Справа № 2-а-17/10
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а -17/2010 Категорія 60/66
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2010 року

Біловодський районний суд у складі: судді: Ткаченко О.Д.,

при секретарях: Торби Т.Є.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 про визнання дій Управління Пенсійного Фонду в Біловодському районі неправомірними та зобовязання відповідача здійснити перерахунок належної їй пенсії в 2009 році з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік у розмірі 1573,91 гривень -

ВСТАНОВИВ:

24Л 1.2009 року гр.. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання дій Управління Пенсійного Фонду в Біловодському районі неправомірними та зобовязання відповідача здійснити перерахунок належної їй пенсії в 2009 році з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік у розмірі 1573,91 гривень.

Позивач зазначає, що діями відповідача порушено її право на виплату призначення та пенсії з відповідним перерахунком з врахуванням додаткових 24 місяців страхового стажу, набутого після призначення пенсії. В заяві, яку вона адресувала відповідачі 31 січня 2009 року вона вказувала на обставину щодо показника середньої заробітної плати при перерахунку , яка повинна була обраховуватися за календарний рік, який передує року перерахунку пенсії, тобто за 2008 рік. Проте відповідач при проведенні порахунку застосував показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні не за 2008 рік - 1573,91 гривні, а за 2007 рік - 1197,91 гривні. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними та вказує, що у відповідності дол. Ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Але проведений відповідачем перерахунок у 2009 році з застосуванням показника середньої заробітної плати не за 2008 рік, а за 2007 рік привів для заниження розміру належної їй до отримання пенсії, при цьому відповідач використав та керувався спільним листом Мінпраці та соціальної політики України та Пенсійного Фонду від 11 березня 2009 року № 20/0/18-09/039, який не є нормою права та зміст якого не відповідає вимогам Конституції України, а саме ч. 2 ст. 19 та ст.22 цього законодавчого акта. За доводами позивача, вона отримує пенсію в розмірі приблизно по 1300 гривень, втрачаючи щомісячно пенсію у розмірі близько до 380 гривень щомісячно.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить визнати вищевказані дії неправомірними та зобовязати УПФ в Біловодському районі здійснити перерахунок належної позивачці пенсії в 2009 році з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік, який складає 1573,91 гривні.

Представники відповідача гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні підготовчій частині судового засідання в задоволенні позовних вимог заперечували, пояснило що після винесення рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року , я визнані неконституційними положення Закону, внесені до ст. 42 Закону України «. загальнообовязкове державне Пенсійне страхування» законом України «Про Держав бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України » , управління ПФУ в Біловодському районі керувалося Постановою Кабінету міністрів України № 530 віх 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та листами Мінпраці та Пенсійного Фонду України , взявши за основу обчислення пенсії позивач показник середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривні. Таким чином, на час отримання права на черговий перерахунок, тобто з 01 лютого 2009 року гр. Коваленко ЛА отримує по 1333,66 гривень пенсії з розрахунку показника середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривні, тобто позивачка не до отримує приблизно по 379-380 гривень пенсії щомісячно. В судових дебатах представники відповідача просять суд при винесенні постанови за результатами розгляду цієї справи застосувати Закон України .

Вислухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суі приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме сул приходить до висновку про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання його здійснити перерахунок пенсії позивачці з 01 лютого 2009 року по кінець 2009 року, тобто не за весь 2009 рік, а з часу виникнення права на порахунок пенсії з наступних підстав:

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Разом з тим, ст. 95 Конституції України визначено, що виключно Законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, але цим фінансовим Законом не можуть вноситися зміни до інших законів України.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини та громадянина України, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені в ст.1,3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч.2 ст. 19, ст. 22, 23 , ч.І ст. 24 Конституції України, воно не може бути скасоване або звужене .

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення Закону України № 107-17 від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які передбачали з 01 січня 2008 року застосування показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України при перерахуванні пенсій з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2006 рік:. Тобто дія ст. Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» знову була повернута до своєї попередньої редакції, за якою відповідно до ст. 42 при перерфахунку пенсії береться за основу показник заробітної плати порівняно з поперенім роком.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З прийняттям Конституції України 1996 року Україна була - проголошена соціальною державою , людина, її життя і здоровя , честь і гідність , недоторканність і безпека визнані найвищою цінністю ( ст. 1, ч. 1 ст. З Конституції), за ст. 48 Конституції закріплено право на достатній життєвий рівень, у 2005 році Україною ратифіковано Європейську соціальну хартію.

Відповідно до ст.-^8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Окрім того, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачає у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Але відповідач, не дивлячись на пріоритет вимог Закону над іншими нормативними актами, при черговому перерахунку пенсії позивачці застосував не закон , а підзаконний акт - постанову Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», тобто постанова уряду фактично звузила право позивачки на підвищення розміру пенсії як працюючого пенсіонера.

Враховуючі вищенаведені нормативні акти відповідач повинен був відновити порушене право позивачки на перерахунок та виплату їй пенсії у відповідності до раніше діючої редакції ст.42 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Суд не бере до уваги посилання відповідача, викладені у письмових запереченнях на відсутність законодавчого врегулювання після визнання неконституційними норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік » щодо поставлених у позові вимог, оскільки статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи наведене, керуючись ст.22 Конституції України, Законом України « «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року( з наступними змінами та доповненнями), Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп., ст.ст.159, 160, 161, 163, 167,186 КАС України , суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати противоправними дії Управління Пенсійного Фонду України щодо порахунку пенсії позивачки-неправомірними з 01.02.2009 року по 31.12.2009 року включно .

Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області здійснити гр.. ОСОБА_1 порахунок та виплату пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому по Україні за 2008 рік з суми 1573,91 гривень , застосувавши його з 01 лютого 2009 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя О. Д.Ткаченко.