Справа № 695/4116/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Таратін В.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Справа № 695/4116/15-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Деревянко Л.П.;

- скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.11.2015 р. № 131 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, винесеної головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Деревянко Л.П.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, так як, на його думку, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до вимог ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні заходів архітектурно-будівельного контролю посадовими особами відповідача виконувались повноваження, визначені чинним містобудівним законодавством, у спосіб, встановлений законом, а також з того, що факт недопущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, за що його було притягнено до адміністративної відповідальності, доведений відповідачем.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУАпП), Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» від 23.05.2011 р. № 553 (далі - Постанова № 553).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 3, п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Аналогічна правова норма викладена у пп. 1 п. 11 Постанови № 553.

У п.п. 2, 3, 5, 9, 11 Постанови № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи.

Згідно з п.п. 14, 21 Постанови № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Частиною 2 статті 188-42 КУпАП визначено, що недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У ст. 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, законодавством регламентовано порядок проведення уповноваженими особами органів архітектурно-будівельного контролю перевірки за дотримання суб'єктами містобудівної діяльності законодавчих вимог при здійсненні будівельних робіт.

При цьому, з викладених правових норм вбачається, що на суб'єктів містобудівної діяльності покладено обов'язок допустити перевіряючих осіб на об'єкт будівництва, невиконання якого є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою наслідки у вигляді накладення адміністративного стягнення в порядку ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що 17.11.2015 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області (далі - управління ДАБІ у Черкаській області) Деревянко Л.П. на підставі звернення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 09.06.2015 р. було здійснено вихід на позапланову перевірку об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та складено протокол від 17.11.2015 р. № 151 про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_2 /а.с. 7/.

У вказаному протоколі зазначеною посадовою особою зафіксовано, що гр. ОСОБА_2 не допустив посадову особу управління ДАБІ у Черкаській області Деревянко Л.П. та залученого до перевірки головного спеціаліста управління архітектури, планування та забудови Золотоніської міської ради Андрієвського Ю.В. до проведення перевірки, що кваліфіковано інспектором як адміністративне правопорушення за ст. 188-42 КУпАП.

Протокол підписано головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Черкаській області Деревянко Л.П. та головним спеціалістом управління архітектури, планування та забудови Золотоніської міської ради Андрієвським Ю.В.

Крім того, зазначеною посадовою особою управління ДАБІ у Черкаській області із залученням головного спеціаліста Андрієвського Ю.В. складено акт від 17.11.2015 р. про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, в якому також зафіксовані обставини щодо недопущення позивачем уповноваженої особи контролюючого органу до проведення перевірки на підконтрольному об'єкті та порушення позивачем вимог п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI та пп. 1 п. 11 Постанови № 553 /а.с. 8/.

30.11.2015 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Черкаській області Деревянко Л.П. за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності було винесено постанову № 131 про визнання гр. ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. /а.с. 9/.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що в діянні позивача щодо недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки на підконтрольному об'єкті наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, уповноваженою особою відповідача було дотримано порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема правопорушення зафіксовано у відповідному протоколі, складений акт про недопущення інспектора на підконтрольний об'єкт та винесено відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення.

Зазначені обставини доведені відповідачем як суб'єктом владних повноважень, згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, і не спростовані апелянтом ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення від 17.11.2015 р. № 151 не відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки формальні недоліки даного процесуального документу не спростовують факту вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до дисциплінарної відповідальності і не можуть бути достатньою і необхідною правовою підставою для звільнення від такої.

Твердження апелянта про те, що вказаний протокол від 17.11.2015 р. № 151 та акт від 17.11.2015 р. були складені в службовому кабінеті інспектора управління ДАБІ в Черкаській області, є голослівними і не підтверджуються жодними доказами, а рішення суду, у відповідності до ст. 159 КАС України, повинно бути законним і обґрунтованим, тож в жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Більш того, колегія суддів, дослідивши звукозапис судового засідання в суді першої інстанції, встановила, що позивач самостійно підтвердив перед судом той факт, що інспектор Дерев'янко Л.П. дійсно прибула за вказаною вище адресою для проведення перевірки об'єкту нерухомості, однак він її на об'єкт не допустив і від підпису протоколу відмовився.

Посилання апелянта на те, що головний спеціаліст Андрієвський Ю.В. не був безпосередньо на місці правопорушення і не чув його розмови з інспектором, спростовуються матеріалами справи, зокрема звукозаписом судового засідання в суді першої інстанції, та жодним чином не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке кваліфікується за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на це, перевіривши оскаржуване судове рішення в межах апеляційної скарги, відповідно до ст. 195 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи, а рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 лютого 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд.

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 06.04.2016 р.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.