Справа № 821/3859/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3859/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача - Блищика Е.Л., Сіліванович Н.М.

представника відповідача - Козлової Н.О., Сазонової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання недійсним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.12.2015 року, -

встановив:

28 грудня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" (далі - позивач, КПТМ «Каховтеплокомуненерго») до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ) про визнання недійсним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.12.2015 року, яким застосовано штраф у розмірі 72754,08 грн. та нарахована пеня в розмірі 26109,09 грн., всього на суму 98863,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 грудня 2015 року рішенням відповідача № на підставі ч.10 п.2 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) застосовано штраф у розмірі 72754,08 грн (10% до 01.01.2015 року та 20% з 01.01.2015 року) та нараховано пеню в розмірі 26109,09 грн (0,1 % від суми недоїмки). Разом з рішенням відповідач надав підприємству розрахунок штрафних санкцій, відповідно до якого ОДПІ робила корегування по сальдо з урахуванням некоректних дат платежів, розрахунок не містить кількість днів нарахування пені та днів прострочення платежів. Позивач зазначає, що за даними бухгалтерської документації заборгованість за листопад-грудень 2014 року в розмірі 227172,91 грн не обліковувалась, натомість у підприємства існувала переплата ЄСВ в розмірі 37899,78 грн. Розбіжності в сумах заборгованості з ЄСВ є наслідком Одеським апеляційним адміністративним судом постанови від 09 липня 2014 року в справі №2а-1211/12/2170, що призвело до підтвердження правомірності нарахування позивачу ЄСВ в розмірі 245261,87 грн., що з урахуванням переплати в сумі 37899,78 грн становить 210362,09 грн, однак в лютому 2015 року підприємство сплатило заборгованість та поточні нарахування з ЄСВ. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання недійсним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.12.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 09 лютого 2016 року подав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. При міграції даних в картці особового рахунку КПТМ «Каховтеплокомуненерго» станом на 31.12.2014 року зафіксовано суму боргу в розмірі 210362,09 грн. 17 грудня 2015 року на підставі даних картки особового рахунку прийнято рішення №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 72754,08 грн (20%) та нараховано пеню в розміні 26109,09 грн (0,1 % від суми недоїмки) за період з 21.10.2014 року по 31 липня 2015 року. З посиланням на норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обґрунтовує правомірність своїх дій. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що між позивачем та УПІУ в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області існували правовідносини, пов'язані з оскарження в судовому порядку дій УПФУ по проведенню позапланової перевірки за період з 01 червня 2007 року по 29 лютого 2012 року та скасування акту перевірки від 23 березня 2012 року, вимоги про сплату боргу №Ю-1 від 23 березня 2012 року, рішення про застосування фінансових санкцій №№171-173 від 02 квітня 2012 року.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 09 липня 2014 року по справі №2а-1211/12/2170 частково задоволено апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області; скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18.12.2012 р.; прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" задоволено частково та визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області по проведенню позапланової перевірки КПТМ "Каховтеплокомуненерго" за період з 01 червня 2007 року по 29 лютого 2012 року.

Борг по сплаті ЄСВ є наслідком винесеної постанови, якою залишено в силі вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області № Ю-1 від 23 березня 2012 року про сплату боргу по ЄСВ в розмірі 171444,20 грн та рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 73817,67 грн, таким чином виникла заборгованість в розмірі 245261,87 грн. З урахуванням переплати в розмірі 37899,78 грн. загальна сума заборгованості становить 210362,09 грн.

При міграції даних в картці особового рахунку КПТМ «Каховтеплокомененерго» станом на 31 грудня 2014 року зафіксовано суму боргу в розмірі 210362,09 грн.

Позивача стверджує що він до середини січня 2015 року не мав відомостей про наявність боргу зі сплати ЄСВ.

Підприємство сплатило свій борг та поточні нарахування з ЄСВ платіжними дорученнями: №594 від 16.01.2015 року на суму 106200,00 грн.; №608 від 21.01.2015 на суму 11568,00 грн. та №610 від 21.01.2015 на суму 20960,00 грн.; №624 від 02.02.2015 на суму 50600,00 грн. та №627 від 02.02.2015 на суму 177700,00 грн.; №646 від 09.02.2015 на суму 33260,29 грн.; №680 від 20.02.2015 на суму 45000 грн.

17 грудня 2015 року ОДПІ на підставі даних картки особового рахунку прийнято рішення №, яким до підприємства застосовано штрафну санкцію в сумі 72754,08 грн (20%) та нарахована пеня в розмірі 26109,09 грн (0,1 % від суми недоїмки) за період з 21.10.2015 року по 31.07.2015 року.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Преамбула до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачає, що цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»)

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Таким чином дії відповідача при обчисленні та нарахуванні позивачу штрафних санкцій та пені, а також прийняте за їх результатами рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску повинні відповідати нормам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який є спеціальним для спірних правовідносин, однак спірне рішення не відповідає даним вимогам з огляду на таке.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум в редакції Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до 28 грудня 2015 року та у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» №77- VIII від 28.12.2014 року).

В матеріалах справи знаходиться витяг картки особового рахунку позивача за 2015 рік за платежем 71010000 (єдиний внесок нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності) (а.с. 58-61) за яким встановлено: 16 січня 2015 року після зменшення боргу по штрафним санкціям відповідно до ст.126 Податкового кодексу України за актом нарахованим у минулих роках (операція 9ZU від 16.01.15) на суму 31198,95 грн. позивачу нараховані штрафні санкції в розмірі 3119,90 грн. (10% від 31198,95 грн.) та пеня з ЄСВ в розмірі 2183,93 грн.; 02 лютого 2015 року (операція 281 від 02.02.15) позивачу на підставі ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000 та ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нарахована штрафна санкція в розмірі 21224,36 грн.

Однак стаття 126 Податкового кодексу України передбачає відповідальність у вигляді штрафу за порушення правил сплати (перерахування) податків та не регулює справляння ЄСВ, а тим більш не дає податковому органу підстав для корегування платежів та сум з ЄСВ з послідуючим нарахуванням пені та штрафних санкцій на суму такого коригування.

Нарахування позивачу штрафних санкцій на підставі статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000 взагалі є безпідставним та протиправним, оскільки по-перше вона регулює порядок накладення штрафів за порушення податкового законодавства, а по-друге сам Закон втратив чинність з 1 січня 2011 року згідно з Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Сторони не надали суду пояснень яким саме чином норми не чинного Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та Податкового кодексу України узгоджуються з ч.1 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яка визначає останній спеціальним для спірних правовідносин.

Окремо суд звертає увагу, що спірне рішення (а.с. 7) не містить сум штрафу у розмірі 10 % від суми несвоєчасно сплаченого або несвоєчасно перерахованого ЄСВ, які містяться в доданому до нього розрахунку штрафних санкцій (а.с.8-9), натомість ці суми разом з іншими зараховано в спірному рішенні до суми 72754,08 грн., що є 20% від суми несвоєчасно сплаченого або несвоєчасно перерахованого ЄСВ.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Судом враховується, що спірне рішення містить суми пені та штрафних санкцій розрахованих та нарахованих на підставі податкового законодавства не в порядок та не в спосіб передбачений спеціальним законом; воно не містить розподілу штрафних санкцій за відсотками, які відображено в розрахунку штрафних санкцій; відповідач не надав доказів відповідності своїх розрахунків спеціальному законодавству; відповідач не надав доказів винесення за результатами нарахування штрафних санкцій та пені вимоги про сплату недоїмки, як це передбачено ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1 ст.72 КАС України).

Відповідачем не надано суду доказів протиправності дій позивача, як і не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

В разі встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати протиправну частину податкових спірного рішення, а тому рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.12.2015 року, яким застосовано штраф у розмірі 72754,08 грн. та нарахована пеня в розмірі 26109,09 грн. підлягає скасуванню.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 06 квітня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання недійсним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.12.2015 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.12.2015 року, яким до комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" застосовано штраф у розмірі 72754,08 грн. та нарахована пеня в розмірі 26109,09 грн.

Стягнути на користь комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" (ідентифікаційний номер 05449897) за рахунок бюджетних асигнувань Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області судовий збір в сумі 1482,95 грн., шляхом безспірного списання коштів органами державної казначейської служби.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 07 квітня 2016 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 10.1