Справа № 465/7086/15-а
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.04.2016 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді Козюренка Р.С.

при секретарі- Потюк В.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України та інспектора Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження, суд

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України та інспектора Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 №685725 від 21.10.2015 року відносно ОСОБА_1, якою накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП у розмірі 340 гривень та закриття провадження. Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є неправомірним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить таку постанову скасувати.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснення дав аналогічні викладеним у ньому, при цьому додатково пояснив, що під час керування транспортним засобом не знав про несправність лівої фари, а працівники поліції йому не запропонували поміняти місцями автолампу із правої на ліву фару. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ДПП НП України та інспектор Кір П.І. в судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили, однак представник відповідача подав заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позов є безпідставним, необґрунтованим. Оскільки відповідно до п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно положень ст.ст.69,86 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В оскаржуваній постанові інспектором поліції зазначено, що 13.10.2015 року о 21:10 год. по вул.Стрийська у м.Львові гр. ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, із несправною лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно із вимогами ч.1 ст.121 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Темною порою доби вважається час від заходу сонця до сходу (п.1.10 ПДР України).

Вимоги п.31.4.3.в) ПДР України забороняють експлуатацію транспортного засобу якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Разом з тим, відповідно до вимог п.31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР України.

У судовому засіданні позивач ствердив, що інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 після виявлення несправності лівої фари автомобіля НОМЕР_1, не запропонував йому допомогти провести заміну автоламп. Дане твердження представником відповідача у судових засіданнях не спростовано та докази протилежного судом не здобуті.

Зважаючи на ті обставини, що технічні несправності, які були виявлені на керованому позивачем транспортному засобі, виникли під час його руху та не входять до переліку технічних несправностей, при наявності яких подальший рух транспортного засобу заборонено, суд вважає, що ОСОБА_1 мав право відповідно до п.31.5 ПДР України рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР України.

В силу вимог ч.1 ст.256 КУпАП, У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, слід звернути увагу на те, що інспектором поліції в порушення вимог ст.256 КУпАП не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема лише зазначено «м.Львів вул.Стрийська».

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Згідно змісту ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису. Однак, всупереч вказаним вимогам правопорушення не було зафіксовано технічними засобами. Окрім цього, у постанові не вказано які саме пункти Правил дорожнього руху порушено позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови порушив права позивача, притягнув до адміністративної відповідальності передчасно, не взяв до уваги і не спростував доводи позивача, не провів повний розгляд справи, а упереджено виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем, які жодним чином не спростовані відповідачем, тому з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувану постанову слід визнати протиправною та скасувати

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України, принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві обовязок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Суд вважає, що позов в частині визнання постанови протиправною та скасування, а також закриття провадження слід задовольнити, оскільки відповідачами не представлено суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, обставини відображені у постанові не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Постанова складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, в силу вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору та відповідно при зверненні до суду такий не сплачував, а відтак вимоги щодо стягнення з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судового збору не підлягають до задоволення.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 6, 11-12, 60, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, ст. ст. 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити частково.

Постанову ПС2 №685725 по справі про адміністративне правопорушення від 21.10.2015 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Cуддя Р.С. Козюренко