Справа № 814/3635/15
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р. Справа № 814/3635/15

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Павлюк К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (правонаступник Державна служба України з безпеки на транспорті) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправним та скасування наказу "Про анулювання свідоцтва про атестацію автостанції" №329 від 21 серпня 2015 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті "Про анулювання свідоцтва про атестацію автостанції" №329 від 21 серпня 2015 року.

В апеляційній скарзі Державної служби України з безпеки на транспорті ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року замінено відповідача Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті на правонаступника Державну службу України з безпеки на транспорті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі окремого доручення першого заступника голови Державної інспекції України на наземному транспорті від 14 липня 2015 року керівнику Управління Укртрансінспекції у Миколаївській області доручено опрацювати звернення Миколаївської обласної адміністрації від 24 червня 2015 року, лист ГО "Асоціації правників транспортної галузі та інфраструктури" від 15 червня 2015 року та скарги ОСОБА_3 від 26 листопада 2014 року та вжити відповідні заходи реагування, у тому числі здійснити заходи державного контролю.

Начальник управління Укртрансінспекції у Миколаївській області приймає наказ №12-ОД від 15 липня 2015 року про утворення комісії з проведення обстеження автостанції, яка належить ПрАТ "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" та розташована за адресою АДРЕСА_1 та наказ №15-ОД від 22 липня 2015 року про утворення комісії з проведення обстеження автостанції, яка належить ПрАТ "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" та розташована за адресою Миколаївська область, АДРЕСА_2.

Протоколом обстеження від 15 липня 2015 року автостанції "Миколаївській приміській автовокзал" за адресою АДРЕСА_1 встановлено відсутність кімнати для тривалого відпочинку водіїв, відсутність платіжного терміналу, який надає можливість безготівкового розрахунку при оформленні квитка на проїзд автобусом без участі касира. Протоколом обстеження автостанції від 23 липня 2015 року - "Вознесенський автовокзал", Миколаївська область, АДРЕСА_2 встановлено відсутність однієї квиткової каси (необхідно 3, а фактично дві), відсутня кімната для тривалого відпочинку водіїв, відсутній платіжний термінал, який надає пасажирам можливість безготівкового розрахунку при оформленні квитка на проїзд автобусом без участі касира).

21 серпня 2015 року Наказом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті було прийнято наказ №329 "Про анулювання свідоцтва про атестацію автостанції", яким анульовано свідоцтва про атестацію автостанцій "Вознесенський автовокзал" та "Миколаївський приміський автовокзал".

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів суду, що приймаючи спірний наказ він діяв правомірно, оскільки суду не були надані будь-які докази на спростування наданих позивачем доказів (фотографій), що підтверджують наявність на вокзалах кімнат відпочинку, платіжних терміналів, квиткових кас, пояснень свідків, які зазначили, що тих зауважень, які зазначені в протоколі обстеження при перевірці не було встановлено.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 35 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автостанції надають пасажирам послуги, пов'язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов'язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху. До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями пасажирам, належать: продаж квитків; користування приміщеннями для чекання поїздки, облаштованими місцями для сидіння; можливість користування громадськими вбиральнями; інформування щодо розкладу руху автобусів та вартості поїздки. До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями автомобільному перевізнику, належать: продаж квитків; організація прибуття та відправлення автобуса з облаштованих платформ; інформування водія щодо умов дорожнього руху на маршруті. За надання обов'язкових послуг автостанцій з осіб, які придбавають проїзні квитки, стягують автостанційний збір, що входить до вартості квитка. Послуги автостанцій, крім послуг кімнати матері і дитини, пасажирам надаються за плату. Власники автостанцій несуть відповідальність за якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд, обладнання та території автостанції.

Відповідно до п.2.11 Порядку регулювання діяльності автостанцій, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27 вересня 2010 року №700, у разі недодержання вимог, встановлених для автостанцій відповідного класу, Укртрансінспекція за результатами додаткового обстеження має право анулювати свідоцтво про атестацію та виключити дану автостанцію з переліку атестованих автостанцій.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про атестацію автостанції №660 "Вознесенський автовокзал" (Миколаївська область, АДРЕСА_2), що належить ПрАТ "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" відповідає "другому" класу (видано на підставі обстеження №660 від 23 січня 2012 року) та відповідно до свідоцтва про атестацію автостанції №662 "Миколаївський приміський автовокзал" (АДРЕСА_1), що належить ПрАТ "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" відповідає "першому" класу (видано на підставі обстеження №662 від 23 січня 2012 року).

Проте, згідно протоколів обстеження, автостанції "Миколаївській приміській автовокзал" було встановлено відсутність кімнати для тривалого відпочинку водіїв, відсутність платіжного терміналу, який надає можливість безготівкового розрахунку при оформленні квитка на проїзд автобусом без участі касира (протокол обстеження від 15 липня 2015) та на автостанції "Вознесенський автовокзал" встановлено відсутність однієї квиткової каси (необхідно 3, а фактично дві), відсутня кімната для тривалого відпочинку водіїв, відсутній платіжний термінал, який надає пасажирам можливість безготівкового розрахунку при оформленні квитка на проїзд автобусом без участі касира) (протокол обстеження від 23 липня 2015 року).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на вказаних автостанціях наявна кімната для тривалого відпочинку водіїв, платіжні термінали та три квиткові каси, що підтверджується відповідними паспортами "Миколаївського приміського автовокзалу" та "Вознесенського автовокзалу" з відповідними фотографіями (1 том а.с.83-170).

Більш того, позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції були надані фотокартки, зокрема, кімнат для відпочинку водіїв, платіжних терміналів та трьох квиткових кас, які були зроблені на теперішній час (1 том а.с.173-210), у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги щодо дослідження судом першої інстанції лише фотографій за 2012 рік, які були зроблені під час видачі свідоцтв є безпідставними.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що в апеляційній скарзі зазначено, що посадовими особами відповідача під час проведення додаткових обстежень вказаних автостанцій були зроблені фотографії тих недоліків, які відображені в протоколах обстеження вказаних автостанцій, проте під час розгляду справи у суді першої інстанції ані під час апеляційного провадження такі докази не були представлені апелянтом.

Також, апелянтом не спростовані надані позивачем докази наявності платіжних терміналів, а саме чеки із касових стрічок та ваучери за липень 2015 року (період додаткового обстеження), які містять адресу вокзалів, а саме АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (2 том а.с.8-25, 29-43).

Окрім цього, апелянт посилається на неналежне облаштування кімнат для відпочинку водіїв, проте вищенаведеним Порядком регулювання діяльності автостанцій не передбачені вимоги до комплектації таких кімнат, а встановлена лише обов'язкова їх наявність, які в свою чергу наявні в "Миколаївському приміському автовокзалі" та "Вознесенському автовокзалі", що підтверджується матеріалами справи (1 том а.с.113-114, а.с.158-159, 177, 197-198).

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не правомірно взяті до уваги свідчення допитаних в якості свідків директора Миколаївського приміського автовокзалу та директора Вознесенського автовокзалу, оскільки відповідно до статті 65 КАС України як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з'ясувати у справі, а тому враховуючи те, що вказані особи є безпосередніми керівниками перевірених автовокзалів, їх свідчення можуть бути прийняті до уваги та правомірно були прийняті судом першої інстанції при з'ясуванні обставин по справі та винесенні рішення.

Між іншим, під час апеляційного розгляду справи судом було допитано в якості свідка водія ОСОБА_2, який підтвердив наявність як на "Вознесенському автовокзалі", так і на "Миколаївському приміському автовокзалі" кімнат для відпочинку водіїв, які знаходяться в належному для відпочинку водіїв стані.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, судом першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів зроблений правильний висновок про недоведеність відповідачем, на якого в силу норми ч.2 ст. 71 КАС України покладається обов'язок доказування, правомірності прийнятого наказу "Про анулювання свідоцтва про атестацію автостанції" №329 від 21 серпня 2015 року, у зв'язку з чим вимоги щодо його скасування правильно задоволено оскаржуваним рішенням.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 квітня 2016 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний