Справа № 804/6622/15
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2016 рокусправа № 804/6622/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Северсталь-Дистрибуція? на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року по справі № 804/6622/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Северсталь-Дистрибуція? до Луганської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання протиправними та скасування рішеннь та зобов'язання повернути надмірно сплачений податок, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Северсталь-Дистрибуція? звернулось до суду з позовом до Луганської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 702190000/2014/00016 від 26.11.2014 року, № 702190000/2014/00017, №702190000/2014/00018 від 27.11.2014 року. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 702190000/2014/000019/2 від 26.11.2014 року. Стягнути з державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачений податок на додану вартість у загальному розмірі 120890,69 грн. шляхом зарахування на його поточний рахунок.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, у якому задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції під час ухвалення постанови зроблено помилкові висновки щодо обставин справи. Оскільки позивачем на підтвердження митної вартості імпортованого товару за ціною договору було надано усі необхідні документи, то наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребування додаткових документів, не може бути підставою для такого витребування та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги відповідач вказує на її

безпідставність та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ „Северсталь Дистрибуція" є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків ТОВ „Северсталь-Україна" зареєстрованого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 17.07.2007.

Відповідно до матеріалів справи, 05.05.2014 між ВАТ „Северсталь" (продавець) та ТОВ „Северсталь-Україна" (покупець) укладено контракт № 804/663, згідно умов якого предметом вказаного контракту є придбання покупцем металопрокату. Вид та кількість металопрокату визначено згідно додаткової угоди до контракту від 05.05.2014 року. (а.с.43)

На виконання вказаного контракту та згідно специфікації № 14/4 - 4120 від 21.10.2014 року здійснено поставку товару. На підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано до митного органу документи, які містять числові значення складових митної вартості товару.

Декларантом визначено митну вартість за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості - за ціною контракту 20 619,00 руб. РФ за 1 тн.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів за митною декларацією №702190000/2014/001999 від 21.11.2014, на підставі положень статтей 53-54 МК України та пункту 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 12.07.2012 №362, посадовою особою митного органу було виявлено, що подані декларантом документи містять розбіжності, а саме: при здійсненні оцінки товару Дніпропетровська ТПП керувались такими періодичними виданнями, як „Метал кур'єр?, „Огляд цін?, Біржові котирування лондонської біржі та інші, при цьому, заявлений рівень митної вартості складає 438,40 дол. США/т, а за вказаними періодичними виданнями прівень вартості сталевого прокату гарячекатаного складає 475-625 дол. США/кг, та відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару; відсутні відомості, що підтверджують числові значення щодо включення до ціни товару витрат згідно з частиною 10 статті 58 МК України; у наданій калькуляції собівартості не наведено жлдних відомостей щодо включення до ціни товару витрат на пакування та маркування.

Так, у відповідності до частин 3-4 статті 53 МК України у декларанта було витребувано додаткові документи. Під час розгляду всіх наданих декларантом документів митним органом встановлено, що на запит митниці не надано виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосується відчуження оцінюваних товарів ,ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичним та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

Також, декларантом не було надано в повному обсязі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що передбачені частиною 10 статті 58 МК України, та не надано документів які витребувано посадовою особою митниці.

Таким чином, враховуючи розбіжність в наданих документах та відмову декларанта в наданні будь-яких інших документів, згідно пункту 2 статті 52, пункту 6 статті 54 та згідно пункту 3 статті 337 МКУ проведений контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданих для митного оформлення контролю або митного оформлення, з даними, які наявні у митного органу.

Рівень заявленої декларантом митної вартості становить 438,40 дол./кг (базова ціна за контрактом 20619,00 руб./т). Рівень митної вартості подібного товару, раніше визнаної митними органами, оформленої за МД від 18.11.2014 року № 702190000/2014/001987, становить 546,0 дол./т. Відповідно до пункту 4 статті 57 МКУ проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості та за її наслідками було досягнуто згоди щодо застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів (відповідно до ст. 59 МКУ) за рівнем митної вартості 0,55 дол/кг.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення про коригування митної вартості №702190000/2014/000019/2 від 26.11.2014 року прийнято з підстав, зазначених у повідомленнях від митниці декларанту при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, заявлені в МД від 18.11.2014 року № 702190000/2014/001987 на рівні 546,0 дол./т.

26.11.2014 митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 702190000/2014/00016.

У відповідності до частини 7 статті 55 МК України товар випущено у вільний обіг з наданням гарантії за МД №702190000/2014/002028 від 27.11.2014, тобто органом доходів і зборів надано можливість декларанту довести заявлений рівень митної вартості товару шляхом надання додаткових документів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів у вільний обіг, що передбачено положеннями частини 8 статті 55 МК України декларантом не надано додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

У зв'язку із викладеним, митним органом прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 702190000/2014/00017, № 702190000/2014/00018 від 27.11.2014.

Правовідносини сторін, щодо даного предмету спору регулюються нормами Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, визначено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості визначається ст. 53 МКУ.

Відповідно до частини 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, в тому числі, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Отже, за результатами контролю співставлення відповідно до статті 337 МКУ митним органом встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товарів є нижчим за рівень митної вартості товарів, найбільш близьких за своїми характеристиками за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами МД від 18.11.2014 року № 702190000/2014/001987.

Відповідно до матеріалів справи, заявлений декларантом рівень митної вартості менший рівня на товари, митне оформлення яких здійснено та інформація про які була наявна в митниці, та декларантом не було надано вичерпний пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості, митним органом було прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості товару № 702190000/2014/000019/2 від 26.11.2014 року, яким скориговано митну вартість товару до 0,55 дол. США/кг. на підставі наявних відомостей із застосуванням другорядного методу.

У зв'язку з відсутністю обґрунтованих та законних підстав для застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів відповідачем правомірно скориговано заявлену декларантом митну вартість товарів із застосуванням другорядного методу, що виключає підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 702190000/2014/000019/2 від 26.11.2014.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не надані документи, запитувані митницею, а у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності заявленої митної вартості товару, відповідач правомірно застосував другорядний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Також, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на поточний рахунок позивача надмірно сплаченого податку на додану вартість у загальному розмірі 120890,69 грн., враховуючи те, що позивач з відповідною заявою до митного органу не звертався.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Северсталь-Дистрибуція? - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року по справі № 804/6622/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко