Справа № 826/19922/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Геос-УКБ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень №№ 0 та 0 від 18.06.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено товарності та реальності господарських правовідносин з контрагентами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Посадовими особами податкового органу проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ «Геос-Укб» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Брокбудкепітал», ТОВ «Тесса-буд», ТОВ «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» за вересень 2014 року, ТОВ «Теслабуд», ТОВ «Гранитбуд», ТОВ «Тонвей консалт» за жовтень 2014 року та ТОВ «Теслабуд» за листопад 2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 76/26-55-22-10 від 02.06.2015, яким встановлено порушення позивачем:

- п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.1 ст. 200, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість 803 241,00 грн, в тому числі по періодах: вересень 2014 року - 409 037, 00 грн, жовтень 2014 року - 184 204, 00 грн, листопад 2014 року - 210 000, 00 грн;

- п.п. 14.1.27 ст. 14, п.п. 139.1.9 ст. 139 ПК України, внаслідок чого товариством занижено податок на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 722 917, 00 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 0 від 18.06.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем - 803 241, 00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 200 810, 00 грн;

- № 0 від 18.06.2015, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток за основним платежем - 722 917,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 180 729,25 грн.

Між ТОВ «Брокбудкепітал» (Субпідрядник) та позивачем (підрядник) укладено договір субпідряду № 150814 від 15.08.2014.

Предмет договору: субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними або залученими силами та засобами у відповідності до умов даного договору виконати за завданням підрядника опоряджувальні роботи в житловому комплексі з підземним та наземним паркінгом на вул. Щорса, 26-а в Печерському районі м. Києва та передати їх підряднику шляхом підписання Акту виконаних робіт.

На виконання умов договору позивачем передано ТОВ «Брокбудкепітал» для виробництва матеріали згідно актів приймання-передачі матеріалів від 15.08.2015, 20.08.2014, 31.08.2014, 19.09.2014 на загальну суму 478 911,31 грн.

Відповідно до умов договору ТОВ «Брокбудкепітал» на адресу позивача виписано акт приймання виконаних будівельни робіт № 604 від 30.09.2014 за формою КБ-3, довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат/ за вересень 2014 року, податкові накладні № 198 від 16.09.2014, № 243 від 17.09.2014, № 604 від 30.09.2014.

Позивачем перераховані грошові кошти ТОВ «Брокбудкепітал» в загальному розмірі 1 352 724, 00 грн згідно з платіжними дорученнями № 110 від 16.09.2014, № 114 від 17.09.2014, № 125 від 23.09.2014, № 155 від 30.03.2014.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведення товарності та реальності господарських відносин з контрагентом лише за відсутності документів на підтвердження факту здійснення передачі зони виконання робіт, дозвільної документації, проектної документації, однак, ані договором субпідряду, ані нормами чинного законодавства не передбачено обов'язкового укладення акту при передачі від підрядника до субпідрядника зони виконання робіт, дозвільної та проектної документації, натомість господарські операції підтверджені вищепереліченими належними первинними документами у їх сукупності.

Судом першої інстанції зазначено, що акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт до договору субпідряду № 150814 від 15.08.2014 складений 30.09.2014, водночас податкові накладні на ім'я позивача виписані 16.09.2014, 17.09.2014, 23.09.2014, 30.09.2014, при цьому доказів на підтвердження факту наявності обставин, які могли бути підставами для складання податкових накладних 16.09.2014, 17.09.2014, 23.09.2014 позивачем суду не надано, однак відповідачем під час проведення перевірки позивача підстави для складання податкових накладних перевірялись, дати та суми їх складання під сумнів не ставились. Крім того, 16.09.2014, 17.09.2014, 23.09.2014 позивач сплатив контрагенту грошові кошти за договором субпідряду, факт сплати і слугував підставою для виписки податкових накладних.

Між ТОВ Тесса-буд» (субпідрядник) та позивачем (підрядник) укладено договір субпідряду № 1/9 від 10.09.2014.

Предмет договору: субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними та залученими силами та засобами у відповідності до умов даного договору виконати за завданням підрядника опоряджувальні роботи в житловому комплексі з підземним та наземним паркінгом на вул. Щорса, 26-а в Печерському районі м. Києва та передати їх підряднику шляхом підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до умов договору ТОВ Тесса-буд» на адресу позивача оформлено акт приймання виконаних будівельних робіт № 374 від 23.09.2014, довідку про вартість виконаних будівельних робіт /та витрат/ за вересень 2014 року (за формою КБ-3), податкова накладна № 374 від 23.09.2014.

Позивачем перераховані грошові кошти контрагенту згідно з платіжним дорученням № 126 від 23.09.2014.

В акті перевірки по даному контрагенту, податковим орнагом з'ясовано, що операції здійснені ТОВ «Тесса-Буд» по ланцюгу постачання до позивача не мали реального товарного характеру, роботи не виконувались, не встановлено наявності у конрагентів власних або орендованих транспортних засобів, об'єктивно необхідних для перевезення виробів для виконання робіт.

Згідно бази даних АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України у ТОВ «Тесса-Буд» відсутні транспортні засоби.

Таким чином, на думку податкового органу, не встановлено наявності у контрагента виробничих/обслуговуючих приміщень, які є об'єктивно необхідними для виконання обумовлених робіт, а також не встановлено наявності у ТОВ «Тесса-Буд» власного або орендованого обладнання для виконання будівельних операцій, технічного персоналу, наявність якого обумовлюється не лише специфікою операцій, а також не встановлено наявності у контрагента залучених на умовах підряду фахівців, або ж залучення інших підприємств для виконання будівельних операцій.

З наведеного вбачається відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності.

Податковий орган зробив висновок, що за будівельними операціями лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від ТОВ «Тесса-Буд» до позивача необгрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Колегія суддів категорично не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вважає, що оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними правочинів, які укладались за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Між ТОВ «Партнер» (субпідрядник) та позивачем (підрядник) укладено договір субпідряду № 18/08-14 від 18.08.2014.

Предмет договору: субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до проектної документації стадії «Робоча документація», умов цього Договору, завдання підрядника і діючих будівельних норм і правил та в обумовлений договором строк виконати роботи (згідно Додатку № 5-А) з влаштуванням стяжок та передати їх підряднику шляхом підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до умов договору ТОВ «Партнер» на адресу позивача виписано (оформлено) акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад та грудень 2014 року, довідку про вартість виконаних робіт за листопад 2014 року (за формою КБ-3), податкові накладні № 4 від 15.09.2014, № 5 від 17.09.2014, № 8 від 23.09.2014, № 11 від 30.09.2014.

ТОВ «Геос Укб» перераховані грошові кошти в розмірі 500 000, 00 грн на адресу контрагента, згідно платіжних доручень № 104 від 15.09.2014, № 113 від 17.09.2014, №124 від 23.09.2014, № 154 від 30.09.2014.

Судом першої інстанції зазначено, що стосовно ТОВ «Партнер» первинної документації, яка мала б бути складена у випадку виконання робіт за договором позивачем не надано, однак відповідачем перевірялись взаємовідносини позивача та цим контрагентом за вересень 2014 року та у вересні 2014 року позивачем і ТОВ «Партнер» первинна документація не підписувалась, оскільки мала бути складена у випадку виконання робіт, однак роботи у вересні 2014 року не виконувались. Даний факт перевірявся податковим органом та під сумнів не ставився.

Між ТОВ «Теслабуд» та позивачем укладено договір субпідряду № 3-09 від 12.09.2014.

Предмет договору: субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами в обумовлений договором строк виконати роботи зазначені у Додатку № 1 «Кошторис на виконання будівельних робіт» та передати їх підряднику шляхом підписання акту виконаних робіт.

На виконання умов договору позивачем передано контрагенту для виробництва матеріали згідно актів приймання-передачі матеріалів від 20.10.2014 та 31.10.2014 на загальну суму 423 964, 51 грн.

Відповідно до умов договору ТОВ «Теслабуд» на адресу позивача виписано (оформлено) акти приймання виконаних будівельних робіт № 467 від 21.11.2014, довідку про вартість виконаних будівельних робіт /та витрат/ за жовтень 2014 року (за формою КБ-3), податкова накладна № 62 від 31.10.2014.

Позивачем перераховані грошові кошти на адресу ТОВ «Теслабуд» згідно з платіжним дорученням № 73 від 31.10.2014.

Колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про не доведеність товарності та реальності господарських правовідносин з ТОВ «Теслабуд» лише за відсутності документів на підтвердження факту здійснення передачі зони виконання робіт, дозвільної документації, проектної документації, так як господарські операцій між позивачем та ТОВ «Теслабуд» підтверджуються достатніми первинними документами.

Між ТОВ «Гранитбуд» (підрядник) та позивачем (замовник) укладено договір субпідряду № 15/09 від 15.09.2014.

Предмет договору: підрядник зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами в обумовлений Договором строк виконати роботи з монтажу тимчасового побутового містечка в житловому комплексі з підземним та наземним паркінгами по вул. Щорса, 26а у Печерському районі м. Києва та передати їх замовнику шляхом підписання акту виконаних робіт.

Позивачем надано первинні документи, зокрема: акт приймання виконаних будівельних робіт № 0049 від 23.10.2014, довідку про вартість виконаних будівельних робіт /та витрат/ за жовтень 2014 року (за формою КБ-3), податкова накладна № 49 від 23.10.2014, платіжні доручення № 33 від 23.10.2014.

Відсутність акту передачі зони виконання робіт не спростовує здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентом, за умови наявності вищенаведених первинних документів.

Щодо контрагента ТОВ «Тонвей консалт» податковим органом в акті перевірки зазначено про відсутність товарно-транспортних накладних та довіреностей.

Колегія суддів відхиляє такі доводи відповідача, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних документів, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку податкового кредиту. Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Окрім того, представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення у яких наполягала, що незалежно від наявності документів, що підтверджують здійснення господарських операцій, контрагенти відповідача не могли та не виконували відображені в них роботи/послуги, оскільки в актах інших податкових органів зафіксовано відсутність у них трудових та матеріальних ресурсів, відсутність за місцезнаходженням, неправильність формування податного кредиту та забов'язань. Таким чином представником відповідача зазначено, що незалежно від наданих позивачем документів, висновки перевірки грунуються на наявній податковій інформації щодо його контрагентів.

Колегія суддів звертає увагу, що таким чином контролюючий орган заздалегідь обумовив свою позицію щодо податкових порушень ТОВ «Геос-УКБ». Жодними достатніми і допустимими доказами, окрім наявної податкової інформації, відповідач не спростовує відображених в первинних документах господарських операцій. Фактично, тягар доказування правомірності податкової поведінки перекладено на суб'єкт господарювання - ТОВ «Геос - УКБ». При цьому, враховуючи що об'єкт будівництва - будинок 26-А по вул. Щорса в м. Киеві є побудованим та фактично всі субпідрядні роботи виконані, податковий орган не встановив жодних обставин виконання робіт.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що висновки відповідача в акті перевірки сформовані виключно на підставі аналізу змісту договірних відносин, які існували між контрагентами позивача по другому ланцюгу постачання «ймовірних» постачальників, мають характер припущень та не можуть бути належними доказами по справі в силу ст. 70 КАС України.

З цих підстав, спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015 скасувати та постановити нову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 0, № 0 від 18.08.2015

Стягнути з Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» судові витрати у розмірі 31 477,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 29.03.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.