Справа № 377/526/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Київ К/800/49243/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Славутицького міського суду Київської області від 03 вересня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року

у справі №377/526/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області,

третя особа Славутицька міська державна нотаріальна контора

про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області, третя особа Славутицька міська державна нотаріальна контора про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення та невинесення розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_5 згідно постанови Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2011 року у справі №2-а-8170/11/1023

- зобов'язати відповідача прийняти рішення та винести розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_5 згідно зазначеної постанови суду з визначенням суми пенсії, що належала за життя його матері, яка померла 29 липня 2013 року.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 03 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суди першої та апеляційної інстанції прийшли до висновку, що немає підстав вважати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області, оскільки виконавчий лист у встановлені законодавством строки не пред'явлено до виконання. Крім того, позивач не звертався до суду чи органів виконавчої служби для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На адресу Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу від Управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області та Славутицької міської державної нотаріальної контори не надходило.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області як одержувач пенсії за віком.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2011 року (справа №2-а-8170/11/1023) адміністративний позов ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області задоволено.

Визнано неправомірною відмову у перерахунку їй розміру підвищення пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та зобов'язано відповідача з 01.10.2010 року підвищити їй пенсію на одну мінімальну заробітну плату, встановлену законом, відповідно до частини 2 статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати в обрахованому розмірі з урахуванням фактично проведених виплат до припинення правових підстав.

Відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанова була допущена до негайного виконання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області постанову Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2011 року в частині періоду задоволення позовних вимог змінено та в цій частині прийнято нову постанову.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_5 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.10.2010 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням виплачених сум.

В решті постанову суду залишено без змін.

29 липня 2013 року ОСОБА_5 померла.

Постанова Славутицького міського суду Київської області по справі №2-а-8170/11/1023 від 26 грудня 2011 року про перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_5 відповідно до встановленого законом порядку не була звернута до виконання.

Право на перерахунок пенсії за життя пенсіонера не було реалізоване.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 цього Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За правилами статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, крім перелічених у пункті 1 частини 1 цієї статті, можуть бути пред'явлені протягом року, який обчислюється у разі якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його постановлення.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення цього строку до суду, який видав виконавчий документ або до суду за місцем виконання.

Скаржник свою касаційну скаргу обґрунтовує неповним з'ясуванням обставин справи судами попередніх інстанцій. На його думку, судами невраховано положення статтей 1216, 1227 Цивільного кодексу України та статті 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких недоотримана пенсія, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя, успадковується членам його сім'ї.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне зазначити наступне.

Право на перерахунок пенсії за життя пенсіонера ОСОБА_5 не було реалізоване.

Статтями 1216, 1227 Цивільного кодексу України та статті 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на які посилається скаржник, спірні відносини у цій справі не регулюють, оскільки сума пенсійної виплати не була нарахована і облікована на час смерті пенсіонера.

Положеннями Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (із змінами), судове рішення, як підстава для призначення (перерахунку) пенсії, саме по собі не передбачене.

Крім того, документи для призначення (перерахунку) пенсії (крім масових перерахунків за документами пенсійної справи відповідно до законодавства) подаються особами, які звертаються із заявами про призначення (перерахунок) пенсії.

Таким чином, оспорювана бездіяльність управління щодо неприйняття рішення та невинесення розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_5 згідно постанови Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2011 року у справі №2-а-8170/11/1023 не може бути визнана протиправною, оскільки не суперечила положенням Закону.

Спір щодо права на отримання недоотриманої пенсійної виплати в порядку спадкування відноситься до цивільно-правових відносин.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 03 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі №377/526/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді