Справа № 676/6809/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/6809/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Швець О.Д.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

06 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 про прийняття рішення про примусове видворення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить відповідна телефонограма. Крім того, на прохання представника відповідача судове засідання було призначено на 06 квітня 2016 року о 16 год. 00 хв.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції враховуючи думку представника позивача вирішив продовжити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомлених відповідача та його представника.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Російської Федерації.

Так, Управлінням Державної міграційної служби в Хмельницькій області 21 серпня 2015 року відповідно до п.3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» було прийнято рішення №35 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_3 Даним рішенням ОСОБА_3 зобов`язано залишити територію України протягом місяця з дня отримання копії цього рішення. Про прийняте рішення ОСОБА_3 був ознайомлений 01.09.2015 року, що підтверджується матеріалами справи.

Вказане рішення було оскаржене ОСОБА_3 до суду і постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову про скасування рішення Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області №35 від 21.08.2015 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_3

Враховуючи те, що ОСОБА_3 добровільно з України не виїхав і не бажає виїзджати, мотивів поважності причини ухилення від виконання рішення відповідач не навів, а тому Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області звернулось до суду про примусове видворення за межі України ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про примусове видворення за межі України є доведеними та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» від 07 червня 2001року №2491-ІІІ (Закон №2491) дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні.

Згідно із ст. 13 Закону №2491 Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії цього рішення.

Якщо за цей час особа не виїхала з України, вона підлягає видворенню в порядку, передбаченому законодавством України. У разі скасування дозволу на імміграцію стосовно особи, яка була до його надання визнана біженцем в Україні, її не може бути вислано або примусово повернуто до країни, де її життю або свободі загрожує небезпека через її расу, національність, релігію, громадянство (підданство), належність до певної соціальної групи або політичні переконання.

Якщо особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, рішення про її видворення не приймається до набрання рішенням суду законної сили.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначений Законом України «Про правоий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI (Закон №3773), за приписами частини 1 статті 26 якого, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону №3773 іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №3773 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми встановлено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Аналогічна правова позиція висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 березня 2016 року №К/800/3612/15 та у п. 29 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_3 протягом місяця з дня отримання рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну добровільно з України не виїхав, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття рішення про його видворення за межі України.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника щодо належності позивача, оскільки відповідно до п. 7 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360 державна міграційна служба України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.