Справа № 826/27300/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2016 року 08:20 №826/27300/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кобилянського К.М., суддів Мазур А.С., Федорчука А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра»
до Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, у якій просять суд:

1) визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних: податкової накладної від 01.06.2015 №11, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №12, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №14, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №15, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №16, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №17, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №18, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №19, доставлену до ДПС України 13.06.2015;

2) вважати прийнятими та зареєстрованими датою (операційного дня) та часом, коли вони були направлені до Державної фіскальної служби України товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних: податкової накладної від 01.06.2015 №11, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №12, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №14, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №15, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №16, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №17, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №18, доставлену до ДПС України 13.06.2015; податкової накладної від 01.06.2015 №19, доставлену до ДПС України 13.06.2015.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у прийнятті податкових накладних від 01.06.2015 №11, від 01.06.2015 №12, від 01.06.2015 №14, від 01.06.2015 №15, від 01.06.2015 №16, від 01.06.2015 №17, від 01.06.2015 №18, від 01.06.2015 №19.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на відсутність у товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» договору про визнання електронної звітності, а тому в останнього відсутнє право на надіслання податкових накладних засобами телекомунікаційного зв'язку.

Суд, керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

З 26.03.2012 товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві як платник податків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» засобами електронного зв'язку подало до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві для реєстрації податкові накладні від 01.06.2015 №11, від 01.06.2015 №12, від 01.06.2015 №14, від 01.06.2015 №15, від 01.06.2015 №16, від 01.06.2015 №17, від 01.06.2015 №18, від 01.06.2015 №19.

Відповідач квитанціями від 13.06.2015 №1 повідомив позивача про те, що документи не прийнято, оскільки договір про визнання електронних документів не укладено.

Позивач не погоджуючись з вказаними діями відповідача звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Порядок декларування податків і зборів визначається приписами Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Згідно із приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Отже, Податковим кодексом України визначено обов'язок з реєстрації податкових накладних та, в той же час, не визначено можливих підстав для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість передбачено певні негативні наслідки для учасників господарських правовідносин у випадку невиконання такого обов'язку.

При цьому, встановлення порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних нормами Податкового кодексу України делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній фіскальній службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункту 8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є наявність помилок під час заповнення податкової накладної.

Так, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для відмови у прийнятті податкових накладних, згідно квитанцій №1, стала виявлена помилка, а саме: «не укладено договір про визнання електронної звітності».

Відповідно до пункту 2 розділу II Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (надалі - Інструкція №233) для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

У відповідності до пункту 7 розділу II Інструкції №233, підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Як встановлено судом, між товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» та Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів, що підтверджується копією договору від 09.02.2015 №040220151 та квитанцією №2, яка підтверджує факт прийняття вказаного договору контролюючим органом.

Крім того, судом встановлено, що даний договір, як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду і вирішення даної справи, є чинним, адже в матеріалах справи відсутні докази існування обставин в частині права органу Державної фіскальної служби України на скасування договору в односторонньому порядку.

Суд відхиляє доводи представника відповідача, щодо відсутності позивача за своїм місцезнаходженням, оскільки вказана обставина вже була предметом розгляду іншої адміністративної справи - №826/14872/15, судове рішення у якій набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 26.11.2015 №826/14872/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 26.01.2016, задовольнив частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра».

Визнав протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Державної фіскальної служби України щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151.

Визнав протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, звітного розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року.

Визнав прийнятими та зареєстрованими звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, звітний розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра», днем їхнього фактичного отримання державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, а саме: 14.07.2015.

В адміністративній справі №826/14872/15 суди встановили, що розірвання договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151 з підстав не встановлення місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» за податковою адресою, а саме: 02160, м. Київ, вул. Фанерна, 4, офіс 302, є необґрунтованим, а, відтак, останній не є розірваним у встановленому законодавством порядку та продовжує свою дію. Таким чином, у державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві продовжують мати місце зобов'язання за даним договором, у тому числі прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року з додатками, поданої засобами електронного зв'язку.

Отже, суд приходить до висновку, що Державна фіскальна служба України протиправно відмовила товариству з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» у прийнятті для реєстрації податкових накладних від 01.06.2015 №11, від 01.06.2015 №12, від 01.06.2015 №14, від 01.06.2015 №15, від 01.06.2015 №16, від 01.06.2015 №17, від 01.06.2015 №18, від 01.06.2015 №19, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» від 01.06.2015 №11, від 01.06.2015 №12, від 01.06.2015 №14, від 01.06.2015 №15, від 01.06.2015 №16, від 01.06.2015 №17, від 01.06.2015 №18, від 01.06.2015 №19.

3. Визнати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних видані товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» наступні податкові накладні:

№ 11 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 09:55:54;

№12 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 09:57:21;

№14 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 10:00:05;

№15 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 10:04:29;

№ 16 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 10:06:34;

№17 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 10:07:25;

№18 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 10:08:24;

№ 19 від 01.06.2015 прийнятою та зареєстрованою 13.06.2015 в 10:10:28.

4. Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» () судові витрати в сумі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя К.М. Кобилянський

Судді А.С. Мазур

А.Б. Федорчук