Справа № 826/21348/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12 березня 2016 року 13 год. 40 хв. № 826/21348/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Стіфф Компані" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Стіфф Компані" (далі - позивач) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач) про:

- скасування рішення відповідача від 04 серпня 2015 року №1198 "Щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів" (далі - оскаржуване рішення);

- зобов'язати відповідача оприлюднити у встановленому чинним законодавством порядку інформацію про відновлення внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів, які обліковуються на рахунку у цінних паперах позивача №401679-UA40003881, відкритому у депозитарній установі ТОВ "Перша фондова брокерська компанія".

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення обмежує право позивача розпоряджатись належними йому цінними паперами, у зв'язку з чим воно є протиправним та таким, що прийняте за відсутності правових підстав.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У відповідному судовому засіданні до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом залучено ТОВ "Перша фондова брокерська компанія" (далі - третя особа).

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

У відповідне судове засідання представник третьої особи не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. При цьому, до суду через канцелярію надійшли письмові пояснення третьої особи по суті позову, у яких міститься клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем 04 серпня 2015 року прийнято оскаржуване рішення, яким із 05 серпня 2015 року зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів, які обліковуються на рахунку у цінних паперах позивача №401679-UA40003881. Заборонено третій особі здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, які обліковуються на вказаному рахунку.

Оскаржуване рішення прийнято на виконання постанови старшого слідчого з ОВС 3-го відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у місті Києві підполковника податкової міліції Зозулі О.П. від 27 липня 2015 року, прийнятої у межах досудового розслідування за №000068 від 31 березня 2014 року, відповідно до п. 30 ст. 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" (далі - Закон).

Оскаржуване рішення, за переконанням позивача, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте із порушенням норм чинного законодавства, із перевищенням повноважень, чим порушено права та інтереси позивача.

В контексті викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 7 Закону, державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою: створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов'язків учасників ринку цінних паперів; видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю; заборона та зупинення на певний термін (до одного року) професійної діяльності на ринку цінних паперів у разі відсутності ліцензії на цю діяльність та притягнення до відповідальності за здійснення такої діяльності згідно з чинним законодавством; реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів; контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією; створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням; пруденційний нагляд за професійними учасниками фондового ринку в межах діяльності, яка провадиться таким учасником на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ліцензії; контроль за діяльністю осіб, які обслуговують випуск та обіг цінних паперів; проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів.

Основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, у тому числі: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Згідно з п. 30 ст. 8 Закону, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що з метою захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери відповідач має право зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення.

Як вже зазначено вище, оскаржуване рішення прийнято на виконання постанови слідчого про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку, відповідно до ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Суд зазначає, що постановою слідчого, з метою захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери, відповідача зобов'язано на найближчому засіданні прийняти рішення про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, які обліковуються на рахунку у цінних паперах №401679-UA40003881, відкритому у третьої особи, який належить позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Отже, з урахуванням права відповідача зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента з метою захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери та обов'язку виконати постанову слідчого, суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте на підставі та у межах повноважень, визначених законодавчо.

Доводи позивача про можливість зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів тільки за результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів є помилковими, оскільки п. 30 ст. 8 Закону не пов'язує право зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів із процедурою накладання санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів. У свою чергу накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, виходячи зі змісту п. 14 ст. 8 Закону, визначені як окремі повноваження відповідача. За своєю правовою природою зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів не є санкцією, а є застосованим відповідачем у межах наданих йому повноважень заходом запобігання і припинення порушень на ринку цінних паперів.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищими адміністративним судом України в ухвалах від 24 жовтня 2013 року №К/800/30537/13, від 19 листопада 2013 року №К/800/37781/13 та від 21 січня 2014 року №К/800/38920/13.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про незаконність постанови слідчого про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку та відсутність повноважень у слідчого накладати арешт на майно, так як матеріали справи не містять доказів скасування в установленому порядку вказаної постанови слідчого, а у межах спірних правовідносин арешт на майно позивача не накладався.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Стіфф Компані" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю "Стіфф Компані".

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третій особі (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин