Справа № 524/10430/15-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 р.Справа № 524/10430/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2016р. по справі № 524/10430/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у формі щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області (надалі по тексту відповідач), в якому просив:

-визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області щодо відмови в перерахунку і виплаті йому компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у формі щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за період 1991-19,06,1996 р. та п'яти мінімальних заробітних плат за період 20.06.1996 р. - 20015р., визначених відповідно до норм мінімальної заробітної плати на момент виплати;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області провести перерахунок та здійснити виплату йому компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у формі щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії у розмірі трьох мінімальних заробітніх плат за період 1991-19,06,1996 р. та п'яти мінімальних заробітних плат за період 20.06.1996 р. - 20015р., визначених відповідно до норм мінімальної заробітної плати на момент виплати, по день набрання судовим рішенням законної сили;

- зобов'язати відповідача надалі при призначенні та виплаті йому компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у формі щорічної допомоги на оздоровлення за відповідний період керуватися нормами чинного законодавства.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2016 року клопотання Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області задоволено. Залишено позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у формі щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 1991 року по 2014 рік - без розгляду у звязку з пропуском позивачем строків звернення до суду.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та просить скасувати ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2016 року по справу для продовження розгляду по суті до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, що зумовило застосування судом наслідків пропущення строку звернення до суду, визначених ст.100 КАС України, та відповідно залишення адміністративного позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 30.12.2015 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з 1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу наведених норм слідує, що місячний строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів і в цей строк особа може або скористатися досудовим порядком вирішення спору або звернутися до суду.

З адміністративного позову вбачається, що позивач починаючи з 1999 року отримував щорічну допомогу на оздоровлення як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить лист наданий Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області від 16.11.2015 р. №05-12508.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що він дізнався про порушення своїх прав щодо отримання щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків ЧАЕС з листа наданого Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області від 16.11.2015 р. №05-12508 є безпідставними, оскільки ця виплата проводилася позивачу щорічно з 1999 року, що підтверджується вищезазначеним листом УПСЗН.

Також, доводи апеляційних скарг позивача щодо непоширення на заявлені вимоги строку давності колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

В силу частини першої статті 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності.

Ядерна шкода - втрата життя, будь-які ушкодження, завдані здоров'ю людини, або будь-яка втрата майна, або шкода, заподіяна майну, або будь-яка інша втрата чи шкода, що є результатом небезпечних властивостей ядерного матеріалу на ядерній установці або ядерного матеріалу, який надходить з ядерної установки чи надсилається до неї, крім шкоди, заподіяної самій установці або транспортному засобу, яким здійснювалося перевезення (стаття 1 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку»).

Згідно зі статтею 268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється, зокрема, на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України майновою шкодою (збитками) є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оскільки щорічна допомога на оздоровлення відповідно до положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - це регулярна грошова виплата соціального призначення, то в розумінні статті 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» і статті 268 Цивільного кодексу України ці виплати не є ядерною шкодою чи шкодою, завданою каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

У зв'язку з цим до таких вимог правила позовної давності, встановлені наведеними нормативно-правовими актами, не застосовуються.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду поза межами строку визначеного КАС України, доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не надав, то колегія суддів вважає, що застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень вищенаведеної норми права є правомірним.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2016р. по справі № 524/10430/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2016 р.