Справа № 802/391/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

04 квітня 2016 р. Справа № 802/391/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство юстиції України та Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство юстиції України та Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність та тяганину посадових осіб відповідачів по контролю за вчасним і повним здійсненням виконавчих проваджень, невиконання яких стало на перешкоді у виконанні рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02;

- визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб відповідачів, яка полягала у ненаданні своєчасної відповіді на скаргу позивача;

- зобов'язати посадових осіб відповідачів здійснити контроль за виконавчими провадженнями та негайно надати позивачу вмотивовану відповідь на його скаргу;

- стягнути з відповідачів солідарно по 20 000 грн. справедливої сатисфакції як відшкодування моральної шкоди та понесених страждань внаслідок неправомірної і тривалої бездіяльності відповідачів.

Ознайомившись з вищевказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно із ст. 104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. При цьому адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, встановленим статтями 105, 106 КАС України.

Частиною 4 статті 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача-суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача-суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача-суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача-суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Водночас змістовний аналіз заявлених позивачем вимог вказує на те, що такі позовні вимоги є неконкретизованими і у випадку відкриття провадження в адміністративній справі за такими вимогами подальший розгляд справи буде істотно ускладнений.

При цьому усунути відповідні недоліки позовних вимог в попередньому судовому засіданні, на думку суду, неможливо, оскільки фактично вони потребують не уточнення, а зміни шляхом реалізації позивачем своїх прав, визначених у ст. 51 КАС України.

Так, з поданої до суду позовної заяви вбачається, що адміністративний позов заявлено до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Однак у прохальній частині позову позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність посадових осіб відповідачів, не зазначаючи при цьому яких саме посадових осіб це стосується і яка саме їхня бездіяльність є протиправною та оскаржується до адміністративного суду.

Крім того, позивач просить суд визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб відповідачів по контролю за вчасним і повним здійсненням виконавчих проваджень, не вказуючи при цьому яких саме виконавчих проваджень.

Аналогічно у позовній вимозі зобов'язального характеру позивачем не конкретизовано, яких саме посадових осіб відповідачів він просить суд зобов'язати здійснити контроль за виконавчими провадженнями та за якими саме виконавчими провадженнями.

Крім того, у позовних вимогах про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб відповідачів, яка полягала у ненаданні своєчасної відповіді на скаргу позивача та зобов'язання посадових осіб відповідачів негайно надати вмотивовану відповідь на таку скаргу позивачем теж не конкретизовано, бездіяльність яких саме посадових осіб відповідачів оскаржується та щодо нерозгляду якої саме скарги.

Окрім того, в силу вимог ч. 1 ст. 107 КАС України одним із обов'язків судді на стадії відкриття провадження в адміністративній справі є з'ясування питання про те, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Натомість відсутність чітко сформульованих позовних вимог у цій справі позбавляє суд можливості дійти однозначного висновку про її підвідомчість адміністративному суду.

Так, як вбачається з долучених до позовної заяви документів, адміністративний позов позивача ОСОБА_1 пов'язаний з діями та бездіяльністю відповідачів під час виконання 18 виконавчих проваджень, у яких він є стягувачем. При цьому такі виконавчі провадження стосуються виконання виконавчих листів, виданих судом загальної юрисдикції у цивільних справах.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, у випадку оскарження позивачем, як стягувачем у виконавчому провадженні, бездіяльності органу державної виконавчої служби та його посадових осіб з приводу виконання судових рішень у цивільних справах, такий спір не може розглядатись адміністративним судом.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 1 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

До адміністративного позову долучено копію скарги ОСОБА_1 від 05.02.2016 року до відповідачів, з неналежним розглядом якої позивач вочевидь і пов'язує бездіяльність, яка оскаржується згідно з прохальною частиною позовної заяви.

Однак за своїм змістом вказана скарга є саме скаргою стягувача до керівника органу державної виконавчої служби, поданою в порядку, визначеному ст.ст. 82, 83 Закону України "Про виконавче провадження", а не в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян", на норми якого позивач посилається у позовній заяві.

Водночас це додатково вказує на необхідність конкретизації заявлених у цій справі позовних вимог для правильного вирішення судом питання про те, чи належить таку позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи не є ця справою справаою за скаргою стягувача у виконавчому провадженні з приводу оскарження бездіяльності органу державної виконавчої служби та його посадових осіб у зв'язку з виконанням судових рішень в цивільних справах

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 106 КАС України, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням особі, яка її подала, строку для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись ст.ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство юстиції України та Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали, шляхом приведення позовної заяви у відповідність з вимогами ст. 106 КАС України.

3. Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сало Павло Ігорович