Справа № 820/11661/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

за позовом ТОВ "Метида"

до ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2016р. задоволено позов ТОВ "Метида" до ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

На зазначену постанову суду ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2016 р. вказана апеляційна скарга залишена без руху, оскільки подана з порушенням ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме не надано документ про сплату судового збору.

ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на виконання вимог ухвали суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на вимоги ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 87, 88 Кодексу адміністративного судочинства України, Постанова Пленум Вищого адміністративного суду від 23 січня 2015 року №2 "Про практи застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), п.1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини та вказує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самійсуті цього права, тому просить звільнити від сплати судового збору.

Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, крім іншого, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 року» затверджено план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду, а саме з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Згідно з додатком 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» бюджетні призначення Державній фіскальній службі України за програмою 3507000 передбачені у сумі 6369 млн. гривень. Наказом Міністерства фінансів України від 12.02.2016 року № 84 «Про затвердження паспортів бюджетних програм на 2016 рік», затверджено паспорти бюджетних програм на 2016 рік Міністерства фінансів України за КПКВК 3507010, 3507020, 3507030, 3507050, 3507060. Відповідно до паспорту бюджетної програми на 2016 рік за КПКВК 3507010, обсяг бюджетних призначень/бюджетних асигнувань Державній фіскальній службі України 710982,7 тис. Гривень за напрямом використання бюджетних коштів - сплата судового збору органами ДФС.

При цьому, суд враховує, що саме відсутність бюджетних асигнувань, тобто фінансових ресурсів для покриття видатків на певні цілі, в даному випадку - на сплату судового збору, а не відсутність бюджетного фінансування є поважною причиною неможливості сплатити судові витрати.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", частиною 1 статті 4 якого визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року N 484-VIII, та які набули чинності з 01 вересня 2015 року, встановлено, що розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. В свою чергу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною або фізичною особою підприємцем встановлено судовий збір - 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При визначенні характеру адміністративного позову як майнового судам необхідно враховувати таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб’єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов’язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративним позовом майнового характеру є вимога щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов’язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача – суб’єкта владних повноважень , безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Враховуючи вищенаведене та право суду на відстрочення і розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання апелянта та відстрочити сплату судових витрат до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі.

Посилання податкового органу на ухвалу Верховним Судом України (рішення від 30.11.2015 у справі №1170/2а-578/12, від 04.12.2015 у справі №1170/2а-1511/12, від 30.11.2015 у справі №804/6861/13-а) є не обґрунтованим. Дані судові рішення не є рішеннями, які підпадають під застосування статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства та такими, що мають юрисдикційне значення для вирішення справи.

Апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням порядку і строків апеляційного оскарження.

Інших перешкод для прийняття апеляційної скарги Харківським апеляційним адміністративним судом та відкриття апеляційного провадження не встановлено.

З огляду на зазначене, перешкоди для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження Харківським апеляційним адміністративним судом відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 108, ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково .

Відстрочити ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області сплату судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2016р.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подати клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати до Харківського апеляційного адміністративного суду заперечення на апеляційну скаргу.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, копії апеляційної скарги та інформацію про їхні права та обов’язки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Подобайло З.Г.