Справа № П/811/3472/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року справа №П/811/3472/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового засідання Осипової Н.В.,

за участі представників позивача Гребенюка А.В.

та відповідача Кац-Філімончук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зоря»» (далі - Товариство) до Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про зобов'язання включити до реєстру платників єдиного податку IV групи, зазначивши дату переходу на спрощену систему оподаткування 01 січня 2015 року (а.с.66-67).

Водночас, Товариство клопотало про поновлення строку звернення до суду (а.с.57).

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви.

Стверджував, що платник податків упродовж 6 місяців з дня відмови у реєстрації платником єдиного податку звертався до суду, оскаржуючи дії відповідача, однак не мав змоги сплатити судовий збір у зв'язку з скрутним фінансовим становищем.

Пояснив, що відмова податкового органу у реєстрації платником єдиного податку є протиправною, так як у Товариства не існувало податкового боргу.

Зазначав, що платник податків лише допустив помилку при сплаті грошового зобов'язання, перерахувавши їх на інший рахунок.

Представник відповідача заперечила стосовно задоволення позову.

Пояснила, що Товариству у 2015 році відмовили у реєстрації платником єдиного податку IV групи у зв'язку з наявністю податкового боргу з екологічного податку станом на початок згаданого бюджетного року.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, упродовж 2014 року позивач був платником фіксованого сільськогосподарського податку, який скасований з 01 січня 2015 року.

18 лютого 2015 року Товариство звернулося до податкового органу з заявою про реєстрацію платником єдиного податку IV групи (податкова декларація з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік) (а.с.68-108).

30 березня 2015 року відповідач направив позивачу рішення про відмову у проведенні реєстрації, яке отримано 09 квітня того ж року (а.с.4-5, 13).

Підставою прийняття такого рішення є наявність податкового боргу з екологічного податку у сумі 45,88 грн.

02 листопада 2014 року Товариство подало податкову декларацію з екологічного податку за III квартал, якою визначило грошове зобов'язання за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення у сумі 45,88 грн.

У декларації не визначено грошове зобов'язання за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах.

18 листопада 2014 року Товариство сплатило екологічний податок до бюджету органу місцевого самоврядування (а.с.7).

У платіжному дорученні зазначено, що сплачено екологічний податок за розміщення відходів.

За повідомленням податкового органу станом на 01 січня 2015 року у позивача існувала переплата з екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах у сумі 45,88 грн. та борг з цього ж податку за викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у цій же сумі (а.с.59).

Товариство тричі зверталось до суду з аналогічним позовом: 21 серпня, 25 вересня та 20 жовтня 2015 року (а.с.109-114).

У всіх випадках суд повертав позов у зв'язку з несплатою судового збору.

Згідно довідки Товариства упродовж з 01 липня по 01 жовтня 2015 року постійно існувала заборгованість з виплати заробітної плати (а.с.58).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на 4 групи платників єдиного податку.

До IV групи відносяться сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75%.

Підпунктом 1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

А пунктом 299.5 статті 299 того ж Кодексу передбачено, що у разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб'єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб'єктом господарювання у встановленому порядку.

Таким чином, відмова податкового органу зареєструвати Товариство платником єдиного податку IV групи є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке може оскаржуватись у судовому порядку.

Отже, предметом судового розгляду є рішення відповідача.

Підпунктом 299.6 статті 299 Податкового кодексу України встановлено виключні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку.

Однією з таких підстав є невідповідність такого суб'єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу.

Пунктом 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України передбачено випадки, за яких суб'єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку IV групи.

Одним з таких випадків є: суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Проаналізувавши обставини справи, суд зробив висновок, що у Товариства станом на 01 січня 2015 року не існувало податкового боргу з екологічного податку з таких підстав.

Так, статтею 240 Податкового кодексу України передбачено, що платниками екологічного податку є суб'єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

- скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти;

- розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об'єктах) суб'єктів господарювання);

- утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені);

- тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк.

Податкова декларація з екологічного податку містить графи про значення грошового зобов'язання кожного зі згаданих викидів, скидів, розміщень та зберігань забруднюючих речовин, відходів (а.с.8-11).

Таким чином, для визначення наявності боргу з екологічного податку треба враховувати значення всіх граф.

Товариство задекларувало грошове зобов'язання з цього податку за III квартал 2014 року у сумі 45,88 грн.

Кошти позивач сплатив у повному обсязі 18 листопада 2014 року.

У платіжному дорученні допущено помилку лише в назві виду оплати в межах екологічного податку.

Отже, кошти у сумі 45,88 грн. спрямовані на оплату екологічного податку та до належного бюджету органу місцевого самоврядування.

А тому, станом на 01 січня 2015 року у Товариства не існувало податкового боргу.

Підсумовуючи, суд робить висновок про протиправність рішення податкового органу, яким позивачу відмовлено у реєстрації платником єдиного податку IV групи у 2015 році.

Водночас, суд встановив поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Перше звернення до суду (21 серпня 2015 року) відбулось в межах 6-місячного строку, який передбачений частиною 2 статті 99 КАС України.

Позовна заява тричі поверталась судом у зв'язку з несплатою судового збору у сумі 1218 грн.

Відсутність коштів у Товариства доводиться наявністю значного боргу з виплат заробітної плати працівникам (а.с.58).

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду у зв'язку з скрутним фінансовим станом.

Заборгованість із заробітної плати не давала права використовувати кошти за іншим призначенням.

Отже, причини пропуску строку звернення до суду є поважними.

Відповідно до приписів частини 4 статті 102 КАС України це не вимагає прийняття судом ухвали про поновлення строку звернення до суду.

За таких обставин позов належить задовільнити, вийшовши за межі позовних вимог, що передбачено приписами частини 2 статті 11 КАС України.

Вихід за межі позовних вимог полягає у визнанні протиправним та скасуванні рішення податкового органу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області від 30 березня 2015 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зоря»» відмовлено у реєстрації платником єдиного податку у 2015 році.

Зобов'язати Гайворонську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області зареєструвати товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зоря»» платником єдиного податку у 2015 році.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зоря»» судові витрати в сумі 1218 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2016 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей