Справа № 819/3277/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Справа № 876/133/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року у справі адміністративній №819/3277/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_6 в якому просить зобов'язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2, якій необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» на підставі договору № 006-19553-250215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 25.02.2015 року в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постаново суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема посилається на норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми Цивільного кодексу України та вказує на те, що у відповідача були відсутні підстави визнавати договір нікчемним.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених у ній, просила апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повно обсязі.

Відповідач та треті особи в судове не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 25.02.2015 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 006-19553-250215 «Найкращий» у доларах США. За умовами вищевказаного договору Банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3984,00 долари США на строковий депозитний рахунок та зобов'язується сплачувати проценти за його користування, строк договору до 27.03.2015 року включно.

Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №0769 (пункт 1.6 договору). Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього договору; у разі, якщо у день укладання сторонами цього договору вкладник не здійснить перерахування котів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений (пункт 1.8 договору).

Згідно з пунктом 2.6 договору №006-19553-250215 від 25.02.2015 року всі відносини сторін, що виникають за цим договором і не врегульовані ним, регулюються відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради директорів ПАТ «Дельта Банк» протоколом №14 від 20.03.2013 року, та чинного законодавства.

Пунктом 5.11 розділу 5 «Порядок розміщення банківських вкладів (депозитів)» Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.

Як вбачається з платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, №46420819 від 25.02.2015 року, проведеного Тернопільським відділенням ПАТ «Дельта Банк» 25.02.2015 року, здійснено переказ коштів від платника ОСОБА_6 на депозитний рахунок №0769, відкритий в ПАТ «Дельта Банк» на ім'я ОСОБА_2, в сумі 3984,00 долари США. Платіжне доручення містить призначення платежу: переказ коштів від ОСОБА_6

Також судом встановлено, що постановою Правління НБУ від 30.10.2014 року № 692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», банку встановлено окремий статус.

На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно.

08.04.2015 року та 03.08.2015 року рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 та №147 відповідно внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року №51, дію тимчасової адміністрації продовжено спочатку до 02.09.2015 року, потім до 02.10.2015 року.

02.10.2015 року постановою Правління НБУ №664 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Дельта Банк». Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду № 181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Кадирова В.В. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 2 календарних роки, а саме: з 05.10.2015 року до 04.10.2017 року включно.

Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У зв'язку із виявленням комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» нікчемних правочинів, 16.09.2015 року був винесений наказ тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» №813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», у тому числі по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до договорів, визнаних нікчемними, на рахунки третіх осіб, які здійснили перерахування коштів, до переліку яких увійшов і договір банківського вкладу, укладений з позивачкою.

23.09.2015 року представником тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» складено та надіслано на адресу ОСОБА_2 повідомлення №8821/1883 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №006-19553-250215 від 25.02.2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідачем правомірно було визнано нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 року №006-19553-250215.

Проте колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 23.02.2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 цього ж Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із ст. 38 Закону, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення нікчемних правочинів з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Відповідно до Закону, Договори неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, жодна із вказаних вище передбачених законом підстав не мала місця по відношенню до правовідносин апелянта з Банком, такі не досліджувались в межах кримінального законодавства, а ПАТ «Дельта Банк» був визнаний неплатоспроможним вже після укладення депозитної угоди з позивачем та ліквідований з відкликанням банківської ліцензії за Постановою НБУ №664 від 02.10.2015року.

З огляду на викладене вище, наказом керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. за №813 від 16.09.2015 року, одноосібно визнано нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 року №006-19553-250215, без розкриття змісту та покликання на порушення конкретної вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Натомість зазначено, що договір банківського вкладу від 25.02.2015 року за №006-19553-250215 визнано ОСОБА_3 особою нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 вказаного Закону, оскільки кошти на рахунок апелянта надійшли шляхом перерахування коштів на вкладний рахунок іншою фізичною особою, що суперечить п.1.8 укладеного Договору. Проте, таке перерахування коштів не складає собою будь-якого порушення Закону, а є лише умовою договору в редакції банківської установи, що зумовлює обов'язкову необхідність визнання нікчемності зазначеного договору в судовому порядку.

Крім того, ні Законом України «Про банки та банківську діяльність», ні іншими нормативно-правовими актами не передбачена заборона вчинення вищевказаних дій в якості трансакції по поточному рахунку клієнта.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, що фактично мало місце за Постановою НБУ №664 від 02.10.2015року.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Уповноважена особа гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до пункту 12 розділу II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням 20 жовтня 2014 року за №1293/26070) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860, передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6 розділу III Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Отже, на час вирішення справи уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати та відшкодування.

Кошти в сумі 3984,00 доларів США надійшли на вкладний(депозитний) рахунок апелянта з поточного рахунку фізичної особи ОСОБА_6, його батька, який будучи похилого віку і знаходячись в хворобливому стані розпорядився перерахунком незначної суми належних йому коштів з свого поточного рахунку на депозитні рахунки своїх дітей та дружини, ще задовго до визнання НБУ 02.10.2015року «Дельта Банку» неплатоспроможним.

Права та зобов'язання банку, як сторони правочину, полягають у виконанні розпоряджень клієнта, обслуговуванні рахунку, технічному проведенні транзакцій клієнтів.

Відтак, договір поточного рахунку та перерахунок коштів з нього не можуть бути віднесені до правочинів, які могли збільшити обсяг суми відшкодування Фонду, оскільки сума коштів на рахунку клієнта не збільшувалась та не перевищувала встановленого Законом ліміту відшкодування, а була рівномірно поділена в колі спадкоємців першої черги шляхом здійснення транзакцій, які були прийняті та проведені «Дельта Банком» по платіжних дорученнях з своїми клієнтами.

У вказаних операціях по переказу коштів Банк здійснював обслуговування рахунків клієнта у відповідності до укладеного договору банківського рахунку.

Отже, незалежно від того, чи призвело вчинення правочинів по переказу клієнтам безготівкових коштів, чи мало місце безпосереднє внесення клієнтами готівкових коштів, такі правочини не можуть бути віднесені до вчинених банком нікчемних правочинів, згідно вимог ст.38 Закону.

Аналогічну позицію зайняв і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на засіданні виконавчої дирекції Фонду 14.08.2015 року (протокол №193/15). В результаті обговорення виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення про погодження дій уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк», щодо зняття тимчасового обмеження на здійснення операцій щодо виплати коштів за поточними рахунками фізичних осіб.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ні договір банківського вкладу від 25.02.2015 року №006-19553-250215, а ні операції по переказу (зарахуванню) коштів на рахунок апелянта не можуть вважатись нікчемними, в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представник позивача пояснив, що ОСОБА_6Г, як особа похилого віку, переказав незначні кошти із свого поточного рахунку дітям та дружині. Працівники Банку уклали необхідні Договори з клієнтами та підписали їх. Жодних застережень чи обмежень при здійсненні вказаних операцій сторонами оговорено не було, а відповідальність за правове забезпечення законності укладених угод несе керівник Банківської установи, адже Банк зобов'язаний вчиняти дії, які не суперечать чинному законодавству України в інтересах своїх клієнтів.

Будь-яких переваг особисто для апелянта чи його батька договір банківського вкладу не надав, тому підстав вважати його нікчемним, у Фонду не було, а при наявності вмотивованих сумніві щодо такого, визнання угоди нікчемною слід було вирішувати виключно в судовому порядку, згідно вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України у Постанові від 04.08.2015 року по справі К/800/24809/15 з приводу тотожного спору про включення позивача до списку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів по вкладах за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно вимог ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним,якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі з приводу обставин вчиненого правочину.

Обставини вчинення правочинів з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства або порушення публічного порядку може бути встановлена в порядку кримінального судочинства, оскільки вказані дії становлять склад злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності умислу у сторін правочину або однієї із сторін в намірі порушити публічний порядок.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), чого в даних спірних правовідносинах доведено не було, а наведені покликання відповідача є його суб'єктивними припущеннями, котрі фактично спрямовані на мінімізацію виплат Фонду гарантування вкладів по виплатах коштів фізичним особам збанкрутілого Банку.

ПАТ «Дельта Банк» був віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року. Договір з позивачем був укладений 25.02.2015року, тобто до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а за змістом та вимогами п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нікчемний правочин може бути вчинений лише офіційно визнаним та встановленим НБУ неплатоспроможним банком.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав, шляхом зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; паспорт НОМЕР_2, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 16.12.2003 р., адреса проживання: АДРЕСА_1), якій необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта банк» на підставі Договору за №006-19553-250215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 25 лютого 2015 року в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Керуючись статтями 94, 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року у справі адміністративній №819/3277/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; паспорт НОМЕР_2, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 16.12.2003 р., адреса проживання: АДРЕСА_1), якій необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта банк» на підставі Договору за №006-19553-250215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 25 лютого 2015 року в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Присудити на користь ОСОБА_2 здійснені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1022 (одна тисяча двадцять дві) грн. 91 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складено 05.04.2016р.