Справа № 805/3726/15-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3726/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 р. Справа № 805/3726/15-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства “Укрвуглебуд” до Державної податкової інспекції у м. Дружківці ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимог від 06.04.2015 року №Ю-726-25 та від 06.05.2015 року №Ю-726-25,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство “Укрвуглебуд” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Дружківці ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимог від 06.04.2015 року №Ю-726-25 та від 06.05.2015 року №Ю-726-25, рішень про результати розгляду скарг №3800/10/05-99-10-03-12-1 від 15.05.2015 року та №4872/10/05-99-10-03-12-1 від 12.06.2015 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства “Укрвуглебуд” до Державної податкової інспекції у м. Дружківці ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимог від 06.04.2015 року №Ю-726-25 та від 06.05.2015 року №Ю-726-25, рішення про результати розгляду скарг №3800/10/05-99-10-03-12-1 від 15.05.2015 року та №4872/10/05-99-10-03-12-1 від 12.06.2015 року в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про результати розгляду скарг №3800/10/05-99-10-03-12-1 від 15.05.2015 року та №4872/10/05-99-10-03-12-1 від 12.06.2015 року залишено без розгляду.

В ході судового розгляду справи позивачем до суду надано уточнений адміністративний позов, в якому позивач вказує на те, що з 2002 року підприємство позивача було зареєстроване та розташовувалось за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 97, та знаходилось на податковому обліку в ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька. У зв’язку з проведення з 14.04.2014 року на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції ПрАТ «Укрвуглебуд» кілька разів змінювало своє місцезнаходження. З 16.12.2014 року по 02.06.2015 року ПрАТ «Укрвуглебуд» знаходилось на податковому обліку у ДПІ у м. Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області. Позивач вважає, що згідно приписів Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, який набрав чинності 15.10.2014 року платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання своїх обов’язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. З огляду на зазначене, вважає прийняті відповідачем вимоги протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В обґрунтування своєї позиції відповідачем до суду надані заперечення на позовну заяву. Так, відповідач вказує на те, що умовою звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх зобов’язань у відповідності до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" є заява платника єдиного внеску. Тобто, відповідач вважає, що даний Закон не скасовує обов’язків платників, а надає можливість платникам єдиного внеску на період проведення АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та у повному обсязі. Крім того, відповідач зазначив, що якщо платники єдиного внеску продовжують здійснювати господарську діяльність, нараховувати, обчислювати і сплачувати заробітну плату, вони зобов’язані виконувати всі встановлені Законом України №2464 функції. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явились, надали до суду заяви про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приватне акціонерне товариство «Укрвуглебуд» є юридичною особою, в період винесення відповідачем спірних рішень було зареєстроване як платник єдиного внеску в Державній податковій інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області.

Відповідач – Державна податкова інспекція у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області є суб’єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування”.

06.04.2015 року відповідачем винесено вимогу №Ю-726-25 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, якою позивача зобов’язано сплатити недоїмку з єдиного внеску за період червень 2014 року – лютий 2015 року в розмірі 420479,55 грн., до складу якої входить недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 420479,55 грн.

23.04.2015 року позивачем на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області направлено скаргу №2304/1 на вимогу №Ю-726-25 від 06.04.2015 року, винесену ДПІ у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області.

06.05.2015 року відповідачем винесено вимогу №Ю-726-25 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, якою позивача зобов’язано сплатити недоїмку з єдиного внеску за період червень 2014 року – квітень 2015 року в розмірі 423332,18 грн., до складу якої входить недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 423332,18 грн.

22.05.2015 року позивачем на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області направлено скаргу №2205/1 на вимогу №Ю-726-25 від 06.05.2015 року, винесену ДПІ у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області.

За результатами розгляду скарги ПрАТ «Укрвуглебуд» №2304/1 від 23.04.2015 року рішенням Головного управління ДФС в Донецькій області від 15.05.2015 року №3800/10/05-99-10-03-12-1 вимогу відповідача №Ю-726-25 від 06.04.2015 року залишено без змін, а вказану скаргу без задоволення.

Також, за результатами розгляду скарги ПрАТ «Укрвуглебуд» №2205/1 від 22.05.2015 року рішенням Головного управління ДФС в Донецькій області від 12.06.2015 року №4872/10/05-99-10-03-12-1 вимогу відповідача №Ю-726-25 від 06.05.2015 року залишено без змін, а вказану скаргу без задоволення.

Щодо строку звернення позивача до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративний позов, відповідно до ст. 99 КАС України, може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов’язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, виходячи з приписів вищезазначених норм законодавством встановлений 10-денний строк оскарження рішень контролюючого органу з дня отримання платником рішення (вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску).

Позивач вказує на те, що ним здійснювалось оскарження спірних в даній справі вимог в адміністративному порядку, проте рішеннями Головного управління ДФС у Донецькій області вказані вимоги залежно без змін, а скарги – без задоволення.

Крім того, представником позивача до суду надано клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, в якому останній зазначає, що при звернення до суду із зазначеним позовом у липні 2015 року у зв’язку зі своєчасною несплатою судового збору за подання позову, ухвалою від 07.09.2015 року вказану позовну заяву повернуто позивачеві.

Водночас суд зазначає, що вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до адміністративного має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На переконання суду, наслідки пропуску строку позовної давності в адміністративному процесі, підлягають застосуванню виключно у разі наявності сумніву можливості встановлення об'єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що строк звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивачем пропущено з поважних причин.

Ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Згідно ст. 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) № 2464 від 08.07.2010 (далі – Закон № 2464) платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обов’язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

У відповідності до ч.12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частиною 6 ст. 25 Закону передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Аналіз наведених норм доводить, що платник повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок. При наявності недоїмки у платника контролюючі органи мають право зараховувати сплачений єдиний внесок у рахунок погашення недоїмки за попередні періоди.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною 16 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

За для забезпечення підтримки суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, законодавцем були розроблені тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” №1669 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції – територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до контролюючого органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Разом з тим, Законом №1669 було внесено зміни в розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" та доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов’язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов’язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Суд зазначає, що 30.10.2014 року на виконання Закону №1669 Кабінетом Міністрів України було прийнято Розпорядження за №1053-р “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція”. Відповідно до Додатку до Розпорядження м. Донецьк та м. Дружківка (міста попередньої державної реєстрації юридичної особи позивача) внесені до переліку населених пунктів, на які поширюється дія Закону №1669.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014року за №1079-р “Про зупинення дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014року за №1053-р” було зупинено дію Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014року за №1053-р.

Водночас, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України” затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Пунктом 3 даного Розпорядження визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція”; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 “Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053”.

Згідно з додатком до зазначеного Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція віднесені м. Донецьк та м. Дружківка.

Також, суд зауважує, що основною задачею Закону України №1669, є, зокрема, забезпечення підтримки суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Крім того, на виконання положень Закону України №1669 позивачем 05.11.2014 року до ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька (податковий орган, на обліку у якому позивач перебував на день подання вказаної заяви) направлено заяву щодо звільнення ПрАТ «Укрвуглебуд» від виконання обов’язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", проте у зв’язку зі складністю ситуації у м. Донецьку в зазначений період у позивача були відсутні відомості стосовно отримання контролюючим органом даної заяви. З огляду на зазначене, позивачем 25.12.2015 року було направлено дану заяву на адресу Маріупольської ОДПІ (адреса фактичного місцезнаходження ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька).

Як наслідок, у відповідності до приписів Закону України №1669 позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обов’язків платника єдиного внеску.

Таким чином, вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від 06.04.2015 року №Ю-726-25 та від 06.05.2015 року №Ю-726-25 винесені відповідачем всупереч приписів Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” та Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” №1669.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості прийняття спірних вимог, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Укрвуглебуд» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства “Укрвуглебуд” до Державної податкової інспекції у м. Дружківці ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимог від 06.04.2015 року №Ю-726-25 та від 06.05.2015 року №Ю-726-25 – задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від 06.04.2015 року №Ю-726-25 в сумі 420479,55 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від 06.05.2015 року №Ю-726-25 в сумі 423332,18 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Приватного акціонерного товариства “Укрвуглебуд” судові витрати у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.