Справа № 184/584/16-а
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/584/16-а
Номер провадження 2-а/184/11/16
П О С Т А Н О В А

06.04.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров (Орджонікідзе) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 «про скасування постанови про адміністративне правопорушення», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позивача, висловлені в позові, підтримав та просить суд скасувати постанову серія ПС 2 № 883417 від 17.03.2016 року у справі про адміністративне правопорушення; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду письмове заперечення проти позову позивача, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Пояснив, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Під час виконання своїх службових обов'язків 17.03.2016 року відповідачем по пр. Слобожанський, 40А був зупинений автомобіль марки SUBARU Legacy, номерний знак АЕ 9288 ET під керуванням ОСОБА_1, який порушив вимоги знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. та здійснив розворот. Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі у доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме умисне порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, посадова особа органів внутрішніх справ має право скласти протокол про адміністративне правопорушення, розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 883417 від 17.03.2016 року. Розглядаючи дану справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Позивачу, ОСОБА_1, під його особистий підпис було роз'яснено положення ст.ст. 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287 - 289 КУпАП, а також значиться підпис про отримання постанови ПС 2 № 883417. Інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Враховуючи вищевказане, Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Позивачем було допущене грубе порушення Правил, а саме порушив вимоги знаку 5.18 ПДР здійснив розворот. В постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні позивачем.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню за наступних підстав.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Інспектором роти № 1 батальйону № 3 УПП в м. Дніпропетровську ст. сержантом поліції ОСОБА_2, номерний знак АН 005057 була прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ПС 2 № 883417 від 17.03.2016 року. В цій Постанові зазначено, що ОСОБА_1 17 березня 2016 року в 10.50 годин, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 по проспекту Слобожанському у місті Дніпропетровську, не виконав вимоги знаку 5.18 п.33 додаток 1 до ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На Позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. З вказаною Постановою Позивач не може погодитися, оскільки вона складена з порушенням норм процесуального, матеріального права та правил оформлення адміністративних матеріалів, а саме:

1. Незважаючи на те, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення - порушення вимог знаку 5.18 п.33 ПДР, що відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, всупереч вимогам ст. 247 КУпАП було розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення і позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності.

2. В порушення вимог статті 245 КУпАП, яка вказує, що з'ясування обставин справи при її розгляді повинно бути всебічне, повне і об'єктивне, а вирішення справи повинно відбуватися в точній відповідності з законом, відповідач, керуючись тільки своєю субєктивною думкою, не прийняв до уваги фактичні обставини, що виключають скоєння адміністративного правопорушення позивачем, а сам не надав ніяких будь-яких доказів (відео, фото матеріали, наявність свідків), які б підтверджували його скоєння.

3. В пункті 5 розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395 зазначено: "Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XІІІ цієї Інструкції)". В порушення вимог даної Інструкції, відповідач оформив Постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 883417 від 17.03.2016 року на бланку невстановленого Інструкцією зразку.

Порушення Відповідачем пункту 5 розділу IV "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, оформлення постанови на бланку невстановленого зразку, позбавило Позивача можливості залучити до Постанови ПС 2 № 883417 від 17.03.2016 року пояснення свідків, що спростовують факт скоєння ним правопорушення (відсутність у бланку Відповідача належних граф та полів для заповнення), чим було грубо порушені права Позивача, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідач незаконно не допустив до розгляду адміністративної справи запропонованого Позивачем фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, для надання Позивачу правової допомоги, чим грубо порушив мої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП.

З доводами позивача, викладеними в позовній заяві та його представника, викладеними в судовому засіданні суд цілком погоджується, оскільки вони є обґрунтованими, доведеними та відповідають вимогам закону та встановленим в судовому засіданні обставинам справи.

Окрім того, слід звернути увагу на слідуючи вимоги діючого законодавства України. Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне порушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи повинно бути зясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії. Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підтвердженням вчинення адміністративного Проступку є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Оскільки інспектором ДПС не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме водій ОСОБА_1 вчинив вмінений в вину проступок, а відповідно до ст. 71 КУпАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а тому постанова інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 серія ПС 2 № 883417 від 17 березня 2016 року підлягає скасуванню.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Але відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів на підтвердження вищевикладених обставин, а саме, що позивачем дійсно було допущено вказане порушення. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, висловлені ним в письмових запереченнях, оскільки вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтверджені і спростовуються стабільними доводами представника позивача, наданими ним письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином суд, на підставі вищевикладеного вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 «про скасування постанови про адміністративне правопорушення» - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 серія ПС 2 № 883417 від 17 березня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та закрити щодо нього провадження по даній справі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4