Справа № 369/1983/16-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1983/16-а
Провадження № 2-а/369/143/16
ПОСТАНОВА

іменем України

23.03.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області порядку адміністративного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що він з метою реалізації свого конституційного права на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, звернувся із відповідним клопотанням від 20 січня 2015 р. до відповідача.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України ОСОБА_1 звернувся до Відповідача з клопотанням від 20 січня 2015 р. та доданими до нього графічними матеріалами для отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) у селищі орієнтовним розміром не більше 0,25 га - в межах села Білогородка Київська область.

18 грудня 2015 р. Білогородська сільська рада розглянула дане клопотання на другій сесії сього скликання й прийняла рішення відмовити задоволенні клопотання через невідповідність місця розташування об'єкта.

Такі дії відповідача у вигляді відмови в задоволенні клопотання порушують права та законні інтереси позивача, гарантовані Конституцією та нормами чинного законодавства України.

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача з необґрунтованістю та безпідставністю відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селах не більше 0,25 га в адміністративних межах села Білогородка Київської області та скасувати рішення Білогородської сільської ради № 30/6 від 18 грудня 2015 р. «Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1»; у зв'язку з чим зобов'язати Білогородську сільську раду повторно винести на засідання чергової сесії Білогородської сільської ради, розглянуті по суті та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_1 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,25 га в межах села Білогородка Київської області відповідно до чинного законодавства і дати на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його виданні. Судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представник відповідача направив до суду письмові заперечення та заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності і у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

В силу ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 звернувся до Білогородської сільської ради з клопотання та доданими до нього матеріалами, в якому просив надати йому безоплатно у власність земельну ділянку, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах села Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області а також надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Рішенням другої сесії сьомого скликання № 30/6 від 18 грудня 2015 року, Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області розглянувши клопотання гр. ОСОБА_1, щодо надання йому земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,25 га в межах села Білогородка Київської області, у відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідності місця розташування об'єкта, вирішила відмовити в клопотанні ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного, а також аналізуючи положення норм земельного законодавства України щодо набуття громадянами прав на землю із земель державної та комунальної власності, а також матеріали які були надані позивачем до клопотання про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд на території Білогородськї сільської ради, суд знаходить що рішення Білогородської сільської ради від 18.12.2015 року було прийнято правомірно, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з тим що в матеріалах доданих позивачем до заяви, не було надано графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, тобто невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а отже вимоги позивача щодо скасування даного рішення та інші похідні вимоги не підлягають до задоволення.

Приписами ч. 6. ст. 118 ЗК України чітко закріплено, що на графічних матеріалах, доданих до клопотання, має бути зазначене конкретне місце, яке особа бажає обрати для безоплатної передачі у власність. Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач до клопотання додав копію карти села Білогородка без зазначення назви вулиць. Тому останнє не може вважатися графічним матеріалом бажаного місця розташування земельної ділянки.

При цьому необхідно також зауважити, що процедура вибору земельної ділянки здійснюється саме з метою встановлення можливості відведення тієї чи іншої земельної ділянки для цілей вказаних у клопотанні, її граничних розмірів та площі, правового режиму, складу угідь земель та вимог щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 81, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з моменту оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.