Справа № 2-а-249/10
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2010-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лановецький районний суд Тернопільської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2010 року Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі ГОЛОВАТЮК О. І.

з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за позовом ОСОБА_2 до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області, третьої особи інспектора ДПС ОСОБА_5 ОСОБА_6 про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення ВО №089574 від 01.04.2010 року,-

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області, третьої особи інспектора ДПС ОСОБА_5 ОСОБА_6 про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення ВО №089574 від 01.04.2010 року, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №089574 від 01 квітня 2010 року, винесеної інспектором ДПС ОСОБА_5 ОСОБА_6, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді 255 грн. штрафу в дохід держави за те, що він 01 квітня 2010 року в м.Тернопіль на вул. 15 Квітня, керуючи автомобілем марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знака 3.41 р.33 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонений». Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки він 01 квітня 2010 року, керуючи автомобілем, в м.Тернопіль на вул.15 Квітня дійсно був зупинений працівниками ДАІ для перевірки документів. Під час даної процедури працівник ДАІ звернув його увагу на те, що в його автомобілі не горить лампочка підсвітки заднього номера. Дану несправність він усунув відразу перед працівниками ДАІ, оскільки відійшли контакти. Після цього працівник ДАІ повернув йому документи і він поїхав далі. Жодних протоколів про вчинення адміністративного правопорушення не складалося, тим більше за невиконання вимог дорожнього знака «Проїзд без зупинки заборонено». Дійсно на даному місці стоїть вказаний знак, але він, враховуючи те, що фактично кожний день їздить в м.Тернопіль, знав про даний знак і завжди виконував його вимогу. Крім того, працівники ДАІ жодним словом не обумовилися, що він вчинив якесь правопорушення, а лише взяли його документи до себе в автомобіль для проведення перевірки. Оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці не складалася і про її винесення він взнав лише 01 липня 2010 року з офіційного попередження відділу ДВС Лановецького районного управління юстиції, тому просить суд поновити йому строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_2 01 квітня 2010 року в м.Тернопіль на вул. 15 Квітня, керуючи автомобілем марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знака 3.41 р.33 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонений», чим допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпроАП. Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №089574 від 01 квітня 2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді 255 гривень штрафу в дохід держави. Винесення оскаржуваної постанови відбувалося відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням особи правопорушника, його майнового становища, на правопорушника накладено мінімальний штраф, передбачений санкцією статті, а тому представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити.

Третя особа інспектор ДПС ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не повідомив він і про причини своєї неявки в судове засідання.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови інспектора ДПС ОСОБА_5 ОСОБА_6 в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №089574 від 01 квітня 2010 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпроАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови ОСОБА_2 01 квітня 2010 року в м.Тернопіль на вул. 15 Квітня, керуючи автомобілем марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знака 3.41 р.33 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонений». (а.с. 2).

Вказана постанова серії ВО №089574 від 01 квітня 2010 року винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВО №120834 від 01 квітня 2010 року. Відповідно до мотивувальної частини вказаного протоколу ОСОБА_2 01 квітня 2010 року в м.Тернопіль на вул. 15 Квітня, керуючи автомобілем марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знака 3.41 р.33 «Проїзд без зупинки заборонений», чим порушив п.3.41 р.33 Правил Дорожнього руху України.

Згідно ст. 251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпроАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_2, він 01 квітня 2010 року, керуючи автомобілем, в м.Тернопіль на вул.15 Квітня дійсно був зупинений працівниками ДАІ для перевірки документів. Під час даної процедури працівник ДАІ звернув його увагу на те, що в його автомобілі не горить лампочка підсвітки заднього номера. Дану несправність він усунув відразу перед працівниками ДАІ, оскільки відійшли контакти. Після цього працівник ДАІ повернув йому документи і він поїхав далі. Жодних протоколів про вчинення адміністративного правопорушення не складалося, тим більше за невиконання вимог дорожнього знака «Проїзд без зупинки заборонений». Дійсно на даному місці стоїть вказаний знак, але він, враховуючи те, що фактично кожний день їздить в м.Тернопіль, знав про даний знак і завжди виконував його вимогу. Крім того, працівники ДАІ жодним словом не обумовилися, що він вчинив якесь правопорушення, а лише взяли його документи до себе в автомобіль для проведення перевірки. Аналогічні покази в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_4.

Крім цього, із змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №089574 від 01.04.2010 року вбачається, що справа була розглянута 01.04.2010 року, однак копія постанови в справі про адміністративне правопорушення правопорушнику не надсилалася, оскільки в ній відсутній запис про вихідний номер та дату надіслання (а.с. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що на неодноразові вимоги суду відповідачем так і не було представлено належним чином завірених копій документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до ч.6 ст.71 КАС України на підставі документів, які надані позивачем.

Крім того, суд, враховуючи те, що ОСОБА_2 взнав про винесення оскаржуваної постанови лише 01 липня 2010 року з офіційного повідомлення відділу державної виконавчої служби Лановецького районного управління юстиції (а.с.3), вважає, що він не пропустив строку для звернення до суду за захистом порушеного права, а тому дана справа може бути розглянута та вирішена в порядку встановленому КАС України.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувана постанова всупереч вимог ст.ст. 280, 283 КУпроАП не містить детального викладення обєктивно і належно досліджених доказів вини позивача у вчиненні даного правопорушення, а також те, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані докази на спростування пояснення позивача ОСОБА_2, показів свідка ОСОБА_4 про те, що він правопорушення не вчиняв, тому слід скасувати постанову серії ВО №089574 від 01 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 251, 280, 288, 293 КУпроАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО №089574 від 01 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А. В. РАДОСЮК