Справа № 804/15089/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2016 рокусправа № 804/15089/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В..

за участю:

представників позивача: Гречаної Л.В., Рудницької Ю.О., Шаповал В.С., Феденко І.В.

представника відповідача: Донцова Є.Е..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі №804/15089/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06.08.2015 року №000252201, яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 389 482.50 грн. (основний платіж - 311 586.00 грн., штрафні санкції - 77 896.50 грн.), від 06.08.2015 року №, яким підприємству збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 647 376.25 грн. (основний платіж - 517 901.00 грн., штрафні санкції - 129 475.25 грн.), від 04.08.2015 року №1, яким підприємству збільшене грошове зобов'язання з ПДВ в розмірі 326 957.50 грн. (основний платіж - 261 566.00 грн., штрафні санкції - 65 391.50 грн.) від 14.05.2015 року №, яким підприємству збільшене грошове зобов'язання з ПДВ в частині збільшення грошового зобов'язання в розмірі 13 053.00 грн. (основний платіж - 10 443,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 2 610.00 грн.).

Адміністративний позов обґрунтований тим, що прийняті Дніпропетровською ОДПІ податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, мотивуючи тим, що перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції з контрагентами позивача підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності ТОВ "Дніпрорегіонгаз" та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства, ТТН не є документом, який підтверджує фактичне отримання товару, не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту, не передбачено вказувати марку, модель автомобіля, а факт відсутності в формі 1-ТТН певної інформації не є безумовною підставою вважати, що поставка товару не здійснена. При централізовано-кільцевих перевезеннях ТМЦ підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності. Таким чином, позивач вважає, що висновки в акті перевірки №199/22-01/38873258 від 24.04.2015 р. не відповідають діючому законодавству, а прийняті на підставі нього податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 05.03.2015 по 17.04.2015 посадовими особами Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 23.08.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт від 24.04.2015 №199/22-01/38873258.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

1. п.п.135.5.4 п.135.5 ст. 135, ст. 137, п.п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.6 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України ТОВ "Дніпрорегіонгаз" занижено податок на прибуток всього у сумі 602946 грн., у т.ч.: - занижено податок на прибуток за період 2013 р. на загальну суму 233 485 грн.; - занижено податок на прибуток за період 2014 р. на загальну суму 369 481 грн.

2. п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ "Дніпрорегіонгаз" занижено податок на додану вартість за період з 23.08.2013 р. по 31.12.2014 р. всього на загальну суму 18395грн., у т.ч.: грудень 2013 р. - 2200 грн. серпень 2014 р. - 7013 грн., вересень 2014 р. - 7952., жовтень 2014 р. - 1230 грн.

3. абз. "б" п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а саме не відображені нараховані та виплачені суми за формою №1-ДФ у IV кварталі 2013 р. та у ІІ кварталі 2014 р.

За результатами розгляду заперечень на Акт перевірки, Дніпропетровська ОДПІ Листом №8369/10/04-17-22-01-19 від 12.05.2015р. повідомила позивача, що вказані в акті перевірки висновки про порушення залишаються без змін.

На підставі вказаного Акту перевірки Дніпропетровською ОДПІ були винесені податкові повідомлення-рішення від 14.05.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 753 682,50 грн. (основний платіж - 602 946,00 грн., штрафні санкції-150 736,50 грн.), від 14.05.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 22 993,80 грн. (основний платіж - 18 395,00 грн., штрафні санкції - 4 598,80 грн.).

Не погодившись зі збільшеними сумами грошових зобов'язань, ТОВ "Дніпрорегіонгаз" було подано первинну скаргу від 29.05.2015 року №214 на вказані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.07.2015 року №6816/10/04-36-10-07-09 (вх. №181 від 29.07.2015) про результати розгляду скарги:

- скасоване податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ від 14.05.2015 № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 291 359,5 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток у розмірі 72 839,9 грн. та збільшено зазначене податкове повідомлення-рішення в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 517 900,8 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток у розмірі 129 475,2 грн., а в іншій частині скаргу платника податків на зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення;

- збільшено податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ від 14.05.2015 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 261566 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 65391,5 грн., а в іншій частині скаргу платника податків на зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.07.2015 року №6816/10/04-36-10-07-09, відповідачем відносно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.08.2015р. №, яким підприємству збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 389 482,50 грн. (основний платіж - 311 586,00 грн., штрафні санкції - 77 896,50 грн.), від 06.08.2015 р. №, яким підприємству збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 647 376,25 грн. (основний платіж - 517 901,00 грн., штрафні санкції - 129 475,25грн.), від 04.08.2015 р. №, яким підприємству збільшене грошове зобов'язання з ПДВ в розмірі 326 957,50 грн. (основний платіж - 261 566,00 грн., штрафні санкції - 65 391,50 грн.), від 14.05.2015 р. №, яким підприємству збільшене грошове зобов'язання з ПДВ в частині збільшення грошового зобов'язання в розмірі 13 053,00 грн. (основний платіж - 10 443,00 грн., штрафні санкції - 2 610,00 грн.).

Не погодившись зі збільшеними сумами грошових зобов'язань, ТОВ "Дніпрорегіонгаз" було подано повторну скаргу від 07.09.2015 року №311, за наслідками розгляду якої рішенням Державної фіскальної служби України від 02.10.2015 №20904/6/99-99-10-01-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.05.15 № з урахуванням рішення про результати розгляду первинної скарги та податкові повідомлення-рішення від 04.08.15 №, від 06.08.15 №, №, а скаргу - без задоволення.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено реальності здійснення господарських відносин з придбання ТМЦ у перевіряємий період, натомість висновки акту перевірки відповідають дійсним обставинам справи, а відтак підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень - відсутні.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідок якої є поставка товару (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між ТОВ "Комсервіс Плюс" (виконавець) та ТОВ "Дніпрорегіонгаз" (замовник) укладено договір про надання послуг №У11 від 06.11.2013 р., за яким придбано послуги автокрана КС-6473 на загальну суму 13200,05 грн., у т.ч. ПДВ 2200,01 грн.

На виконання умов вказаного Договору, були оформлені податкова накладна №171 від 05.12.2013 р. на загальну суму 13200,05 грн., у т.ч. ПДВ 2200,01 грн. та Акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000715, копії яких наявні в матеріалах справи.

Між ТОВ "Дніпрорегіонгаз" та ТОВ "Біатек" укладався договір купівлі-продажу зрідженого газу № 02/11 від 01.11.2013 р. та додаткова угода №1 до договору купівлі-продажу зрідженого газу № 02/11 від 01.11.2013 р., згідно яких постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити зріджений газ пропан-бутан.

На виконання умов вказаного Договору та доповнення до нього, були оформлені податкові накладні №3 від 02.11.2013 р., №15 від 04.11.2013 р., №26 від 05.11.2013 р., №51 від 06.11.2013 р., на загальну суму 781 440,00 грн., у т.ч. ПДВ 130 240,00 грн.

Видаткові накладні були видані на загальну суму 781 440,00 грн.: видаткова накладна №00000021 від 05.11.2013 р., видаткова накладна №00000026 від 06.11.2013 р., видаткова накладна №00000003 від 02.11.2013 р., видаткова накладна №00000009 від 04.11.2013 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Також, по вказаним взаємовідносинам позвачем надані товарно-транспортні накладні: №4 від 04.11.2013р., №2 від 02.11.2013 р., №18 від 06.11.2013 р., №14 від 05.11.2013 р.

Між ТОВ "Дніпрорегіонгаз" та ТОВ "Пром-газ-інвест" (теперішня назва ТОВ "Сетерус") укладався договір купівлі-продажу зрідженого газу № 01/11 від 01.11.2013 р. та додаткова угода №1 до договору купівлі-продажу зрідженого газу № 01/11 від 01.11.2013 р., згідно яких постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити зріджений газ пропан-бутан на загальну суму 447 321,00 грн., у т.ч. ПДВ 74 553,50 грн.

На виконання умов вказаного Договору та доповнення до нього, були оформлені податкові накладні №1 від 01.11.2013 р., №61 від 06.11.2013 р., №65 від 08.11.2013 р., на загальну суму 447 321,00 грн., у т.ч. ПДВ 74 553,50 грн.

Видаткові накладні були видані на загальну суму 447 321,00 грн.: видаткова накладна №00000002 від 01.11.2013 р., видаткова накладна №00000027 від 06.11.2013 р., видаткова накладна №00000041 від 08.11.2013 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Також, надані товарно-транспортні накладні: №1 від 01.11.2013р., №19 від 06.11.2013 р., №24 від 08.11.2013 р.

Відповідно до договору поставки зрідженого газу №167 від 22.01.2014 р. та додатку №1 до договору поставки зрідженого газу №167 від 22.01.2014 р. укладеного між ТОВ "Вог Рітейл" та ТОВ "Дніпрорегіонгаз", згідно яких постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити зріджений газ на загальну суму у т.ч. з врахуванням ПДВ 2 985 000,00 грн.

На виконання умов вказаного Договору та додатку до нього, були оформлені податкові накладні №15885 від 23.01.2014 р., №15899 від 24.01.2014 р., №15921 від 25.01.2014 р., №17303 від 29.01.2014 р., №19486 від 31.01.2014 р. на загальну суму у т.ч. з ПДВ 2 394 368 грн.

Видаткові накладні були видані на загальну суму 2 394 368 грн.: видаткова накладна №8294 від 23.01.2014 р., видаткова накладна №8295 від 24.01.2014 р., видаткова накладна №8296 від 25.01.2014 р., видаткова накладна №8937 від 29.01.2014 р., видаткова накладна №9656 від 31.01.2014 р. копії яких наявні в матеріалах справи.

Також, було надано акти приймання-передачі від 23.01.2014 р., від 24.01.2014 р., від 25.01.2014 р., від 29.01.2014 р., від 31.01.2014 р. та паспорти якості від 07.01.2014 р., №181 від 18.01.2014 р., №3767 від 15.12.2013 р., №3768 від 15.12.2013 р. та №3781 від 17.12.2013 р., копії яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, між ТОВ "Дніпрорегіонгаз" та ТОВ "Регіон-Транс" укладався договір поставки скрапленого газу № 02/к від 20.05.2014 р. та додаткові угоди №1 та №2 до договору поставки скрапленого газу № 02/к від 20.05.2014 р., згідно яких постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити скраплений газ пропан-бутан на загальну суму 434 010,00 грн., у т.ч. ПДВ 72 335,00 грн.

На виконання умов вказаного Договору та доповнень до нього, були оформлені податкові накладні №237 від 21.05.2014 р. та №274 від 23.05.2014 р. на загальну суму 434010,00 грн., у т.ч. ПДВ 72 335,00 грн.

Видаткові накладні були видані на загальну суму 434010,00 грн.: видаткова накладна №00002947 від 21.05.2014 р., видаткова накладна №00003037 від 23.05.2014 р., та складено акти прийому-передачі скрапленого газу №ДПГ00002947 від 21.05.2014 р. та №ДПГ00003037 від 23.05.2014 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Також, надано товарно-транспортна накладна: товарно-транспортні накладні №476 від 21.05.2014 р.

Між ТОВ "Дніпрорегіонгаз" (покупець) та ТОВ "Експоком" (постачальник) укладався договір поставки №26/0614 від 26.06.2014 р. та згідно специфікації №1 від 26.06.2014 р. було придбано товару на загальну суму 49992,00 грн., у т.ч. ПДВ 8332,00грн.

На виконання умов вказаного Договору, були оформлені податкові накладні №4 від 14.08.2014 р. та №6 від 26.08.2014 р. на загальну суму 42 075,58 грн., у т.ч. ПДВ 7 012,59 грн., акт №ОУ-0000006 здачі-прийняття робіт та видаткова накладна №РН-000002 на суму 33 920,00 грн.

Також, між ТОВ "Спецелектромонтаж" (виконавець) та ТОВ "Дніпрорегіонгаз" (замовник) укладався договір на виконання робіт №43/14 від 20.08.2014 р. згідно якого виконано робіт на загальну суму 7 380,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 230,00 грн.

На виконання умов вказаного Договору, було оформлено податкову накладну №2 від 02.10.2014 р. на суму 7 380,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 230,00 грн. та акт №1 здачі-прийняття робіт на суму 7 380,00 грн.

Також, згідно Акту перевірки позивача, ТОВ "Дніпрорегіонгаз" у листопаді - грудні 2013 року здійснювало господарські взаємовідносини по придбанню скрапленого газу від постачальника ТОВ "Інвестпромсейл Міддл".

Між підприємствами ТОВ "Дніпрорегіонгаз" та ТОВ "Інвестпромсейл Міддл" укладено Договір поставки нафтопродуктів (скрапленого газу пропан-бутан) від 01.11.2013 №01/11.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Інвестпромсейл Міддл" в адресу ТОВ "Дніпрорегіонгаз" в листопаді, грудні 2013 року виписало податкові та видаткові накладні на загальну суму 7 427 136,2 грн., в т.ч. ПДВ 1 237 856,03 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ "Дніпрорегіонгаз" до складу податкового кредиту згідно з даними додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року у розмірі - 301 648,66 грн., за грудень 2013 року у розмірі 673 307,37 грн., за січень 2014 року у розмірі - 262 900 грн.

Крім того, ТОВ "Дніпрорегіонгаз" у січні 2014 року здійснювало господарські взаємовідносини по реалізації скрапленого газу на покупця ДП "Пропан".

ТОВ "Дніпрорегіонгаз" укладено з ДП "Пропан" договір про продаж скрапленого газу від 20.11.2013 №20/11 та додаткові угоди до нього. На виконання яких ТОВ "Дніпрорегіонгаз" виписано податкові накладні та видаткові накладні на адресу ДП "Пропан" за період січень 2014 року на загальну суму 1 618 664,0 грн., в т.ч. ПДВ 269 777,3 грн.

Суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено ТОВ "Дніпрорегіонгаз" до складу податкових зобов'язань згідно з даними додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року у розмірі 269777,3грн.

ТОВ "Дніпрорегіонгаз" отримало від ДП "Пропан" по взаємовідносинам за січень 2014 року грошові кошти у сумі 1 618 664,00 грн.

На підтвердження руху активів по вказаним операціям позивачем надано: обороти рахунків 361 за січень - лютий 2014р., за травень - червень 2014 р., за листопад - грудень 2013 р., за листопад 2013 р., за серпень 2014 р., за жовтень 2014 р., за грудень 2013 р.; Довідка Дніпропетровської ОДПІ №119/22-04/38873258 від 24.02.2014р. "Про результати зустрічної звірки ТОВ "Дніпрорегіонгаз" щодо підтвердження відомостей отриманих від особи, яка мала правові відносини з платниками податків ПАТГГ "Дніпропетровськгаз", ТОВ "Інвестпромсейл Міддл", СП "Полтавська газонафтова Компанія", ПАТ "Криворіжгаз", ТОВ "Біатек" за листопад 2013"; Довідка Дніпропетровської ОДПІ №196/22-04/38873258 від 07.04.2014р. "Про результати зустрічної звірки ТОВ "Дніпрорегіонгаз" щодо підтвердження відомостей отриманих від особи, яка мала правові відносини з платниками податків ПАТГГ "Дніпропетровськгаз", ДП "Пропан" за січень 2014р."; банківські виписки за період з 01.11.2014р. по 09.11.2015р. (витрати), за період з 01.11.2013р. по 03.04.2014р. (доходи).

На думку податкового органу зазначені господарські відносини було вчинено сторонами не з метою настання наслідків обумовлених договорами, надані позивачем до перевірки документи не є первинними в розумінні Закону, та не можуть слугувати підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Такого висновку податковий орган дійшов з огляду на певну невідповідність вимогам Закону товарно-транспортних накладних, порушення податкової дисципліни контрагентами позивача, та здійснення позивачем придбання та подальшого продажу товару в один день.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки податкового органу з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов'язкові посвідчення, що вказує на безпідставність висновків податкового органу про неправомірне відображення позивачем аналізованих сум податку на додану вартість та податку на прибуток у податковій звітності за перевіряємий період.

У відповідності до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

В свою чергу, невідповідність окремих документів складених відносно товару постачальником по ланцюгу постачання не впливає на віднесення позивачем (покупцем) до складу податкового кредиту оскільки Закон не ставить право платника податку на формування податкового кредиту в залежність від наявності документів щодо належного виконання постачальниками по ланцюгу постачання своїх податкових та інших зобов'язань.

Так, Рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), ««Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява № 6689/03), у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Аналогічна правова позиція викладена і у п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), а саме: «… коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Таким чином, недопустимим є застосування до позивача негативних наслідків щодо зняття податкового кредиту та неврахування задекларованих валових витрат у зв'язку з його господарською діяльністю через порушення третіми особами податкової дисципліни чи окремих вимог Закону.

Щодо доводів відповідача стосовно невідповідності вимогам чинного законодавства товарно-транспортних накладних на транспортування скрапленого газу вимогам закону щодо свого змісту, а саме: неповного зазначення певних граф, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, в ході своєї господарської діяльності під час транспортування скрапленого газу позивачем було використано форму ТТН №1- нафтопродукти.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів встановлений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.08 №281/171/578/155, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.09.08 за №805/15496 (надалі - Інструкція № 281/171/578/155).

Пунктом 5.4.1 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.97 №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за №128/2568, та ГОСТ 27352-87 "Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования".

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 Інструкції №281/171/578/155 відпуск нафти споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів, а нафтопродуктів - на підставі договорів або за готівку. Відпуск нафти і нафтопродуктів здійснюється шляхом їх відвантаження споживачам магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, водним, залізничним і автомобільним транспортом.

Порядок відпуску нафти та нафтопродуктів автомобільним транспортом визначено пунктом 7.5 Інструкції №281/171/578/155.

Так, згідно з пунктами 7.5.1, 7.5.4 Інструкції №281/171/578/155 нафта і нафтопродукти вантажоодержувачам постачаються централізовано або вивозяться самостійно вантажоодержувачем. Контролювання наливання нафти або нафтопродуктів здійснює оператор автоматизованої системи наливу, а кількість налитого до міри повної місткості продукту здійснюється водієм автоцистерни на підставі договору постачання.

Нафтопродукти відпускаються у технічно справну та чисту тару відповідно до вимог ДСТУ 4454 після пред'явлення представником вантажоодержувача доручення і свідоцтва про повірку автоцистерни.

Відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких: перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи. Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності. (пункт 7.5.6 Інструкції №281/171/578/155).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до укладених договорів купівлі-продажу (поставки) скрапленого газу, позивач не є замовником або виконавцем транспортних послуг. Постачання ТМЦ відбувалось на умовах поставки франко-резервуар постачальника, відповідно до яких право власності на товар переходить в момент передачі товару/документів на товар, ціна за товар не включає в себе ціни транспортування, а відтак, вказані ТТН не є документами первинної звітності для позивача.

Отже, відсутність або певна невідповідність товарно-транспортних накладних не позбавляє господарські операції її реального змісту, з урахуванням наявних видаткових накладних, оплати за поставлений товар (послуги) та подальшого використання товару у власній господарській діяльності платника податків, що у своїй сукупності підтверджує отримання товару (послуг) і як наслідок наявність у платника права на формування податкового кредиту. Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., визначено такий документ як товарно-транспортна накладна та подорожній лист. Між тим, вказані Правила не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, ТТН не можуть вважатись первинними документами для цілей підтвердження факту реальності здійснення договірних відносин з приводу постачання ТМЦ, а посвідчують лише фактичне транспортування (переміщення товару). Вказане, в свою чергу свідчить про безпідставність висновків податкового органу про безтоварність господарських відносин позивача у перевіряємий період з огляду на певну невідповідність, на думку податкового органу, складення ТТН.

Крім того, у відповідності до правових висновків Верховного суду України, викладених в Постанові від 22.09.2015 року, «Сама по собі наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачається зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства у зв'язку з його господарською діяльністю».

В матеріалах справи наявні документи на підтвердження змін в активах позивача, його власному капіталі, понесених в результаті господарської діяльності направленої на придбання послуг та ТМЦ у контрагентів у перевіряємий період, а саме: обороти рахунків 361 за січень - лютий 2014р., за травень - червень 2014 р., за листопад - грудень 2013 р., за листопад 2013 р., за серпень 2014 р., за жовтень 2014 р., за грудень 2013 р.; Довідка Дніпропетровської ОДПІ №119/22-04/38873258 від 24.02.2014р. "Про результати зустрічної звірки ТОВ "Дніпрорегіонгаз" щодо підтвердження відомостей отриманих від особи, яка мала правові відносини з платниками податків ПАТГГ "Дніпропетровськгаз", ТОВ "Інвестпромсейл Міддл", СП "Полтавська газонафтова Компанія", ПАТ "Криворіжгаз", ТОВ "Біатек" за листопад 2013"; Довідка Дніпропетровської ОДПІ №196/22-04/38873258 від 07.04.2014р. "Про результати зустрічної звірки ТОВ "Дніпрорегіонгаз" щодо підтвердження відомостей отриманих від особи, яка мала правові відносини з платниками податків ПАТГГ "Дніпропетровськгаз", ДП "Пропан" за січень 2014р."; банківські виписки за період з 01.11.2014р. по 09.11.2015р. (витрати), за період з 01.11.2013р. по 03.04.2014р. (доходи).

Вказані документи в своїй сукупності підтверджують факт руху активів в складі майна позивача у зв'язку з його господарською діяльністю, що свідчить про реальний характер здійснення господарських відносин в перевіряємий період.

Також, суд апеляційної інстанції враховує факт наявності у позивача економічних та технічних потужностей для здійснення господарських операцій з контрагентами у перевіряємий період, обґрунтованість економічної мети у придбанні та подальшому продажу ТМЦ, що вбачається з документів первинної звітності, прийняття товару, його подальшого використання.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ті чи інші господарські операцій. Однак критерієм зменшення бази оподаткування податку на прибуток та податку на додану вартість є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання доходу. А відтак на підтвердження витрат, понесених у зв'язку з оплатою робіт з надання послуг поставки товару, позивач повинен надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне виконання умов поставки та виконання послуг в розрізі їх обсягу та специфіки а також докази на підтвердження пов'язаності між собою первинних документів на підтвердження фактичного виконання договору, з урахуванням необхідного часу, економічної мети, результату, тощо.

Так, наданими позивачем первинними документами, зокрема, видатковими та податковими накладними, зафіксовано факт виконання оподатковуваних операцій позивача із контрагентами у перевіряємий період, вказані документи розкривають зміст та обсяг господарських операцій, та відповідають вимогам Закону, та є у сукупності із іншими поданими позивачем документами достатніми для визнання реальності характеру здійснених господарських відносин, відтак, неприпустимим є позбавлення позивача права на віднесення витрат з придбання послуг до валових, а сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості придбання та подальшого продажу скрапленого газу позивачем в один календарний день.

Всі доводи відповідача зводяться лише до того, що деякі операції були здійснені в один календарний день, водночас відповідачем не вжито заходів для надання суду достатніх та допустимих доказів, в розумінні ст. 69-70 КАС України, неможливості проведення вказаних господарських операцій в один календарний день з огляду на фактичні обставини, як-то відсутність людського, технічного або фінансового ресурсу.

Отже, відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що сторонами укладено угоди не з метою реального настання правових наслідків, а з метою порушення публічного порядку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до приписів ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 20 802.16 грн., за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у сумі 22 882.38 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами платіжних доручень.(а.с.3 т.1, а.с.107 т.2)

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 43 684.54 грн. (20 802.16+22 882.38) з відповідача.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі №804/15089/15 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № та № від 06.08.2015 року, № від 04.08.2015, № від 14.05.2015.

Стягнути з Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» суму сплаченого судового збору у розмірі 43 684 (сорок три тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 54 копійки.

Постанову суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна