Справа № 205/8344/14-а (2а/205/222/14)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/15368/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Сорока М.О.

Мороз Л.Л.

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, третя особа: Управління трудових відносин, зайнятості населення та умов праці Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації, про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, в якому просила: визнати протиправними та скасувати рішення Комісії при ГУПФ України від 07.11.2013 року №15 та від 16.01.2014 року №9; визнати протиправними та скасувати рішення про відмову УПФ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 25.02.2014 року №759/10-54 та від 12.09.2014 року №4087/10/54; визнати за позивачем особливий характер роботи з 01.07.1983 року по 14.11.1983 року, з 07.08.1984 року по 01.03.1990 року за Списком №1; зобов'язати УПФ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська зарахувати вказаний період до стажу для призначення пільгової пенсії за Списком №1; зобов'язати УПФ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, у тому числі за весь строк її неотримання, починаючи з дня досягнення пенсійного віку, тобто з 06.10.2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_4 має пільговий стаж роботи за Списком №1, який складає більше 5 років, а тому відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зокрема позивач зазначає, що з 01.07.1983 року працювала на Дніпропетровському лакофарбовому заводі ім. Ломоносова на посаді фасовщика в цеху водоемульсійних фарб, 01.08.1983 року по 14.11.1983 року та з 07.08.1984 року - апаратчиком складання емалей в цеху водоемульсійних фарб, з 15.06.1987 року по 01.03.1990 року - апаратчиком диспергування пігментів та барвників в цеху водоемульсійних фарб, у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників. Разом з тим, двічі звернувшись до пенсійних органів із заявою про підтвердження пільгового стажу роботи за списком №1 та призначення пенсії на пільгових умовах, позивач отримала рішення, якими зараховано до пільгового стажу за списком №1 лише період роботи з 15.06.1987 року по 28.02.1990 року, в зарахуванні іншого стажу відмовлено з посиланням на відсутність уточнюючої довідки, що підтверджує пільговий характер роботи за списком №1 та на відсутність відповідних записів у трудовій книжці. Такі рішення позивач вважає безпідставними та прийнятими всупереч положення законодавства.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач 30.12.2013 року звернулася до УПФ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Комісії при ГУПФ України в Дніпропетровській області №15 від 07.11.2013 року та №9 від 16.01.2014 року було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи лише з 15.06.1987 року по 28.02.1990 року.

Листом від 25.02.2014 року №759/10-54 УПФ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська посилаючись на зазначені рішення Комісії відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

08 вересня 2014 року позивач вдруге звернулася із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", надавши додаткові документи.

Листом від 12.09.2014 року №4087/10/54 УПФ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з тих підстав, що додатково надані документи, а саме довідки №234 від 02.11.2009 року та №85 від 11.11.2008 року не відповідають вимогам чинного законодавства.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_4, вона з 01.07.1983 року працювала фасувальником в цеху водоемульсійних фарб на Дніпропетровському лакофарбовому заводі ім.М.В.Ломоносова, з 01.08.1983 року переведена апаратником готування («составления») емалей 4-го розряду в цеху водоемульсійних фарб, 14.11.1983 року звільнена у зв'язку із закінченням виробничої практики, з 07.08.1984 року прийнята апаратником готування емалей 4-го розряду в цеху водоемульсійних фарб на Дніпропетровський лакофарбовий завод ім.М.В.Ломоносова, з 15.06.1987 року переведена апаратником диспергування пігментів і барвників в цеху водоемульсійних фарб, з 01.03.1990 року переведена на склад збуту комірником. На підтвердження пільгового стажу позивачем було надано уточнюючі довідки про особливий характер роботи №85 від 11.11.2008 року, №234 від 02.11.2009 року, №7 від 04.02.2013 року.

Відмовляючи у позові, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачі в межах спірних відносин діяли у відповідності до норм законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або інших записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № і 1 № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу робота, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, при цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

У період роботи позивача пільговий стаж роботи був передбачений Списком №1 та Списком №2, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173.

Розділ «VIII. Хімічне виробництво» зазначеної постанови пунктом 1 робітників та інженерно-технічні робітників, зайнятих повний робочий день у цехах, виробництвах ( на правах цехів) та окремих установках нищенаведених виробництв:

« 7) синтетических красителей ч пигментов, их размол и сушка; лаков и их смесей; органических продуктов, синтезируемых на основе органического жирного, ароматического и гетероциклического сырья, в том числе продуктов для синтеза красителей, пигментов и лаков; химикатов: для резины и каучука, сельского хозяйства, садоводства, медицинских препаратов, бензинов, смазочных и трансформаторных масел для борьбы с пылью, флотореагентов, пластических масс, искусственных волокон, для цветной и черно-белой кинофотопленки и бумаги для кинофотопромышленности;

8) фтор-хлорорганических соединений, ацеталей поливинилового спирта (поливинилбутираля, поливинилформальэтилола), уксусной кислоты, уксусного ангидрида, регенерации уксусной кислоты, дифенилолпропана, соединений бария, титана, цинка, хлорвинила, винилиденхлорида, их полимеров, винипласта, полихлорвинилового пластиката, галоидопроизводных этилена, их сополимеров, хлорстирола, полистирола, поливинилового спирта, его производных, поропластов, синтетических смол, лаков, пластификаторов, прессовочных материалов, пластических масс на основе: фенолов, крезолов, ксиленолов, резорцина, суммарных фенолов, меламина, анилина, фурфурола, тиомочевины, изоцианатов, полиамидов, полиуретанов, полиэфирных смол, простых и сложных эфиров целлюлозы; ионообменных смол и полупродуктов для них, простых виниловых эфиров и их полимеров, альдегидов, кетонов и их производных, камфоры, спиртов их производных, формалина, параформа, диэтаноланилина, 1 - 4 бутандиола, пентаэритрита, креолина, асбовинила, лакокрасочной продукции с применением органических растворителей, эмалей и титана, ртутных приборов и препаратов, эпоксидных смол, лаков, пленочных и др. материалов на основе полиэтилентерефталатов, бутадиена, полизобутилена, изощрена, латексов, фригита, мипорсепараторов, дипроксида, карбинола, полидиена, необрастающих составов и токсинов к ним, термочувствительных красок и карандашей» відносить до Списку № 1.

Розділ Х1 Хімічне виробництво, п. 1 Основне виробництво, вищезазначених осіб :

« 6) в цехах переработки и утилизации твердых, жидких и газообразных отходов от всех производств, перечисленных в списке N 1; на работах в газогенераторных цехах и станциях технологического назначения; на очистке цистерн, емкостей и химаппаратуры, мойке и обработке возвратной тары из-под вредных химпродуктов, перечисленных в списке N 1; на нейтрализации и очистке промышленных сточных вод, обезвреживании вредных паров и газов; на размоле, сушке, смешении, растворении, подготовке, расфасовке, разливке и затаривании химпродуктов, перечисленных в списке N 1; на гуммировании закрытых емкостей и трубопроводов; на рекуперации бензина; в цехах антикоррозийных составов и покрытий; на ремонте, эвакуации, испытании хлорных баллонов и баллонов из-под других вредных химпродуктов, перечисленных в списке N 1» відносить до Списку № 2.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої наказом від 05.07.1995 року №54 "Про атестацію робочих місць" апаратнику складання емалей цеху водоемульсійних фарб підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, тобто період роботи позивача з 01.08.1983 року по 14.11.1983 року та з 07.08.1984 року по 14.06.1987 року було віднесено до Списку №2 затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173. Щодо періоду роботи з 15.06.1987 року по 01.03.1990 року, то згідно з зазначеним наказом №54 від 05.07.1995 року відносно професії апаратника диспергування пігментів і барвників в цеху водоемульсійних фарб було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, у позивача за спірний період часу відсутнє право на пільгову пенсію за Списком №1, оскільки періоди роботи позивача з 01.08.1983 року по 14.11.1983 року та з 07.08.1984 року по 14.06.1987 року відносяться до Списку №2 затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173. Пільгового стажу на посаді апаратника диспергування пігментів і барвників в цеху водоемульсійних фарб з 15.06.1987 до 01.03.1990 року не достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком №1 у відповідності до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Що стосується інформації, яка міститься в уточнюючих довідках, то як вірно вказано судами вона не підтверджує характер виконуваних позивачкою робіт у відповідності до вимог Постанови № 1173.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: