Справа № 388/2089/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

30 березня 2016 року м. Київ К/800/19762/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Долинської міської ради, третя особа - ТОВ «Долинські об'єднані мережі» про визнання незаконним та скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати незаконним та скасовувати рішення Долинської міської ради Кіровоградської області № 516 від 30.10.2012 «Про надання дозволу на передачу ТОВ «Долинські об'єднані мережі» у безоплатне користування та обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання».

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про виділення коштів на утримання житлового фонду, що передається у власність Кіровоградської області» № 522 від 16.05.1996 затверджено Перелік об'єктів житлово-комунального господарства Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд у м. Долинській, що передаються у власність Кіровоградській області, до якого включено , зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1.

На виконання вказаної Постанови Долинською міською радою прийнято рішення № 182 від 28.08.1996 «Про передачу житлового фонду дирекції будованого Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд у комунальну власність Долинської міської ради народних депутатів», яким вирішено прийняти до комунальної власності Долинської міської ради народних депутатів об'єкти житла та інженерного забезпечення дирекції будованого Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд.

ОСОБА_4 згідно свідоцтва на право власності на житло є власником квартири АДРЕСА_1.

30.10.2012 Долинською міською радою прийнято рішення № 516 «Про надання дозволу на передачу ТОВ «Долинські об'єднані мережі» у безоплатне користування та обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання», яким вирішено надати дозвіл на передачу у тимчасове безоплатне користування та безоплатне обслуговування внутрішньобудинкові мережі теплопостачання, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Долинська, ТОВ «Долинські об'єднані мережі», строком на один рік.

Згідно договору від 04.09.1996 передано жилий фонд дирекції Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд у комунальну власність Долинської міської ради.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

У статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», у редакції на час спірних правовідносин, визначено поняття технічного обладнання багатоквартирного будинку - інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир (загальні будинкові мережі тепло-, водо-, газо-, електропостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання, елеваторних вузлів, а також елементи благоустрою території)

За змістом частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, тощо.

Враховуючи, що спірне рішення прийнято з метою забезпечення належного утримання комунального майна та упорядкування відносин щодо обслуговування мереж теплопостачання, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність порушеного права позивача як співвласника багатоквартирного будинку щодо користування розташованими у ньому технічними обладнаннями.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням описаного колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: