Справа № 466/2416/15-а 2а/466/89/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Справа № 876/11986/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, третя особа: Львівське комунальне підприємство «Під Голоском-410», про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд з адміністративним позовом до відповідача Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому просили: 1) зобов'язати відповідача надати ОСОБА_2, як інваліду війни 1 групи письмову довідку про 100 % пільгу по оплаті за користування житлом та комунальними послугами у квартирі АДРЕСА_1 на склад сім'ї з 3-ох осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; 2) зобов'язати відповідача зробити перерахунок з 01.01.2009 р. щомісячних нараховувань за комунальні послуги ОСОБА_2 інваліду війни 1 групи, прож. АДРЕСА_1, із врахуванням 100% пільги на члена сім'ї ОСОБА_3.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.08.2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради видати ОСОБА_2, 1924 р.н., інвалідові війни першої групи, довідку про те, що його сім'я з трьох осіб: він, дружина - ОСОБА_4, 1923 р.н., інвалід першої групи по зору та син - ОСОБА_3, 1955 р.н., який здійснює догляд за інвалідом першої групи, у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користуються 100-процентною знижкою плати за користування житлом та комунальними послугами в квартирі АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв'язку з їх безпідставністю.

З цією постановою суду не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції прийнята із невірним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Визначаючи право позивача ОСОБА_3 на поширення на нього пільг у розмірі 100% щодо оплати за ЖКП як члена сім'ї пільговика суд першої інстанції керувався приписами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України та залишив поза увагою ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України. Вважає апелянт, що БК України є спеціальним нормативно-правовим актом щодо здійснення окремих видатків Бюджету України. Таким чином, відповідач здійснюючи поширення пільг на пільговика і одного члена його сім'ї, діяв на підставі та у межах своїх повноважень, передбачених законодавством.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 27.08.2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що в задоволенні такої апеляційної скарги слід відмовити.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2, 1924 р.н., є інвалідом війни першої групи та зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, в Шевченківському відділі соціального захисту (а.с.11, 13).

Позивач ОСОБА_3, 1955 р.н. являється сином ОСОБА_2 та здійснює за ним догляд із 25.01.2006 року (а.с. 12, 14).

Також встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, 1955 р.н. (син) та ОСОБА_4, 1923 р.н. (дружина) зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні з комунальними вигодами, є приватизованою та належить вищевказаним особам на праві спільної сумісної власності. Загальна площа квартири становить 67 кв.м, житлова 40 кв.м.. Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговуванні в ЛКП «Під Голоском-410» (а.с. 16, 17).

09.12.2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до відповідача з письмовою заявою про визнання за ними встановлених законом пільг у розмірі 100% щодо оплати за житлово-комунальні послуги за місцем проживання. Однак листом № 2605/12-Ко-878 від 18.12.2014 року відповідач повідомив про те, що оскільки позивач ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, а тому відсутні законні підстави для поширення пільг на його сина ОСОБА_3 (а.с. 10).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються, зокрема такі пільги: - 100-процентна знижка плати за користування житлом в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв.м. загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв.м. на сім'ю); - 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього (ч.2 ст.13 Закону).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Отже, ОСОБА_3 являється членом сім'ї своїх батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_5.

Також з матеріалів справи видно, що право сім'ї з трьох осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на пільги у розмірі 100 % за користування житлом та комунальними послугами, згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було встановлено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2013 року по справі № 466/1247/13, яке набрало законної сили (а.с. 7-9).

Відповідно до Положення про Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, затв. начальником Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 09.04.2013 року, вказаний відділ забезпечує реалізацію у Шевченківському районі м. Львова державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування мешканців району, які потребують допомоги та соціальної підтримки з боку держави та органів місцевого самоврядування. Основними завданнями відділу, зокрема, є забезпечення в межах своїх повноважень дотримання діючого законодавства про пенсійне забезпечення та соціальний захист населення при призначенні (перерахунку) та виплаті пенсій та усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовної вимоги про зобов'язання відповідача видати ОСОБА_2 письмову довідку про 100-процентну пільгу по оплаті за користування житлом та комунальними послугами у квартирі АДРЕСА_1 на склад сім'ї з трьох осіб.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача провести перерахунок щомісячних нарахувань за комунальні послуги, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки нарахування чи перерахунок плати за житлово-комунальні послуги не входить до компетенції відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду від 27.08.2015 р. винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 27 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.04.2016 року.