Справа № 815/6008/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6008/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Гацанюк К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Вікторія» до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 03.07.2015 року № , -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Вікторія» (далі - ПрАТ «Вікторія») до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області (далі - ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.07.2015 року № , згідно якого ПрАТ «Вікторія» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість всього на 612500 грн., в т.ч. за основним платежем на 408333 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 204167 грн.

У своєму позові позивач зазначив, що висновки, які містяться в акті перевірки ПрАТ «Вікторія» стосовно порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України є упередженими, ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені необхідними доказами та на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства.

ПрАТ «Вікторія» вказує, що в основу висновків акту перевірки про заниження позивачем суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість лягло безпідставне твердження ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області, що всі господарські операції ПрАТ «Вікторія» з контрагентом ПП «Білдінг Стаф» (код ЄДРПОУ - 39071313) реально не здійснювались.

Таке твердження відповідача позивач вважає безпідставним, оскільки до перевірки ревізорам надавались всі первинні документи, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з вищезазначеним контрагентом.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 198-199 т. 1), у якому зазначив, що на підставі направлення від 03.06.2015 р. № 75, виданого ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області, Пустовотенко Н.І. - заступником начальника відділу перевірок платників управління податкового аудиту ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області від 03.06.2005 р. № 107 проведена позапланова виїзна перевірка ПрАТ «Вікторія» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів по взаємовідносинам з ПП «Соуф Брок» (код ЄДРПОУ - 38644286), ПП «Брок Лайн» (код ЄДРПОУ - 38644024), ПП «Топ Трейдінг» (код ЄДРПОУ - 38438310), ПП «Інстал Плюс» (код ЄДРПОУ - 38155534), ПП «Елгал» (код ЄДРПОУ - 38848499), ПП «Трейдброк» (код ЄДРПОУ - 38847851), ПП «Віва Трейдінг» (код ЄДРПОУ - 39070777), ПП «Білдінг Стаф» (код ЄДРПОУ - 39071313), ПП «Віапласт» (код ЄДРПОУ - 39161256), ПП «Будсістемс» (код ЄДРПОУ - 39097034), ПП «Інтеррайс» (код ЄДРПОУ - 39258004), ПП «Аурум 999» (код ЄДРПОУ - 37281141) та інші за період з 01.04.2014 р. по 31.03.2015 р., за результатами якої складено акт 18.06.2015 р. № 326/15-21-22-01/23867078.

У акті відповідач зазначив, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що ПрАТ «Вікторія» має фінансово-господарські відносини з суб'єктом господарювання за фактом створення та діяльності яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, а саме: ПП «Білдінг Стаф», а тому відповідач вважає, що наявні підстави щодо безтоварного характеру господарських операцій між ПрАТ «Вікторія» та ПП «Білдінг Стаф».

Крім того, перевіркою встановлено, що згідно бази даних «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПС України» за травень 2014 р. у позивача наявні розбіжності у сумі 408333 грн.

На підставі вищенаведеного, відповідач вважає позовні вимоги ПрАТ «Вікторія» безпідставними та необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

22.03.2016 р. за № 7033/16 до суду надійшла заява від ПрАТ «Вікторія» з проханням розглянути справу у порядку письмового провадження (а.с. 57 т. 2).

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, у зв'язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 2.3 акту перевірки позивача ЗАТ «Вікторія» 14.02.1996 р. зареєстроване Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області. Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 14.02.1996 р. № 0000937. Перереєстроване у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи в ПрАТ «Вікторія» 15.06.2010 р. за № 1000937.

Підприємство взято на податковий облік в органах державної податкової служби 19.12.1996 р. за № 275, станом на день підписання акту перевірки перебувало на обліку у ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області.

Згідно з положеннями статуту ПрАТ «Вікторія» (нова редакція), затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів № 1 від 09.06.2010 р., та копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців предметом діяльності товариства, зокрема, є: виробництво інших недистильованих напоїв із зароджуваних продуктів; оптова торгівля напоями; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібні торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (а.с. 138-164 т. 1).

ПрАТ «Вікторія» є власником виробничих та невиробничих будівель винзаводу, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Кооперативна, 5, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією свідоцтва на нерухоме майно від 20.01.2011 р. та відповідними фото таблицями (а.с. 5-12 т. 2).

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 03.06.2015 р. по 11.06.2015 р. на підставі направлення від 03.06.2015 р. № 75, виданого ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області, Пустовотенко Н.І. - заступником начальника відділу перевірок платників управління податкового аудиту ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області від 03.06.2005 р. № 107 та постанови від 20.04.2015 р., прийнятої прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення, молодшим радником юстиції Жупіни О.С. про призначення позапланової документальної перевірки у кримінальних провадженнях щодо злочинних угруповань, проведена позапланова виїзна перевірка ПрАТ «Вікторія» з питання дотримання вимог податкового законодавства службовими особами ПрАТ «Вікторія» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період з 01.04.2014 р. по 31.03.2015 р. у зв'язку із здійсненням Генеральною прокуратурою України досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000044, за результатами якої було складено акт від 18.06.2015 р. № 326/15-21-22-01/23867078 (а.с. 10-24 т. 1).

Зазначеним актом перевірки встановлено, що ПрАТ «Вікторія» фактично ніяких робіт (послуг) від ПП «Білдінг Стаф» (код ЄДРПОУ - 39071313) не одержувало, операції носили безтоварний характер, внаслідок чого позивачем порушено п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ПрАТ «Вікторія» занижено податок на додану вартість всього на суму 408333 грн.

На підставі згаданого акта перевірки ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.07.2015 року № , згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 408333 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 204167 грн. (а.с. 25 т. 1).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного висновку відповідача і винесеного на підставі такого висновку податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд встановив наступне.

У квітні 2014 р. між ПрАТ «Вікторія» (замовник) з однієї сторони та ПП «Білдінг Стаф» (виконавець) з іншої сторони укладено договір від 02.04.2014 р. № 35, відповідно до якого виконавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, на свій ризик виконати роботи за замовленням замовника, а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, прийняти і оплатити роботи по капітальному ремонту цеха розливу шипучих вин винзавода на об'єкті, розташованому за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Кооперативна, 5 (а.с. 36-38 т. 1).

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем до суду надані:

Акт прийомки виконаних будівельних робіт;

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та затрати;

Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1;

Договірна вартість на будівництво цеху розливу шипучих вин ПрАТ «Вікторія», що здійснювалось у квітні-травні 2014 р.;

Розрахунки;

Підсумкова відомість ресурсів;

Податкова накладна;

Платіжні доручення про оплату наданих робіт.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вони підтверджують вчинення дій щодо виконання вищезазначеного договору в межах господарської діяльності між ПрАТ «Вікторія» та його контрагентом з огляду на наступне.

Так, правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України. Виходячи із змісту положень наведеної норми права формування податкового кредиту залежить від документального підтвердження нарахування (сплати) податку. Внаслідок застосування зазначених правил, платник податку повинен визначити дату виникнення права на включення відповідних сум податку до податкового кредиту, та відповідно суму податку, яку він має право включити до складу податкового кредиту.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

У разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених статтею 197 цього розділу, у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідний пункт та/або підпункт статті 197 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч.2 ст.3 Закону № 996, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Як зазначено в ст.9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів (послуг) із метою їх використання в господарській діяльності. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально.

Оцінивши приєднані до справи копії первинних документів суд доходить до висновку, що оглянуті документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а отже підтверджують належним чином здійснення господарських операцій між ПрАТ «Вікторія» та ПП «Білдінг Стаф».

Поряд з цим, в акті перевірки суб'єктом владних повноважень не викладено інших належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій з його контрагентом, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагента позивача, про несумісність предмету спірного правочину з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність змін у складі і структурі активів осіб, котрі є сторонами спірного правочину, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень щодо невідповідності закону вчинених за ним господарських операцій.

Твердження ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області щодо неможливості проведення зустрічної звірки ПП «Білдінг Стаф» та втрату ним первинних документів не є беззаперечним та не може однозначно підтверджувати безтоварний характер господарських відносин ПрАТ «Вікторія» з ПП «Білдінг Стаф».

Так, позивач вважає господарські операції такими, що спрямовані на реальне настання правових наслідків, адже з наданих позивачем документів вбачається, що ПрАТ «Вікторія» замовляло послуги з виконання робіт, а саме ремонт цеху розливу шипучих вин ПрАТ «Вікторія», який проводився у квітні-травні 2014 р.

Позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що господарські операції мали реальний характер, однак відповідачем при винесені спірного податкового повідомлення - рішення зазначене не було прийнято до уваги.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне наголосити, що чинним законодавством України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару (робіт, послуг) та дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть у разі, якщо контрагент не виконав своїх зобов'язань зі сплати податків, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Також законодавство України не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Правова позиція Верховного Суду України у розглядуваній категорії спорів, відображена, зокрема, у постанові від 31 січня 2011 р. № 14/11 у справі за позовом закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення. Так, за тотожних обставин та на підставі вказаних норм Закону Верховний Суд України дійшов висновку про те, що «чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання». Верховний Суд України у вказаному рішенні також наголосив, що такий висновок «узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «Булвес» проти Болгарії»(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності».

Припущення, висновки відповідача в акті перевірки, не є підставою для позбавлення позивача, як добросовісного платника податку, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Позивач виконав усі передбачені законом обов'язки щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно з відомостями з ЄДРПОУ ПП «Білдінг Стаф» здійснює організацію будівництва будівель, що надавало йому право виконувати роботи для ПрАТ «Вікторія (а.с. 224-226 т. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем доведено фактичність та реальність господарських операцій з ПП «Білдінг Стаф» у періоді, що перевірявся, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Вікторія» до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 03.07.2015 року № - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області від 03.07.2015 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Вікторія» (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Кооперативна, 5, ) судовий збір у розмірі 9187 /дев'ять тисяч сто вісімдесят сім/ грн. 50 коп.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Суддя П.П. Марин