Справа № 2-а-2167/11
Суддя: Хоменко В. Г.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-2167/11
Провадження №
П О С Т А Н О В А

іменем України

01.07.2011 м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Хоменко В.Г.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 центру з нарахування та здійснення виплат Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту Генічеської РДА, ОСОБА_2 центру з нарахування та здійснення виплат Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 облдержадміністрації, посилаючись на те, що він перебуває на обліку як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії 20.11.1997 року йому безстроково присвоєно III групу інвалідності. Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати. У 2007-2010 роках йому було виплачено одноразову допомогу на оздоровлення у розмірі 100,00 грн., що не відповідає законодавчо встановленому розміру виплат. На його звернення управління праці та соціального захисту населення повідомив, що допомога виплачена згідно постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року у сумі 100,00 грн. Просить суд визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Генічеської райдержадміністрації у відмові щодо виплати йому одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Генічеської райдержадміністрації провести нарахування недоплаченої одноразової допомоги на оздоровлення за 2007- 2010 роки у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, видавши відповідні розпорядження; зобов'язати ОСОБА_2 центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 облдержадміністрації вчинити дії по виплаті недоплаченої одноразової допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки у розмірі 5 мінімальних заробітних плат; а також зобов'язати відповідачів подати до суду у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідач - представник Управління праці та соціального захисту населення Генічеської РДА позов не визнав, надав письмові заперечення на позов, де зазначив, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У 2007-2010 роках державну допомогу позивачу призначалася та сплачувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету. Відповідно до Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. Збільшення розміру виплати можливе лише за умови суттєвого збільшення фінансування з Держаного бюджету.

Представник відповідача ОСОБА_2 центру по нарахування та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_2 ОДА в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, надав письмові заперечення на позов, де зокрема зазначив, що відповідними Законами України про Державний бюджет в тому числі на 2010 рік Кабінету Міністрів України було надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених відповідними бюджетними програмами. Таким чином, на підставі постанов Кабінету Міністрів України визначення розмірів соціальних виплат проведено правомірно, в межах своїх повноважень і компетенції. Крім того, просить застосувати до адміністративного позову ОСОБА_1 О строк позовної давності.

Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та представника Управління праці і соціального захисту населення Генічеської РДА ОСОБА_3, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 0056919, виданим ОСОБА_2 облдержадміністрацією 03.03.1993 року. Відповідно до довідки МСЕ № 000941 ОСОБА_1 Є О встановлена 3 група інвалідності безстроково.

Протягом 2007 - 2010 років йому було здійснено виплату допомоги на оздоровлення у сумі по 100 грн. за кожен рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до 2-ї категорії, є інвалідами третьої групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

В редакції Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 12.2007 року текст ч. 4, яка набрала законної сили 01.01.2008 року, викладено в наступній редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2008 року № 107-У1. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) тому управління праці та соціального захисту населення Генічеської РДА та головне управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації мали діяти у відповідності з приписами діючої норми ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року, який набрав чинності 20.06.1996 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ПІ групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно законами України визначається мінімальний розмір заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно - правовими актами змінювати положення законів.

Конституційні принципи, передбачені статтями 22 та 24 Конституції України, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають недопущення скасування чи звуження прав людини.

Статтею 56 Конституції України, позивачу гарантовані види соціальних виплат і допомог, що є основним джерелом існування, а ст.48 Конституції України свідчить про те, що кожен громадянин України має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, включаючи достатнє харчування, одяг, житло і тощо.

Таким чином, при вирішенні питання щодо законності нарахування позивачу пенсії слід керуватись положеннями ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зі змісту Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, дію зазначених норм зупинено на 2008 рік та щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року по справам «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 67 розділу 1, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Також встановлено, що ці рішення мають преюдиційне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин. ніж передбачено законами України, не відповідає ст.. ст. 1, 3, ч .2 ст.8, ч.2 ст. 19, ст.. ст.. 21, 22, п. 1 ч. 2 ст. 92, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 95 Конституції України.

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного Суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, ще визнані неконституційними

Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст 48 Закон) України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, згідно ч. 1, 2 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободі визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейською суду з прав людини Так, у справі „Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як ні причину невиконання своїх зобов'язань

У запереченнях проти позову представники відповідачів наполягали на застосування наслідків пропуску строків звернення до адміністративного суду.

Судом також встановлено, що доводи представника відповідача стосовно пропуску позивачем строків звернення з позовом до суду не знайшли своє підтвердження.

Перевіряючи зазначені факти, судом встановлено наступне.

Пільги, компенсації і гарантії, які передбачені чинним законодавством є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня (ст.48 Конституції України), тому право на соціальний захист не може бути обмежено та строк позовної давності не поширюється на соціальні виплати.

Крім цього, обов'язок з нарахування та здійснення виплат позивачці законом покладено Головного управління праці та соціального захист населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації у зв'язку із чим суд не може виконувати обов'язки суб'єктів владних повноважень, покладених на них законом. З цих підстав суд не може здійснювати перерахунок належного підвищення.

За таких обставин вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,9,11,71,86 КАС України, ч. 4 статей 48, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державні соціальні стандарти і Державні соціальні гарантії», ч. 3 ст. 22, ст.ст. 46, 48, 64, ч 1 ст. 92 Конституції України та рішенням Конституційного Суду України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 центру з нарахування та здійснення виплат Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення, задовольнити.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Генічеської райдержадміністрації провести нарахування ОСОБА_1 недоплаченої одноразової допомоги на оздоровлення за 2007- 2010 роки у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, видавши відповідні розпорядження, з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов'язати ОСОБА_2 центр з нарахування та здійснення виплат Головного управління праці та соціального захист населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації здійснити виплату на користь ОСОБА_1 суми перерахованої недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки, виходячи з законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати заборгованості.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 центр з нарахування та здійснення виплат Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації подати до суду у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_4