Справа № 803/1851/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Справа № 876/7836/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Богдан А.О.

за участю представників сторін:

від позивача Войт Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року у справі № 803/1815/13-а за позовом Приватного підприємства «Портал Укрбізнес» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Портал Укрбізнес» (позивач) звернулось з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.10.2013 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. За результатами розгляду заперечень на акт перевірки № 140/17.3/36541449 від 18 липня 2013 року, Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів проведено позапланову виїзну документальну перевірку приватного підприємства «Портал Укрбізнес» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року в частині нарахування та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб по працівниках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з питань, що становлять предмет заперечення за результатами проведення якої було складено акт № 359/17.3/36541449 від 06 серпня 2013 року. За наслідками перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ПП «Портал Укрбізнес» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 28051, 36 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 7522, 85 грн. Позивач не погоджується з висновками податкового органу, та зазначає, що акт перевірки не містить посилання на первинні бухгалтерські документи, що підтверджують порушення ПП «Портал Укрбізнес» положень податкового законодавства. Позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 02.10.2013 року № , прийняте за результатами розгляду відповідачем первинної скарги.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року у справі №803/1815/13-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 02 жовтня 2013 року № .

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує, просить постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

В період з 05.07.2013 року по 11.07.2013 року Луцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «Портал Укрбізнес» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року в частині нарахування та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб по працівниках ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що складено акт від 18.07.2013 року №140/17.3/36541449.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 3.1. статті 3, підпункту 4.2.1 пункту 4.2. статті 4, пункту 7.1. статті 7, підпункту 8.1.1., 8.1.2 пункту 8.1. статті 8 пункту 17.1 статті 17, абз. а, б пункту 19.2. статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», підпункту 163.1.1 пункту 163.1. статті 163, підпункту 164.1.2. пункту 164.1 статті 164, пункту 167.1.статті 167, підпункту 168.1.1. пункту 168.1. статті 168, пункту 171.1. статті 171, абз. а, б підпункту 176.2статті 176 Податкового кодексу України, в результаті чого, встановлено факт недоотримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати найманих працівників в 2010-2012 роках, тому на підставі пункту 7.1. статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та пункту 167.1 статті 167 ПК України підлягає донарахуванню податок з доходів фізичних осіб із виплат найманим працівникам в сумі 28051,36 грн.

За результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки від 18.07.2013 року №140/17.3/36541449 Луцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «Портал Укрбізнес» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року в частині нарахування та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб по працівниках ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з питань, що становлять предмет заперечення. За наслідками цієї перевірки складено акт від 06.08.2013 року № 359/17.3/36541449. Даним актом податковий орган підтвердив висновки, викладені в акті перевірки від 18.07.2013 року № 140/17.3/36541449.

На підставі акту перевірки від 06.08.2013 року № 359/17.3/36541449 Луцькою ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 09.08.2013 року № , яким ПП «Портал Укрбізнес» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 35574,21 грн.

Дане рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку, та рішенням Головного управління Міндоходів у Волинській області від 02.09.2013 року № 1510/10/10.2-06 первинна скарга ПП «Портал Укрбізнес» задоволена частково, скасовано в частині 1263,48 грн. зайво застосованої штрафної (фінансової) санкції, а в іншій частині 34310,73 грн. залишено без змін.

За результатами розгляду скарги Луцькою ОДПІ 02.10.2013 року прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 34310,73 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.1. статті 3 та пункту 7.1. статті 7 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб N 889-IV (далі Закон № 889-IV, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є, зокрема, загальний місячний оподатковуваний дохід; ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4.

Відповідно до пунктів 1.15, 1.17 статті 1 Закону N 889-IV податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону. Працедавець - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності (включаючи самозайнятих осіб), яка укладає трудові договори (контракти) з найманими особами та несе обов'язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати цього податку до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов'язки, передбачені законами.

Відповідно до підпунктів 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону N 889-IV податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку згідно з пунктом 17.1 статті 17 Закону N 889-IV.

Відповідно до пункту 19.2 статті 19 Закону N 889-IV особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок; б) надавати у строки, встановлені законом для податкового кварталу, якщо інше не визначено нормами цього Закону, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку податковому органу за місцем свого розташування. У разі коли зазначена особа протягом звітного кварталу не виплачує такі доходи або виплачує доходи не всім платникам податку, зазначена звітність не подається або подається стосовно платників податку, які фактично отримали такі доходи. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не припускається.

Згідно з абз. 1 пункту 167.1. статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної грн.

Відповідно до підпунктів 168.1.1., 168.1.2. пункту 168.1. статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Пунктами 171.1., 171.2. ПК України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, а щодо інших доходів для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні - податковий агент та для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету - платник податку.

Матеріалами справи доведено, що відповідно до наказу про прийняття на роботу №5 від 16.11.2009 року ОСОБА_2, прийнятий на посаду старшого менеджера з реклами ПП «Портал Укрбізнес», з тарифною ставкою (окладом) 900,00 грн.

Відповідно до заяви на навчання від 13.10.2011 року ОСОБА_3 проходив на даному підприємстві навчання за спеціальністю менеджера з реклами. Навчання на підприємстві не підлягає оплаті та не породжує ніяких трудових відносин.

Відповідач у своїх висновках зазначає, що позивачем, у період з 2010-2012 роки не включені до загального оподатковуваного доходу працівників, відтак податок з доходів фізичних осіб з виплачених сум позивачем не утримувався та до бюджету не перераховувався. Крім того, виплачені на користь даних працівників доходи не були включені в податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податків, а також сум утриманого з них податку за звітні періоди 2010-2012 років.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції висновок податкового органу про заниження належного до сплати податку з доходів фізичних осіб фактично ґрунтується виключно лише на поясненнях громадян ОСОБА_2, його матері ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З письмових пояснень названих працівників слідує, що одночасно з офіційною заробітною платою їм виплачувалась неофіційна заробітна плата.

Однак, як доведено матеріалами справи ОСОБА_2 отримував заробітну плату відповідно до трудового договору укладеного з позивачем із окладом 900,00 грн. Розмір заробітної плати змінювався відповідно до штатного розпису підприємства. Факт отримання заробітної плати позивачем підтверджується відомостями на виплату грошей. Заробітна плата позивачу виплачувалась згідно окладів затверджених штатними розписами. Надані позивачем документи підтверджують факт вчасної та у повному розмірі виплати заробітної плати ОСОБА_2 Підтвердженням зазначеного є те, що йому неодноразово надавались довідки про доходи для подання до органів праці та соціального захисту населення для оформлення соціальної допомоги (житлової субсидії) та для надання у інші органи, в яких вказана заробітна плата згідно окладів штатних розписів, тобто менша ніж він вказує свою «неофіційну» заробітну плату і питань щодо вказаного у довідках розміру нарахованої та виплаченої заробітної плати у останнього не виникало.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підприємство самостійно визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановленим цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Відповідно до статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Однак відповідачем не надано суду пояснень від осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та касового обліку на підприємстві (головного бухгалтера, касира тощо), щодо повного та всебічного встановлення обставин, які дають право визначити об'єкт оподаткування та суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, та не використовувалися документи, які можуть бути підставами для висновків згідно зі статтею 83 ПК України.

Чинним законодавством не передбачено право контролюючого органу на відображення в актах перевірок необґрунтованих та не підтверджених даних, а відтак і на донарахування податків лише зі слів фізичних осіб, без підтвердження викладених фактів первинними документами платника податків.

Пояснювальні записки фізичних осіб, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, не є первинними документами бухгалтерського або податкового обліку, на підставі яких відповідно до пункту 6 Порядку відповідач повинен був зафіксувати відповідні обставини.

Гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили надану ними у письмових поясненнях інформацію, проте будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про нарахування та виплату їм «неофіційної» заробітної плати суду не подавали.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, не виконав обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення: у даному випадку відповідач фактично проводить утримання податку із сум, які непідтверджені належними та допустимими доказами, при цьому відповідач не використав надані чинним податковим законодавством повноваження та провів перевірку формально, використавши лише пояснення громадян, які не були відповідальні та не вели бухгалтерський, касовий та податковий облік на підприємстві, не опитав осіб відповідальних за такий облік, а також не підкріпив свої доводи жодним належним первинним документом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року у справі № 803/1815/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Каралюс В.М.

Запотічний І.І.