Справа № 813/324/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року справа № 813/324/16

17 год. 39 хв зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представника позивача Качмара В.М.,

представника відповідача Матвіїва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС - Україна» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю «ІТС - Україна» (надалі - ТзОВ «ІТС - Україна» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 28.10.2015р. №, від 30.10.2015р. №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийнято без врахування того, що позивач не здійснював погашення податкового боргу з податку на прибуток підприємств, а лише подав податкову декларацію з податку на прибуток підприємств, в якій зменшив нарахування з авансового внеску за І-ий квартал 2014р. Таким чином, вважає, що має місце лише зменшення нарахування, а не сплата узгодженого грошового зобов'язання.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані тим, що погашення податкового боргу позивача відбулось шляхом подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І-ий квартал 2014р. Тому, вважає правомірним нарахування позивачу штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

ТзОВ «ІТС-Україна» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Львівської міської ради 06.06.2003року, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, код суб'єкта господарювання за . Місцезнаходження ТзОВ «ІТС - Україна» м.Львів, вул.Хвильового, буд.31, кв.51.

Відповідно до пп. 20.1.1 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК Україна) 28.10.2015р. ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету ТзОВ «ІТС - Україна».

За результатами перевірки складено акт №77/15-30 від 28.10.2015р. (надалі - Акт перевірки 1).

На підставі Акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.10.2015р. №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 13250,39 грн.

Відповідно до пп. 20.1.1 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК Україна) 30.10.2015р. ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету ТзОВ «ІТС - Україна».

За результатами перевірки складено акт №96/15-30 від 30.10.2015р. (надалі - Акт перевірки 2).

На підставі Акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.03.2015р. №, яким зобов'язано позивача сплатити штраф за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 2208,40грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 26.02.2014р. позивач подав податкову декларацію № з податку на прибуток підприємств за 2013р. із задекларованою сумою щомісячних авансових внесків, які повинні сплачуватися з березня 2014р. по лютий 2015р. в розмірі 22084,00 грн.

23.09.2014р. позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за І-ий квартал 2014р., згідно з якої задекларовано від'ємне значення об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності (збитки) у розмірі 1416964,00грн.

На думку відповідача, такі нарахування спричинили недоїмку в КОР на загальну суму 88110,93грн. за період з 30.05.2014р. по 23.09.2014р. Відповідно грошові зобов'язання з граничним терміном сплати, а саме: 30.05.2014р. в розмірі 21858,93грн.; 30.06.2014р. в розмірі 22084,00грн.; 30.07.2014р. в розмірі 22084,00грн. позивачем сплачено 23.09.2014р. шляхом подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І-ий квартал 2014р. внаслідок чого відбулось зменшення авансових внесків на суму 110420,00грн. Таким чином, позивачем порушено п. 57.1 ст. 57 ПК України.

Проте, вказані висновки відповідача не відповідають вимогам податкового законодавства і фактичним обставинам справи, виходячи з такого.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи.

В п. 31.1 ст.31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п.35.1 ст. 35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України. При цьому, не передбачено можливості погашення податкового боргу шляхом подання податкової декларації.

Згідно з п.57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену ним у податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого вказаним кодексом для подання податкової декларації.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таки розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати сумі грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Узагальнюючи викладене, притягнення планка податків до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ст. 126 ПК України передбачене за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання.

Таким чином, відсутність в позивача податкового обов'язку (у розмірі його зменшення), за умови недоведеності відповідачем незаконності такого зменшення, виключає як узгодженість такої суми, так і можливість притягнення позивача до відповідальності за п.126.1 ст. 126 ПК України за невиконання такого обов'язку.

Враховуючи викладені висновки, суд вважає, що відповідач безпідставно та необґрунтовано прийняв оскаржені податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1378, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 28.10.2015р. № та від 30.10.2015р. №.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджтених асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС - Україна» судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 01 квітня 2016 року.

Суддя А.Г. Гулик