Справа № 803/1264/14
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Київ К/800/65548/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо звільнення з органів внутрішніх справ старшого сержанта міліції ОСОБА_4 - інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС, визнання протиправними та скасування наказів від 29 травня 2014 року № 330/в «Про порушення Присяги працівника органів внутрішніх справ України працівниками Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області та покарання винних», від 29 травня 2014 року № 114 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас з постановкою на військовий облік, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області полковника міліції Шпиги П.П. щодо звільнення з органів внутрішніх справ старшого сержанта міліції ОСОБА_4 - інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з 30 травня 2014 року.

Визнано протиправним і скасовано накази Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 29 травня 2014 року №330/в «Про порушення присяги працівника органів внутрішніх справ України працівниками УДАІ Управління МВС України у Волинській області та покарання винних» та від 29 травня 2014 року №114о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_4 зі служби в органах внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, з 30 травня 2014 року.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, з 30 травня 2014 року.

Стягнуто з Управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2014 року по 02 грудня 2014 року включно в розмірі 15 299 грн. 70 коп. без утримання прибуткового податку (податку на доходи фізичних осіб) та інших обов'язкових платежів.

Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області не погодились з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

Наказом начальника УМВС України у Волинській області від 29 травня 2014 року №114о/с старшого сержанта міліції старшого сержанта міліції ОСОБА_4 - інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, звільнено у запас (з постановкою на військовий облік) з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), з 30 травня 2014 року.

Підставою для видачі наказу про звільнення позивача стали висновок службового розслідування від 29 травня 2014 року та наказ УМВС України у Волинській області від 29 травня 2014 року № 330/в, відповідно до яких прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення зі служби "за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу", порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року №382, у частині відданості народові України, Закону України "Про міліцію", Закону України "Про Дисциплінарний статут ОВС" (далі - Дисциплінарний статут), особисту недисциплінованість, що виразилось у невиконанні вимог наказів МВС України від 28 травня 2014 року №488дск та УДАІ УМВС в області від 28 травня 2014 року №157 щодо виконання завдань визначених Законом України "Про боротьбу з тероризмом" та несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції".

Так, службовим розслідуванням було встановлено, що наказом начальника Управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області від 28 травня 2014 року №157, на виконання вимог наказу МВС України від 28 травня 2014 року №488дск та керівництва Департаменту ДАІ МВС України, зобов'язано командирів взводів ДПС ДАІ роти ДПС підпорядкованої УМВС України у Волинській області на начальників відділення ДАІ з обслуговування м. Луцька провести оперативні наради з підпорядкованим особовим складом щодо відрядження працівників ДАІ в розпорядження начальника ГУМВС України в Харківській області. Під час проведення нарад визначити по 2 досвідчених, патріотично налаштованих працівника ДАІ та подати списки бажаючих до виконання поставлених завдань до 09:00 29 травня 2014 року у відділ ОР ДПС УДАІ УМВС у Волинській області.

Командир взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАІ УМВС капітан міліції Лагода О.І. рапортом від 28 травня 2014 року доповів начальнику УДАІ УМВС України у Волинській області про те, що під час проведення зборів особового складу ніхто з працівників підрозділу не виявив бажання їхати у відрядження в Харківську область, після чого начальником УДАІ УМВС України у Волинській області полковником міліції Кравченею В.Ф. були проведені повторні збори даного взводу.

З рапортів начальника УДАІ УМВСУ у Волинській області полковника міліції Кравчені В.Ф. та начальника УКЗ УМВС України у Волинській області полковника міліції Феня М.Д. слідує, що на зборах особового складу взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС, які відбулися в приміщенні УДАІ УМВС України у Волинській області 29 травня 2014 року, 13 співробітників вказаного підрозділу відмовилися виконувати наказ МВС України від 28 травня 2014 року №488дск та наказ УДАІ УМВС України у Волинській області від 28 травня 2014 року №157 про відрядження для несення служби в Харківську область, у зв'язку з чим усі здали свої службові посвідчення, в тому числі і позивач.

Цього ж дня позивачем подано рапорт про звільнення його з органів внутрішніх справ за власним бажанням у зв'язку з сімейними обставинами з 30 травня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставна та необґрунтована відмова позивача відбути у відрядження для несення служби з охорони громадського порядку в Харківську область є несумісною з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечить змісту Присяги працівників внутрішніх справ, оскільки підриває довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, на які покладені завдання по боротьбі з тероризмом. За таких обставин відповідач мав достатньо підстав для звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі пункту 66 Положення за дискредитацію.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд дійшов протилежного висновку, з посиланням на те, що Управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області передчасно, без достатніх підстав застосовано до позивача крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ на підставі п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскільки відповідачами не доведено належними доказами скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Також зазначив, що проведене відповідачем службове розслідування не відповідає вимогам статті 14 Дисциплінарного статуту в частині повного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин події.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, на підставі наступного.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Окремо пунктами 66 і 67 Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

За змістом пункту 71 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу при звільненні в запас або відставку можуть бути позбавлені права носіння встановленої форми одягу, якщо вони засуджені за вчинення злочину, або вчинили проступки та дії, які дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби, а невиконання вимог наказів МВС України від 28 травня 2014 року №488дск та УДАІ УМВС у Волинській області від 28 травня 2014 року №157, що стало підставою для звільнення позивача, є порушенням службової дисципліни, за яке накладається дисциплінарне стягнення відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про скасування наказів УМВСУ у Волинській області №330/в від 29 травня 2014 року та №114 о/с від 29 травня 2014 року в частині звільнення позивача на підставі пункту 66 Положення за дискредитацію.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правильно встановив обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року - без змін, оскільки визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець