Справа № 2а-6552/10
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

при секретарі Мединській Л.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить визнати протиправною та скасувати постанову від 26.11.2010р. серії ВС № 252165 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, мотивує тим, що 26.11.2010 року уповноваженим працівником відповідача винесено оскаржувану постанову. Вважає, що в постанові не відображено дійсні обставини події, факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. Також вважає, що інспектором ДПС не враховано той факт, що позивач почав здійснювати проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофору та здійснюючи поворот праворуч зупинився, щоб пропустити пішохода і потім завершив проїзд перехрестя. Також звертає увагу на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови, інспектором ДПС не враховано норми ст. 268 КУпАП. Тому дані обставини просить врахувати при прийнятті рішення та позов задоволити в повному обсязі. У підтвердження вимог покликається на копію оскаржуваної постанови та інші документи.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З долученої до справи копії постанови інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ серії ВС № 252165 по справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2010р. (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 грн. за вчинення адміністративного проступку, що проявилось в тому, що ОСОБА_2 26.11.2010 року о 10 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Героїв УПА у м. Львові, проїхав перехрестя на заборонний сигнал світлофора, чим порушив ПДР України.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. В оспорюваній постанові серії ВС № 252165 в графі «До постанови додаються» не вказано, що додається протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При таких обставинах суд вважає, що інспектор ДПС, відповідно до ст.ст. 254, 258 КУпАП повинен був перед винесенням оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення скласти протокол про адміністративне правопорушення та виконати вимоги ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З обєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП, полягає у порушенні водіями правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Вирішуючи даний спір суд вважає, що позивач діяв у відповідності до вимог п.п.16.8 ПДР України, а саме, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Крім того, у відповідності до вимог п.п. 16.2 Правил дорожнього руху України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги наведені вище обставини, пояснення представника позивача про здійснення позивачем проїзду перехрестя в межах ПДР України, у суду немає підстав вважати, що тут є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Також при винесенні постанови було грубо порушено права позивача ОСОБА_2, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач в особі інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ позбавив позивача прав, гарантованих чинним законодавством України, та не виконав вимоги матеріального і процесуального права України.

Враховуючи вищенаведене, а також вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, якою обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, представник якого в судове засідання не зявився, доказів законності постанови не надав, суд приходить до висновку про визнання протиправною та скасування оспорюваної постанови, а відтак про задоволення адміністративного позову в цілому.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 69-72, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 9, 251, 268, 277 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 26.11.2010 року серії ВС № 252165 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Б. Жовнір