Справа № 804/11249/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.,
представника позивача: Киричека О.О.,
представника відповідача: Васюченка М.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Іноземного підприємства «Даксі»
до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області,
Управління державного казначейства Бабушкінського району м. Дніпропетровська
про стягнення суми бюджетного відшкодування,-
Представник позивача у судовому засіданні підтримав пред'явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив його задовольнити.
Відповідач-1 пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що порядок здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість чітко прописаний у п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, при цьому нормами чинного законодавства не передбачено здійснення такого відшкодування у спосіб судового стягнення.
Представник відповідача-1 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Відповідач-2 правом на подання письмових заперечень на позов не скористався.
Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
До липня 2014 року позивач перебував на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.
Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2009 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було проведено позапланову виїзну перевірку Іноземного підприємства «Даксі» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2008 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалась в період з 01.11.2008р. по 30.11.2008р., за результатами якої складено акт від 20.03.2009р. №1235/235/33906338.
Перевіркою було зафіксовано порушення п.п.7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 р. №168/97-BP, через що підприємством завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2008 року на суму 502250,00грн.
Не погодившись з означеним податковим повідомленням-рішенням, Іноземне підприємство «Даксі» оскаржило його у судовому порядку.
Вказане судове рішення у справі №2-а-8868/09/0470 було оскаржено контролюючим органом в апеляційному порядку.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012р. у справі №2-а-8868/09/0470 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2010р. - скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог Іноземного підприємства «Даксі» .
Рішення суду апеляційної інстанції було оскаржено позивачем до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.04.2014р. у справі №2-а-8868/09/0470 (к/с №К/9991/56124/12) касаційну скаргу Іноземного підприємства «Даксі» було задоволено, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012р. - скасовано та залишено в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2010р.

Таким чином, судове рішення у справі №2-а-8868/09/0470, яким позовні вимоги Іноземного підприємства «Даксі» було задоволено, відповідно до приписів ст.254 КАС України, набрало законної сили 08.04.2014р.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, відповідно до вищевказаного судового рішення, що набрало законної сили, встановлено правомірність нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2008 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалась в період з 01.11.2008р. по 30.11.2008р., у розмірі 502250,00грн.

Судом також встановлено, що після отримання копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.04.2014р. у справі №2-а-8868/09/0470 (к/с №К/9991/56124/12), 19.05.2014р. Іноземного підприємства «Даксі» звернулося до начальника Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська з листом, в якому просило поновити належну позивачу суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 502250,00грн.

Також до означеного листа позивачем було додано копію вищевказаного судового рішення суду касаційної інстанції.

Однак, жодної відповіді від Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська на лист від 19.05.2014р. позивачем отримано не було.

Аналогічне звернення було надіслано позивачем повторно з додаванням копії вищевказаного судового рішення 01.07.2014р. Проте, воно також залишилося без відповіді.

Після того, як позивач став на облік до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (у липні 2014р.), він неодноразово звертався з означеного питання до відповідача-1.

Зокрема, листом від 15.12.2014р. за вих.№15/12, отриманим відповідачем-1 - 15.12.2014р., та листом від 08.04.2015р. за вих.№08, отриманим відповідачем-1 - 09.04.2015р., позивач просив ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська перерахувати на розрахунковий рахунок Іноземного підприємства «Даксі» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2008 року у сумі 502250,00грн., додаючи до вказаних листів копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.04.2014р. у справі №2-а-8868/09/0470 (к/с №К/9991/56124/12).

Судом, зокрема, було витребувано у відповідача-1 відповіді на запит Іноземного підприємства «Даксі» від 08.04.2015р. №8, отриманий контролюючим органом 09.04.2015р., та на запит від 15.12.2014р. №15/12, отриманий контролюючим органом 15.12.2014р.; пояснення відносно причин неперерахування на розрахункові рахунки Іноземного підприємства «Даксі» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2008 року у сумі 502250,00грн.

На виконання вимог вказаної ухвали суду відповідачем-1 було надано копії листів ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 06.01.2015р. за вих.№16134/10/151 (відповідь на звернення позивача від 15.12.2014р.) та від 20.04.2015р. за вих.№12588/10/151 (відповідь на звернення позивача від 08.04.2015р.) аналогічного змісту, з яких вбачається, що контролюючий орган повідомив підприємство про те, що з 05.07.2014р. Іноземне підприємство «Даксі» на центральному рівні у автоматичному режимі переведено до ДПІ за новим місцезнаходженням (ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області), проте станом на дату надання відповіді згідно бази ІАІС «Податковий Блок» по платнику Іноземне підприємство «Даксі» відсутня будь яка інформація щодо декларування, здійснення контрольно-перевірочних заходів та стану судового оскарження сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а саме:

- у розділі «Обробка ПЗ та платежів» - відсутні податкові звіти з ПДВ відповідно до яких платником було задекларовано суми бюджетного відшкодування;

- у розділі «Облік платежів» по КОР платника відсутні суми податку на додану вартість які рахувалися б як переплата, що виникла за рахунок декларування до бюджетного відшкодування податку на додану вартість;

- у розділі «Податковий аудит» відсутні будь які перевірки по платнику з питань правомірності декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість;

- у підрозділі «Апеляційне та судове оскарження» розділу «Податковий аудит» відсутня інформація щодо стану судового та/або апеляційного оскарження актів з питань правомірності декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість. В свою чергу податковим органом вживаються заходи за для відновлення даної суми бюджетного відшкодування та можливості виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.04.2014р. у справі №2а-8868/09/0470 (№К/9991/56124/12).

Разом з тим, судом встановлено, що станом на час розгляду справи відповідачем-1 не здійснено перерахування на розрахункові рахунки Іноземного підприємства «Даксі» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2008 року у сумі 502250,00грн.

Як вбачається з письмових пояснень відповідача-1 щодо причини неперерахування суми бюджетного відшкодування, то дані причини аналогічні тим, що викладені в листах ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 06.01.2015р. за вих.№16134/10/151 (відповідь на звернення позивача від 15.12.2014р.) та від 20.04.2015р. за вих.№12588/10/151 (відповідь на звернення позивача від 08.04.2015р.), а саме: згідно бази даних ІАІС «Податковий Блок» по платнику Іноземне підприємство «Даксі» відсутня інформація щодо декларування сум бюджетного відшкодування, здійснення контрольно-перевірочних заходів з питань визначення правомірності декларування сум бюджетного відшкодування та стану судового оскарження сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість зменшених в ході проведення контрольно-перевірочних заходів, а саме: у розділі «Обробка ПЗ та платежів» - відсутні податкові звіти з ПДВ відповідно до яких платником було задекларовано до бюджетного відшкодування суму ПДВ; у розділі «Облік платежів» по КОР платника відсутні суми переплат податку на додану вартість які рахувалися б як переплата, що виникла за рахунок декларування до бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку; у розділі «Податковий аудит» відсутні перевірки по платнику з питань з правомірності декларування сум бюджетного відшкодування податку на додану рахунок платника у банку; у підрозділі «Апеляційне та судове оскарження» відсутня інформація щодо стану судового та/або апеляційного оскарження актів перевірок з питань визначення правомірності декларування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку.

При цьому відповідач-1 зазначав, що ним вживається комплекс заходів задля поновлення суми бюджетного відшкодування по КОР платника, як суми податку на додану вартість задекларованої до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, та виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.04.2014р. у справі №2а-8868/09/0470.

Водночас, відповідачем-1 не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним вживаються будь-які заходи, про які він зазначає.

Натомість з інформації ДПІ у Жовтневому районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, наданої на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, листом від 13.01.2016р. за вих.№863/8/04-63-10-09 вбачається, що матеріали перевірок з податку на додану вартість по Іноземному підприємству «Даксі» було передано ДПІ у Жовтневому районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ДПІ у Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області листом від 11.11.2014р. №39793/10/04-63-15-01-017 (вх. ДПІ у Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.11.2014р. №б/н).

Також в матеріалах справи міститься копія вищевказаного супровідного листа від 11.11.2014р. №39793/10/04-63-15-01-017 з відміткою відповідача-1 про його отримання 13.11.2014р.

Крім того, як зазначалося вище, позивач разом із своїми зверненнями до відповідача-1 надавав останньому копію судового рішення у справі №2а-8868/09/0470 (№К/9991/56124/12).

Таким чином, відповідач-1 обізнаний про вказане судове рішення та має його копію.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зважає на наступне.

Приписами п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час декларування позивачем суми бюджетного відшкодування) встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Згідно п.п.7.7.5, п.п.7.7.6 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

За змістом приписів п.п.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

При цьому п.п.7.7.8 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що у разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи, зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Аналогічні приписи закріплені і в п.200.7-п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, що набрав чинності з 2011 року та діє на час виникнення спірних правовідносин з відповідачем-1.

Так, з 2011 року алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ визначено статтею 200 Податкового кодексу України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим Кабінетом Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року №39 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.200.12, п.200.13 ст.200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Водночас положеннями п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Згідно п.7 Порядку орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість. Висновки та реєстр висновків, що передані до органів державної казначейської служби, подаються починаючи з 1 липня 2011р. в електронній формі з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» і «Про електронні документи та електронний документообіг» і не пізніше наступного операційного дня на паперовому носії.

Відповідно до п.9 Порядку на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Як зазначалося вище, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №/0 від 23.03.2009р. про зменшення суми бюджетного відшкодування Іноземному підприємству «Даксі» з податку на додану вартість у сумі 502250,00грн. було визнано протиправним та скасовано судовим рішенням у справі №2а-8868/09/0470 (№К/9991/56124/12), яке набрало законної сили, при цьому відповідачем-1 отримано копію цього рішення, а також матеріали перевірок позивача від контролюючого органу, в якому Іноземне підприємство «Даксі» перебувало на обліку до липня 2014 року.

Проте висновок із зазначенням відповідної суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача, до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідач-1 не подав, отже, не вчинив дій, передбачених п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України та п.7 Порядку, тобто допустив протиправну бездіяльність.

Як зазначалося вище, за правилами пункту 9 Порядку на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що бюджетне відшкодування податку на додану вартість здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 Податкового кодексу України та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку. Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування податку на додану вартість у спосіб судового стягнення.

Суд наголошує, що відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Отже, вимога позивача про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість не є правильним способом захисту його прав.

В даному випадку слід вирішувати питання про наявність бездіяльності з боку контролюючого органу щодо виконання приписів ст.200 Податкового кодексу України та п.6, п.7 Порядку.

При цьому рішення суду про визнання протиправною бездіяльності контролюючого органу щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суми відшкодування податку на додану вартість має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача-1, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Тому в цьому випадку правильним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача-1 до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Зважаючи на те, що судовим рішенням у справі №2а-8868/09/0470 (№К/9991/56124/12), яке набрало законної сили, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №/0 від 23.03.2009р. про зменшення суми бюджетного відшкодування Іноземному підприємству «Даксі» з податку на додану вартість у сумі 502250,00грн. було визнано протиправним та скасовано, а відповідачем-1 отримано копію цього рішення та матеріали перевірок позивача від контролюючого органу, в якому Іноземне підприємство «Даксі» перебувало на обліку до липня 2014 року, проте відповідач-1 висновок із зазначенням відповідної суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача, до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не подав, а, отже, не вчинив дій, передбачених п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України та п.7 Порядку, тобто допустив протиправну бездіяльність, суд, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015р., вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, а спосіб захисту, обраний позивачем, є недостатнім для позову, та задовольнити пред'явлені позовні вимоги частково, визнавши протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню Іноземному підприємству «Даксі», у розмірі 502250,00грн. та зобов'язати ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню позивачу, у розмірі 502250,00грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним судові витрати за подачу адміністративного позову до суду.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Іноземного підприємства «Даксі» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Управління державного казначейства Бабушкінського району м. Дніпропетровська про стягнення суми бюджетного відшкодування - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню Іноземному підприємству «Даксі» (), у розмірі 502250,00грн. (п'ятсот дві тисячі двісті п'ятдесят гривень 00 копійок).

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню Іноземному підприємству «Даксі» (), у розмірі 502250,00грн. (п'ятсот дві тисячі двісті п'ятдесят гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Іноземного підприємства «Даксі» () судові витрати із сплати судового збору у розмірі 4872,00грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова