Справа № 752/522/16-а
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/522/16-а
Провадження №: 2-а/752/78/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві та поліцейського ОПП №9 батальйону № 3 Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві Сіднярченка Руслана Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

у січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського ОПП роти № 9 батальйону № 3 капрала поліції Сіднярченка Р.І. серії ПС2 № 822569 від 02 січня 2016 року, який підпорядкований Управлінню патрульної служби ГУ НП у м. Києві, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Провадження у вказаній справі просить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Так, позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що він не порушував вимоги ПДР, проте, не зважаючи на його пояснення та заперечення відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.п. 17.1 ПДР, при цьому останнім не було вжито заходів для підтвердження його вини в скоєному адміністративному правопорушенні.

В судовому засіданні позивач та його представник доводи позовної заяви підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися та не забезпечили явку своїх представників, про дату, час та місце судового розгляду повідомленій належним чином. Відповідачі про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, керуючись ст.128 КАС України, визнав можливим розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення озивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02 січня 2016 року поліцейським ОПП роти № 9 батальйону № 3 капралом поліції Сіднярченко Р.І. було складено постанову серії ПС2 № 822569 у справі про адміністративне правопорушення, та притягнення до адміністративної відповідальності Позивача і накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що 02 січня 2016 року о 14 год. 20 хв. на Чоколівському бульварі в м. Києві водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Фиат" номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку в смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п"ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а тако само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно вищезазначеної постанови, Позивач порушив п.п. 17.1 ПДР.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачі в судове засідання не з'явилися, письмових заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надали, правомірність свого рішення суду не довели.

Разом з тим, позивач, звертаючись у суд даним адміністративним позовом, в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до п. 17.1 Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позхначеній дорожім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, при цьому пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвидин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

ОСОБА_1 зазначає, що 02 січня 2016 року приблизно о 13 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем "Фиат" номерний знак НОМЕР_1, повертав праворуч на Чоколівський бульвар біля Севастопольського ринку в м. Києві (який відокремлений переривчастою лінією дорожньої розмітки), після чого заїхав в полосу руху громадського транспорту та зупинився біля краю проїзної частини з метою висадки пасажира. При цьому, будь-якх перешкод маршрутним транспортним засобам він не чинив.

Відповідно до пункту 17.2 Правил дорожнього руху водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

В той же час, відповідно до пункту 5.1 Правил дорожнього руху посадку (висадку) дозволяється здійснювати пасажирам після зупинки транспортного засобу лише з посадкового майднчика, а в разі відсутності такого транспортного засобу лише з посадкового майданчика, а в разі відсутності такого майданчика - з тротуару чи узбіччя, а якщо це неможливо, то з крайної смуги проїзної частини (але не з боку суміжної сумги для руху), за умови, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху.

На думку позивача, його дії були правомірними та відповідали вимогам Правил дорожнього руху, зокрема пунктам 5.1 та 17.2 Правил дорожнього руху, а тому не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У зв'язку з цим, з метою забезпечення права позивача на захист суд, виходячи з положення вказаної норми суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та відповідно визнати дії відповідача щодо винесення відносно Позивача постанови серії ПС2 № 822569 від 02 січня 2016 року неправомірними, саму постанову незаконною, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії поліцейського ОПП №9 батальйону № 3 Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві Сіднярченка Руслана Ігоровича щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови серії ПС2 № 822569 від 02 січня 2016 року - неправомірними.

Скасувати постанову серії ПС2 № 822569 від 02 січня 2016 року, винесену поліцейським ОПП №9 батальйону № 3 Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві Сіднярченко Русланом Ігоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП України.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя