Справа № 465/980/15-а, 2а-465/108/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Справа № 876/6529/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівського міського голови на постанову Франківського районного суду м. Львова від 18.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач 12.02. 2015року звернувся з адміністративним позовом до міського голови м. Львова Садового А. І. про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій, а саме просить визнати протиправним зауваження міського голови м. Львова Садового А. І. на ухвалу Львівської міської ради від 19.06.2014 року прийняту на пленарному засіданні 15-ї сесії Львівської міської ради 6-го скликання «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право на земельну ділянку на АДРЕСА_1», та зобов'язати Міського голову ( м. Львова Садового А. І. підписати ухвалу Львівської міської ради від 19.06.2014 року прийняту на пленарному засіданні 15-ї сесії Львівської міської ради 6-го скликання «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку на АДРЕСА_1» та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в 04 квітня 2011 року Франківський районний суд м. Львова постановив рішення у відповідності до якого за ним, ОСОБА_1 визнано право на приватизацію земельної ділянки за адресою:АДРЕСА_1 у розмірі 412 кв.м., для обслуговування житлового будинку. Зобов'язано Управління Держкомзему у м. Львові погодити та підписати державний акт на право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 1000 кв.м.,(588 кв.м.,на підставі ухвали Львівської міської ради від 17.11.2005 року (п. 101 додатку до ухвали) та 412 кв.м.,на підставі рішення суду. Вказане рішення Франківського районного суду м. Львова залишено без змін ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 03.11.2011 року, а відтак воно набрало законної сили і у відповідності до ст.124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України. 01.12.2011 року ОСОБА_1, звернувся у Львівську міську раду із заявою, враховуючи рішення Франківського районного суду м. Львова у справі за №22ц-3861, про передачу йому у приватну власність земельної ділянки за адресою:АДРЕСА_1 в розмірі 1000 кв.м., для обслуговування житлового будинку з яких 588 кв.м.,уже передано йому на підставі ухвали і Львівської міської ради від 17.11.2005 року за №2841, і на 412 кв.м., з яких за ним визнано право , на приватизацію на підставі вищезазначеного рішення Франківського районного суду м. Львова.

22.01.2014 року Франківським районним судом м. Львова було винесено рішення ,яким зобов'язано Львівську міську раду на найближчому засіданні сесії розглянути питання про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів,що посвідчують право на земельну ділянку на АДРЕСА_1 в розмірі 412 кв.м., для обслуговування житлового будинку з врахуванням та на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2011 року у справі за№22ц-3861.

03.06.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа щодо примусового виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 22.01.2014 року щодо зобов'язання Львівської міської ради на найближчому засіданні сесії розглянути питання про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів,що посвідчують право на земельну ділянку на АДРЕСА_1 в розмірі 412 кв.м.,для обслуговування житлового будинку з врахуванням та на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2011 року у справі за №22ц-3861.

19.06.2014 року на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради на виконання рішень Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2011 року та від 22.01.2014 року, більшістю голосів депутатів було прийнято рішення «Про надання гр.ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів,що посвідчують право на земельну ділянку на АДРЕСА_1 в розмірі 412 кв.м., для обслуговування житлового будинку з врахуванням та на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2011 року у справі за №22ц-3861.

Однак міський голова м. Львова Садовий А.І., вніс зауваження на вказане рішення сесії всупереч ст.ст.19,124 Конституції України, яке в послідуючому подолати депутатам міської ради двома третинами голосів не вдалося, а тому вважає, що відповідач міський голова м. Львова Садовий А.І., своїми діями порушив його право та винесено зауваження є з порушенням норм чинного законодавства. Просить позов задоволити.

Оскаржуваною постановою Франківського районного суду м. Львова від 18.05.2015 року - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами та з підстав, які зазначені в письмовому запереченні, який надав суду під час засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно зі статтею 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2011 року у справі №2-79/11 за ОСОБА_1 визнано право на приватизацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 412 кв.м. для обслуговування житлового будинку, а також було зобов'язано Управління Держкомзему у м. Львові погодити та підписати державний акт на право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 1000 кв.м. (588 кв.м. на підставі ухвали ради від 17.11.2005 року (п. 101 додатку ухвали) та 412 кв.м. на підставі рішення суду) та зобов'язано Львівський міський відділ ЛРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» зареєструвати та видати державний акт на право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 1000 кв.м. (588 кв.м. на підставі ухвали ради від 17.11.2005 року (п.101 додатку ухвали) та 412 кв.м. на підставі рішення суду).

На вказане рішення Львівською міською радою було подано апеляційну скаргу. Проте ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 03.11.2011 року апеляційну скаргу Львівської міської ради було відхилено, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2011 року залишено без змін.

12.07.2013 року на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради розглядався проект ухвали Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку на АДРЕСА_1». За результатами розгляду Львівською міською радою було прийнято рішення про відхилення вказаного проекту ухвали.

З даним рішенням Львівської міської ради ОСОБА_1 не погодився і звернувся із адміністративним позовом до суду.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 22.01.2014 року у справі №465/6452/13-а було зобов'язано Львівську міську раду на найближчому засіданні сесії Львівської міської ради розглянути питання про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в розмірі 412 кв.м., для обслуговування житлового будинку з врахуванням та на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2011 року у справі №22ц-3861.

03.06.2014 року головним державним виконавцем ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області - Шестаком О. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43493896 з виконання виконавчого листа №465/6452/13-а, виданого 25.03.2014 року

Франківським районним судом м. Львова, про зобов'язання Львівської міської ради на черговому пленарному засіданні повторно розглянути питання про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в розмірі 412 кв.м. для обслуговування житлового будинку з врахуванням та на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2011 року у справі №22ц-3861.

Листом юридичного управління Львівської міської ради від 10.06.2014 року №1104-ВИХ-668, було повідомлено - управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, що Львівська міська рада постанову Франківського районного суду м. Львова від 22.01.2014 року у справі №465/6452/13-а добровільно виконує, про що свідчить лист юридичного управління від 10.02.2014 року №4-1104-163, на виконання якого було виготовлено два проекти ухвал: «Про погодження надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1» та «Про відмову у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1», після чого їх було включено до порядку денного чергової сесії Львівської міської ради.

19.06.2014 року на сесії Львівської міської ради було прийнято ухвалу «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1», однак дана ухвала була зупинена Львівським міським головою в порядку визначеному ч. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частина 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає те, що рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Також, право міського голови Львова зупиняти та вносити на повторний розгляд Львівської міської ради із обґрунтуванням зауважень передбачене у ч.ч. 3-4 ст. 62

Регламенту Львівської міської ради 6-го скликання затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 31.03.2011 №304.

На виконання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на найближчому пленарному засіданні Львівської міської ради, що відбулось 10.07.2014 року було повторно розглянуто зупинену міським головою ухвалу. За результатами цього розгляду зауваження міського голови не було подолане, «за» відхилення зауважень міського голови проголосувало 59 депутатів.

Відтак, Львівський міський голова, зупиняючи ухвалу Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1», яку було прийнято на сесії Львівської міської ради 19.06.2014 року, а також виносячи її на повторний розгляд сесії Львівської міської ради із обґрунтуванням зауважень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Розглянувши на засіданні сесії Львівської міської ради 19.06.2014 року питання надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1, а також 10.07.2014 року повторно для подолання зауважень міського голови, таким чином Львівська міська рада виконала постанову Франківського районного суду м. Львова від 22.01.2014 року.

Крім того, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено можливості міської ради вдруге розглядати зауваження міського голови до прийнятої ухвали, як і не передбачено можливості міського голови двічі вносити зауваження до прийнятої міською радою ухвали.

У зауваженнях Львівського міського голови, підтверджується той факт, що Львівський міський голова зупиняючи ухвалу Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1», яку було прийнято на сесії Львівської міської ради 19.06.2014 року, а також виносячи її на повторний розгляд сесії Львівської міської ради із обґрунтуванням зауважень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на ст. 19 Конституції України, яка передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, та органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з аналізу ч. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.ч. 3-5 ст. 62 Регламенту Львівської міської ради 6-го скликання, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 31.03.2011 №304 випливає те, що вирішувати і питання про підписання ухвали Львівської міської ради чи про її зупинення та з яких саме підстав - це виключне право міського голови.

Чинним законодавством передбачено, що ухвала зупинена міським головою повинна додатково бути розглянута на наступному пленарному засіданні ради. Проте в жодному нормативно-правовому акті не передбачено можливість зобов'язання органу місцевого самоврядування в примусовому порядку розпорядитись земельною ділянкою.

Приймаючи оскаржувану постанову суд всупереч положень Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» взяв на себе функцію розпорядження земельними ділянками комунальної власності.

Суд не мав права приймати подібне рішення, оскільки до повноважень суду не віднесено права розпорядження ділянками комунальної власності.

Відповідно до приписів статті 26 п. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, а тому згідно п. 2.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року N 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" суд не вправі був приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, зокрема і щодо надання земельних ділянок у власність або в користування.

Згідно п. 2.14 постанови Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних віднови», за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято.

Вирішення відповідно до закону питань" регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції міських рад (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Отже, прийнята постанова Франківським районним судом м. Львова, якою було зобов'язано Львівського міського голову підписати ухвалу Львівської міської ради від 19.06.2014 року «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1» є прямим порушенням вищенаведених норм законодавства України.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 1976, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Львівського міського голови - задовольнити.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 18.05.2015 року у справі № 465/980/15-а - скасувати та прийняти нову, якою в позові ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар