Справа № 802/3341/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р. м. Вінниця

Справа № 802/3341/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" з адміністративним позовом до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, за наслідками проведеної перевірки, результати якої відображені в акті перевірки № 558/10/22-35438742 від 23 травня 2014 року, у відношенні позивача прийнято податкове повідомлення - рішення №001412200 від 12 серпня 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 162500 грн. та нараховано штрафну санкцію в сумі 1 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю ( т.1 а.с. 183 - 186, 252 - 258 ).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 червня 2015 року зазначені рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції ( т. 1 а.с. 271 - 274 ).

В ході нового судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях ( т. 1 а.с. 127-131). Окремо зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства України, є правомірним, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі протоколу № 5 від 30.01.2014 року загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Фуд" назву товариства змінено на товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" зареєстровано як юридична особа за адресою: 23600, Вінницька область, Тульчинський район, місто Тульчин, вулиця Полковника Ганжі, будинок, 16, .

Основними видами діяльності позивача є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, оптова торгівля іншими продуктами харчування.

Відповідно до направлення від 12.05.2014 № 145, виданого Немирівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, посадовими особами відповідача на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд", , з питань правильності формування валових витрат за період з 01.01.2011 по 31.03.2011 при здійсненні господарських операцій з ФОП ОСОБА_3

Результати перевірки оформлено актом № 558/10/22-35438742 від 23.05.2014 року (а.с. 11-37), згідно якого встановлено порушення ТОВ «Терра Фуд» вимог п.п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток на суму 162500 грн., в тому числі за І квартал 2011 року - 162500 грн.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.06.2014 року, відповідно до якого встановлено порушення вимог п.п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 162500 грн. та нараховано штрафну санкцію в сумі 1 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням ТОВ "Терра Фуд" подало скаргу до Головного управління Міндоходів у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Вінницькій області від 23.07.2014 року № 11426/10/02-32-10-02-11 про результати розгляду первинної скарги скаргу позивача залишено без задоволення, податкове повідомлення - рішення Немирівської ОДПІ № скасовано та зобов'язано Немирівську ОДПІ сформувати та направити позивачу податкове повідомлення - рішення про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, оформлене згідно вимог чинного законодавства України ( т. 1 а.с. 38 45 ).

13.08.2014 року ТОВ "Терра Фуд" отримано податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 12.08.2014 року № НОМЕР_2, сформоване на підставі акта перевірки № 558/10/22-35438742 від 23.05.2014 року. Згідно даного повідомлення - рішення позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 162501 грн., в тому числі 162500 грн. - основний платіж, 1 грн. - штрафна санкція, за порушення вимог п. 5.1 п. 5, п.п. 5.3.9 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ( т. 1 а.с. 10 ).

Дане рішення оскаржене позивачем до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 04.09.2014 року № 283816/99-99-10-01-15 скаргу ТОВ "Терра Фуд" залишено без розгляду ( т. 1 а.с. 46 47 ).

Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду з позовом щодо його оскарження.

Визначаючись стосовно заявлених позовних вимог, надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (на момент укладання договору ТОВ Інтер Фуд) (покупець) та ФОП ОСОБА_3 (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 14.02.2011 №101, за умовами якого позивачем придбавалось масло солодковершкове селянське 73% у кількості 20000 кг.

На виконання умов зазначеного договору продавець виписав на адресу позивача податкову накладну, згідно якої позивач перерахував грошові кошти. Вказані господарські операції були відображені позивачем у податковому обліку з податку на прибуток на збільшення суми валових витрат на вартість отриманого товару за відповідні податкові періоди.

Вказаний товар було передано від продавця до покупця, була сплачена ціна товару та оприбутковано на підставі наявних в матеріалах справи копій податкової накладної, платіжних доручень, товарно-транспортної накладної, подорожнього листа, накладної, накладних на переміщення, якісних посвідчень, експертних висновків, витратного свідоцтва та сертифікату відповідності.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств " (тут і далі по тексту Закон в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 даної статті Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно з п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В свою чергу, аналогічні норми передбачені п. 138.2 ст. 138 та пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України, згідно яких витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як свідчать матеріали справи (акт виїзної документальної перевірки № 558/10/22-35438742 від 23.05.2014) та вбачається з пояснень представника відповідача, за результатами проведеної перевірки податковий орган прийшов до висновку, що позивачем в 1 кварталі 2011 року завищено суму витрат операційної діяльності в розмірі 650000 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за вказаний період на суму 162500 грн. До такого висновку податковий орган прийшов, встановивши під час проведення перевірки правильності формування ТОВ "ТЕРРА ФУД" валових витрат за період з 01.01.2011 по 31.03.2011 при здійсненні господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 відсутність фактичного проведення поставок товарів (послуг) позивачу від ФОП ОСОБА_3 у лютому 2011 року.

Зважаючи на надані в судовому засіданні пояснення представника відповідача, а також з урахуванням висновків, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 червня 2015 року №К/800/155/15 в даній справі, з метою з'ясування підстав виникнення та можливості фактичного виконання спірних господарських операцій з контрагентом ФОП ОСОБА_3, наявності економічних наслідків їх укладення, судом були досліджені первинні бухгалтерські документи, надані позивачем на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, а також отримано пояснення у ФОП ОСОБА_3, за наслідком виконання Полтавським окружним адміністративним судом судового доручення від 10.09.2015 року в даній справі ( т. 2 а.с. 37 38, 46 56 ).

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Фуд" (на момент укладання договору) укладено договір купівлі-продажу № 101 від 14.02.2011 ( т. 1 а.с. 49 53 ).

Відповідно до вказаного договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується прийняти й оплатити масло солодковершкове селянське 73% вагове ( товар ).

В пункті 1.2 даного договору визначено документи на кожну партію товару, які продавець повинен передати покупцю: товарно-транспортна накладна (накладна), податкова накладна із зазначенням кількості відвантаженого товару, ціни за одиницю товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальну вартість товару з ПДВ. Продавець несе відповідальність за арифметичні помилки в накладних; сертифікат походження, сертифікат якості, сертифікат відповідності, радіологічний, ветеринарне свідоцтво Ф-2 та інші. Пунктом 1.3 договору зазначено, що товар, який передається у власність покупцю якісний, нікому не проданий, не заставлений, в спорі та під забороною (арештом, податковою заставою) не перебуває, жодні права на товар іншим особам не передані, а також він є вільним від будь-яких зобов'язань і обтяжень перед третіми особами.

Згідно з пунктом 3.3 договору, товар має забезпечувати його повну придатність для використання, а також відповідати встановленим вимогам національних стандартів та повинна бути підтверджена сертифікатами та іншими документами, які необхідні для товару даного виду. Усі необхідні документи, що підтверджують якість та відповідність товару, продавець зобов'язаний передати покупцю в момент передачі партії товару.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ, ТУ, а також санітарним, ветеринарним, гігієнічним та іншим нормам, встановленим чинним законодавством України для такого виду товару, та підтверджуватись відповідними документами, виданими компетентними органами та/чи виробниками товару.

Продавець гарантує якість товару протягом строку придатності, встановленого в технічних умовах, виключно за умови дотримання покупцем правил та умов зберігання товару (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 4.2 даного договору товар вважається переданим продавцем та прийнятим покупцем по якості на основі документів, що підтверджують якість товару, виданих компетентними органами та/чи виробниками товару, а також на підставі висновків випробувань лабораторій покупця.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надана податкова накладна № 5 від 16.02.2011, товарно-транспортна накладна № 10 від 16.02.2011, накладна № 10 від 16.02.2011, подорожній лист вантажного автомобіля № 439 від 15-16.02.2011, посвідчення про відрядження, платіжне доручення № 1968 від 18.02.2011 року, накладні на переміщення № 3432, 3435, 3303 від 17.02.2011, № 3303 від 16.02.2011 та № 3646 від 18.02.2011, експертні висновки № 765/5 від 01.03.2011, № 0740/08 від 23.05.2008, ветеринарне свідоцтво та сертифікат відповідності ( т. 1 а.с. 54-64, 76-83 ).

Відповідно до податкової накладної № 5 та товарно-транспортної накладної № 10 в лютому 2011 року позивач придбав у ФОП ОСОБА_3 масло селянське 20000 кг. на суму 650000 грн., сума ПДВ 130000 грн., загальна сума 780000 грн.

При цьому, на підтвердження реальності придбання за договором купівлі - продажу №101 від 14.02.2011 товарів у вищезазначений період та використання їх в господарській діяльності, позивачем надано витяг з бази 1С: бухгалтерія "Товари на складах" та "ОСОБА_4 розподілення затрат" (а.с. 65-75), згідно якої, придбаний товар перебував на зберіганні на належних позивачу складах та використовувався у власній господарській діяльності.

Разом з тим, як вбачається з акту перевірки №№ 558/10/22-35438742 від 23.05.2014, підставою для відображених в акті перевірки тверджень податкового органу про безтоварність господарських операцій, проведених між позивачем та ФОП ОСОБА_3 у лютому 2011 року, є висновки документальної планової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства СГД-ФО ОСОБА_3 в період з 01.07.2010 по 31.12.2011, проведеної ДПІ в м. Полтаві, що відображені в акті перевірки №1322/1703/НОМЕР_3 від 11.06.2012.

Зокрема, під час проведення перевірки контрагента позивача - СГД-ФО ОСОБА_3, перевіряючими встановлено відсутність реальної можливості поставок товарів (робіт, послуг) контрагентам - покупцям, а саме: відсутність (не надання в ході перевірки документів щодо підтвердження) у платника майна, найманих працівників, складських приміщень, на яких можливо зберігати швидкопсувну продукцію харчування (масло, сири) у відповідності до вимог та норм, встановлених для такого виду продукції чинним законодавством, засобів для транспортування, обладнаних спеціальним холодильним обладнанням, які б дали можливість транспортувати специфічну продукцію у відповідності до визначених законодавством норм, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, та з таким видом продукції харчування, для транспортування та зберігання якої встановлені чинним законодавством конкретні вимоги, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Також, як зазначає податковий орган, в ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів (послуг) від СГД-ФО ОСОБА_3 до підприємств-покупців, у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, які б підтверджували присутність платника в містах прийому/передачі товару (послуг), документів, що засвідчують транспортування, оформлені з дотриманням встановлених вимог для швидкопсувної продукції харчування (масло, сир), зберігання товарів при відповідних умовах, визначених нормативними документами, всіх дозвільних документів, оформлення та наявність яких передбачена чинним законодавством при придбанні, перевезенні та реалізації такого виду продукції харчування, а також інших первинних документів податкового та бухгалтерського обліку.

Таким чином, саме з урахуванням зазначених вище відомостей відповідач дійшов висновку про відсутність реальності придбання позивачем у ФОП ОСОБА_3 масла солодковершкового селянського 73% вагового.

Зважаючи на висновки, викладені у акті перевірки №1322/1703/НОМЕР_3 від 11.06.2012, складеному ДПІ в м. Полтаві, судом було прийнято рішення щодо допиту в якості свідка ФОП ОСОБА_3 для отримання показань щодо наявності або відсутності господарських правовідносин з позивачем в межах укладеного договору купівлі - продажу №101 від 14.02.2011.

Згідно протоколу судового засідання, проведеного Полтавським окружним адміністративним судом на виконання судового доручення від 10 вересня 2015 року, в ході якого була допитана як свідок фізична особа - підприємець ОСОБА_3, остання підтвердила факт укладання з ТОВ "Інтер Фуд" договору купівлі-продажу № 101 від 14.02.2011, предметом якого являлось масло солодковершкове селянське 73% вагове, та фактичне виконання зазначеного договору ( т. 2 а.с. 48 - 49 ).

Також відповідно до наданих свідком документів встановлено, що 16.02.2011 між нею, як фізичною особою - підприємцем, (позичальник) та КП "Медея" (позикодавець) було укладено договір товарної позики, згідно умов якого, позикодавець передає позичальнику у користування 20000 тон масла вершкового, що зберігається на складі-холодильнику КП "Медея", а позичальник зобов"язується повернути позику у визначений цим договором строк (т. 2 а.с. 55 - 56).

Таким чином, з отриманих від ФОП ОСОБА_3 показань, що підтверджуються відповідними доказами, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено наявність у постачальника ресурсів для належного виконання умов договору купівлі-продажу № 101 від 14.02.2011, а саме перебування в лютому 2011 року у власності ФОП ОСОБА_3 масла селянського вершкового вагового в кількості 20000 кг.

Щодо зазначення в податковій накладній №5 від 16.02.2011, виписаній ФОП ОСОБА_3, адресою Тульчинської філії ТОВ "Інтер Фуд": м. Тульчин, вул. Полковника Ганжи, 16, в той час як податкова адреса філії: м. Тульчин, вул. Глінки, 10, свідок пояснила, що за адресою зазначеною у податковій накладній знаходяться складські приміщення Тульчинської філії ТОВ "Інтер Фуд" ( була вказана адреса фактичної відгрузки ).

З приводу невідповідності державного номерного знаку причепа, зазначеного в подорожньому листі та, відповідно, товарно-транспортній накладній №ААА-1 від 16.02.2011 підписаній ФОП ОСОБА_3, свідок пояснила, що вказана товарно-транспортна накладна заповнювалась та підписувалась нею особисто, в той час як подорожній лист заповнював водій транспортного засобу, що здійснював перевезення товару. Чому виникли розбіжності вона не може пояснити ( т. 2 а.с. 48-49).

Аналогічні пояснення дав допитаний в якості свідка ОСОБА_4, водій ТОВ "Інтер-Фуд", який в лютому 2011 року здійснював перевезення масла з м. Полтава в м. Тульчин автомобілем ОСОБА_2, номерний знак НОМЕР_4, з причепом ( т. 2 а.с. 32, 34 ). Додатково зазначив, що ним було помилково в подорожному листі зазначено номерний знак причепа та пункти 18, 19 ( звідки взяти товар / куди доставити товар ) ( т. 1 а.с. 57 - 58 ).

Суд також звертає увагу, що вищезазначені та інші документи надавались ФОП ОСОБА_3 на вимогу ДПІ у м. Полтаві, викладену в листі №8040/К/17-338 від 26.11.2012 про надання інформації та її документального підтвердження стосовно операції продажу масла селянського 72,5% в кількості 20000 кг ТОВ "Інтер - Фуд" в лютому 2011 року ( т. 2 а.с. 53-54 ).

Отже, сукупність вищезазначених первинних документів, які є належними та достовірними, враховуючи отримані від контрагента позивача документально підтверджені пояснення, спростовує висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій здійснених ТОВ "Інтер Фуд" та ФОП ОСОБА_3

Відтак, посилання в акті перевірки на те, що вході перевірки ФОП ОСОБА_3 встановлено відсутність реального здійснення поставок товарів (робіт, послуг) контрагентам - покупцям, в тому числі і ТОВ "Інтер Фуд", не можуть братись до уваги судом при прийняті рішення, оскільки здійсненні господарські операції між позивачем та ФОП ОСОБА_3 документально підтверджені в рамках податкового та бухгалтерського обліку покупця ТОВ "Інтер Фуд" за відповідний період та відповідають вимогам податкового законодавства.

Оцінивши наведені висновки відповідача, суд зауважує, що порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку, невідповідності в документах щодо якості реалізованого позивачу товару та транспортування останнього не можуть бути підставою для позбавлення платника податку ( позивача ) права на формування валових витрат на підставі реально здійснених господарських операцій. При дослідженні факту здійснення господарської операції, судом оцінюються відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що платник податків, який придбав товар (послугу) в особи, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом. Такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а мусять ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Таким чином, здійснивши системний аналіз чинного на момент вчинення спірних правовідносин законодавства в співвідношенні з встановленими фактичними обставинами справи та дослідженими доказами, суд дійшов до висновку, що твердження відповідача щодо завищення позивачем в 1 кварталі 2011 року суми витрат операційної діяльності в розмірі 650000 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за вказаний період на суму 162500 грн., є необґрунтованими та безпідставними, а прийняте податкове повідомлення - рішення №001412200 від 12 серпня 2014 року - протиправним.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат відповідно до ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступає стороною в справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №001412200 від 12 серпня 2014 року, прийняте Немирівською об'єднаною державною податковою інспекцію ГУ Міндоходів у Вінницькій області щодо товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" на підставі акта перевірки № 558/10/22-35438742 від 23 травня 2014 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" ( ) понесені судові витрати (судовий збір) в сумі 325,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна