Справа № 815/307/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/307/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2015р. № в частині визначення суми штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 4193,21грн., та від 08.12.2015р. №, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 16.03.2016р. вхід.№6471/16), просить суд визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 08.12.2015р. № в частині визначення суми штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 4193,21грн., та від 08.12.2015р. №, посилаючись на те, що позивачем своєчасно сплачено авансові внески на прибуток приватних підприємств, про що свідчать платіжні доручення №125 від 27.03.2014року на суму 29715грн., та №260 від 28.04.2014року на суму 29715грн., у яких вірно зазначено код класифікації доходів бюджету, котрий відповідає коду класифікації доходів бюджету 11024000 авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств. Також, у платіжних дорученнях вірно вказано призначення платежу - аванс з податку на прибуток. Платежі сплачені в строки встановлені абз.4 п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України. Крім того, позивачем наголошено, що навіть якщо авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" сплачено не на той субрахунок, означене не призвело до втрат бюджету, оскільки податок було сплачено саме до бюджету у встановлені законодавством терміни.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових поясненнях на адміністративний позов (від 04.02.2016р. вихід.№2327/9/15-53-10-01-17), наголошуючи, зокрема, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" порушено терміни сплати самостійно визначеного узгодженого податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств протягом строків визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" до суду надійшла заява (вхід.№7624/16 від 28.03.2016р.) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 17.11.2015р. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, дотримуючись вимог п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України, з урахуванням ст.86 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором відділу податку на прибуток управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області Стефко О.В. проведено перевірку податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" за звітний податковий період 2013-2014роки з податку на прибуток приватних підприємств.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області складено Акт №34856/15-1 від 17.11.2015р. «Про результати перевірки даних, задекларованих в податковій звітності своєчасності сплати податку на прибуток приватних підприємств», в якому встановлено, що ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" порушено терміни сплати самостійно визначеного узгодженого податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств протягом строків визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки №34856/15-1 від 17.11.2015р. ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області 08.12.2015р. винесено податкові повідомлення-рішення №, та №.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 08.12.2015р. №, та №, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх нечинними та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 08.12.2015р. №, та №, винесено контролюючим органом правомірно, та з урахуванням положень чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, згідно податкових декларацій з податку на прибуток підприємства, наданих ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" до ДПІ у Приморському районі м.Одеси, зокрема, від 06.02.2014р. за 2013р., сума авансового внеску (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний (податковий) рік, що підлягає сплаті щомісяця у березні-грудні 2014р., та січні-лютому 2015р.), позивачем самостійно визначено у розмірі 29715грн.; від 02.03.2015р. за 2014р., сума авансового внеску (рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства - рядок 13.1 - рядок 13.2 - рядок 13.6 додатка ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства)/12), що підлягає сплаті щомісячно, позивачем самостійно визначено у розмірі 24763грн.; від 02.03.2015р. за 2015р. сума авансового внеску, що підлягає сплаті, позивачем самостійно визначено у розмірі 296340,66грн.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 49.18 ст.49 зазначеного Кодексу податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Пунктом 49.19 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків), згідно з відповідним розділом цього Кодексу, зазначена податкова декларація подається у строки, визначені пунктом 49.18 цієї статті для такого базового звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Так, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, підставою для визначення податковим органом позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" спірних сум штрафу за порушення граничних строків сплати сум грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств послугувало порушення платником податку термінів сплати самостійно визначеного узгодженого податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Зокрема, судом встановлено, що відповідно до наявних у матеріалах справи облікових карток платника податку, які ведуться в органах доходів і зборів згідно з Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013р. №765, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014р. за №217/24994, ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" несвоєчасно сплачено самостійно визначені у податкових деклараціях суми податкових зобов'язань, а саме у період березень-квітень 2014р. ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" самостійно визначено суму зобов'язання по авансовому внеску з податку на прибуток у розмірі 29715грн., однак у законодавчо передбачені строки не сплачено, у зв'язку з чим виникла податкова заборгованість у розмірі 59430грн. (29715 х 2).

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги, як на підставу сплати авансового внеску з податку на прибуток у визначені Податковим кодексом України строки, посилання позивача - ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс", на додані до матеріалів адміністративної справи платіжні доручення №125 від 27.03.2014р. на суму 29715грн., та №260 від 28.04.2014р. на суму 29715грн., оскільки в означених платіжних документах вказано рахунок №0008, який використовується для сплати податку на прибуток.

Між тим, судом з'ясовано, що ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" зверталось до начальника ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Фролової О.Б. із Листом від 02.06.2014р. №1406/023, за підписом Директора Товариства Китаєва А.О., у якому зазначено, що ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" проведено оплату авансових внесків з податку на прибуток, але в платіжних дорученнях помилково вказано невірний поточний рахунок №0008, у зв'язку з чим платник податку просив зарахувати суму переплати по рахунку №0008 у розмірі 49000грн., в рахунок авансових внесків з податку на прибуток на рахунок №0008.

Відповідно до п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є, зокрема, суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена, зокрема, за рахунок помилково надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 43.4 статті 43 Податкового кодексу України визначено, що платник податків подає заяву, зокрема, на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету.

Отже, в силу приписів вищенаведених норм, судом встановлено можливість погашення грошового зобов'язання за рахунок наявної переплати без визначення будь-яких застережень щодо випадків, за яких податковий орган може відмовитися від сплати платником податків грошового зобов'язання за рахунок наявної у нього переплати. Реалізація такої можливості здійснюється шляхом подання відповідної заяви платником податків з правом визначити джерело сплати грошових зобов'язань.

Позивач, як платник податку, вправі розпоряджатися власними коштами, зокрема, шляхом звернення до податкового органу з заявою про здійснення заліку податкових зобов'язань.

Таким чином, судом встановлено, що позивач - ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс", згідно платіжних доручень №125 від 27.03.2014р. на суму 29715грн., та №260 від 28.04.2014р. на суму 29715грн., перерахував грошові кошти на рахунок №0008, який використовується для сплати податку на прибуток, після чого лише 02.06.2014р. звернувся до ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області з відповідним листом №1406/023 щодо зарахування суми переплати по рахунку №0008 у розмірі 49000грн., в рахунок авансових внесків з податку на прибуток на рахунок №0008, що відповідно свідчить про порушення термінів сплати самостійно визначеного узгодженого податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств протягом строків визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

Судом відхиляються, та не приймаються до уваги твердження позивача відносно того, що податковим органом безпідставно визначено ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" суму штрафу за порушення термінів сплати самостійно визначеного узгодженого податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за 2014р., оскільки податкову декларацію з податку на прибуток підприємства позивачем до ДПІ у Приморському районі м.Одеси надано 02.03.2015р., тоді як уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток Підприємством подано лише 15.10.2015р., тобто після узгодження сум податку за відповідні періоди.

Також, судом з»ясовано, що 23.04.2015р., в межах розгляду питання щодо застосування процедури податкового компромісу, ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято Рішення щодо відсутності необхідності проведення документальної позапланової перевірки №10913/10/15-53-15-02, яким встановлено відсутність необхідності проведення позапланової документальної перевірки ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" з податку на додану вартість за період з 01.04.2012р. по 31.12.2013р. на загальну суму 2691199грн., та з податку на прибуток за період 2012р. - І квартал 2014р. на загальну суму 2768621грн.

Так, у вказаному Рішенні ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 23.04.2015р. №10913/10/15-53-15-02 зазначено, що протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження підлягає сплаті: 134560грн. - податок на додану вартість (5% від суми податкового зобов'язання), та 138431грн. - податок на прибуток (5% від суми податкового зобов'язання), котрі позивачем - ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" сплачено на рахунки №0008 (платіжне доручення від 29.04.2015р. №145 на суму 134560грн., призначення платежу «ПДВ за»), та №008 (платіжне доручення від 29.04.2015р. №147 на суму 138431грн., призначення платежу «сплата 5% податкового зобов'язання згідно рішення №10913/10/15-53-15-02 від 23.04.2015р.»). Водночас, рахунок №0008 на який платником податку, згідно платіжного доручення від 29.04.2015р. №145, сплачено грошові кошти у сумі 134560грн., із зазначенням призначення платежу «ПДВ за», використовується для сплати податку на прибуток.

Між тим, позивачем - ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" до матеріалів адміністративної справи не надано жодних доказів на підтвердження звернення до ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо перерахування грошових коштів у сумі 134560грн. з рахунку №0008 на вірний рахунок, водночас, у податкового органу відсутні повноваження щодо самостійного визначення щодо грошових коштів платника податку.

Відповідно до п.89.9 ст.89 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

У зв'язку з чим, усі наступні платежі з авансових внесків по податку на прибуток, які здійснювалися ТОВ "Торгова компанія "Енергоімпекс" зараховувалися в рахунок погашення наявного податкового боргу за минулі періоди.

Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо правомірності, та ґрунтовності донарахування ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області позивачу спірних сум штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2015р. № в частині визначення суми штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 4193,21грн., та від 08.12.2015р. №, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Енергоімпекс" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2015р. № в частині визначення суми штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 4193,21грн., та від 08.12.2015р. №, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.