку з врахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 8790, 05 грн, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та єдиний податок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 01 вересня 2015 року.

Посилання відповідача, наведені у спростування позовних вимог, на те, що з набранням чинності 01.01.2015 року ЗУ „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року, пенсії державним службовцям призначаються в розмірі 60 % від суми їх заробітної плати та на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ „Про державну службу" та ряд інших, у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ „ Про державну службу", не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись Законами України: «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», КЗпП України, ст.ст.2,8,9,10,69-71,79, 86,87,94, 98,99,100,102,104,105,158-163,185,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по заробітку з врахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 8790 грн. 05 коп., на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове соціальне страхування та єдиний податок на державне соціальне страхування, починаючи з 01 вересня.2015 року.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн.20 коп.

Постанова постановлена в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 31 березня 2016 року.

Постанова буде виготовлена в повному обсязі 04 квітня 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис Т.В. Стріжакова

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

31.03.2016