Справа № 2-а-3500/11
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-3500/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Клюби В. В.

секретаря Борисевич Н.В.

розглянувши у місті Галичі в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дитині війни, -

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом і просить зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі нарахувати на його користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2011 року в розмірі 4820 гривень 10 коп.

Позивач посилається на ті обставини, що є дитиною війни і згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте така доплата не здійснювалася із посиланням на зупинення у 2006 - 2009 роках Законами України про державний бюджет на відповідний рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Вважає відмову відповідача неправомірною, виходячи із того, що рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України окремі положення Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік» та на 2008 рік щодо зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач подав заперечення на позов із змісту якого вбачається, що Законом України "Про соціальний захист дітей війни" передбачене тридцяти відсоткове підвищення пенсії особам, що мають статус дітей війни і приводу обмеження у таких виплатах Конституційним Судом України були прийняті відповідні рішення. Проте цим же Законом України передбачено, що фінансування таких виплат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнить з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач також в судове засідання представника не направив, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання.

Як вбачається із змісту поданого заперечення, відповідач просить у задоволенні позову відмовити, а також просить розглянути справу без участі представника.

Справа розглядається з урахуванням положень ст. 122 ч. 4 КАС України порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що пропущений строк звернення до суду за захистом порушених прав підлягає поновленню, позовні вин підлягають частковому задоволенню .

Судом встановлено, що позивач у відповідності до ст. 1 Закону України соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням № 105739 виданим управлінням праці та соціального за? населення Галицької районної державної адміністрації 19 лютого 2002 року.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено. Т Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змія деяких законодавчих актів України» текст ст. 6 Закону України «Про соціальний з дітей війни» викладено у новій редакції, згідно якої дітям війни до пенсії щомісячного довічного грошового утримання чи держаної соціальної допомоги виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановлено для учасників війни.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року по с №1 - 29/2007 були визнані неконституційними положення ст. 111 Закону України Державний бюджет України на 2007 рік», а отже відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Крім цього рішенням Конституційного С України від 22 травня 2008 року було визнано такими що не відповідають Конституції України положення розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів У країв Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення зміні деяких законодавчих актів України».

Відповідно до резолютивних частин вказаних рішень Конституційного С України, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень законів, що визнані неконституційними. Також рішення Конституційного Суду У краї обовязковими для виконання на всій території України.

Всупереч вказаним обставинам, управлінням Пенсійного фонду України І Галицькому районі підвищення пенсії позивачу не проводилося і належні позивачу виплати суми не нараховувалися та не виплачувалися у встановленому разом Обмеження будь - яких прав чи свобод людини можливе лише у випадках, передбачених Конституцією України і може мати місце в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Інші випадки зменшення обсягу гарантованих прав та свобод людини не допускається

Тому такі дії відповідача, щодо не проведення підвищення пенсії позивачу І тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком є неправомірними.

За таких обставин суд вважає, що порушено право позивача на отримай підвищення пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом України, не може бути обмежені або скасовані іншими нормативними актами. Також ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін у чины законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Тому суд також вважає, що встановлення з 01 січня 2008 року постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни є істотним звуженням обсягу прав дітей війни, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законами України про Державний бюджет на відповідні роки були встановлені розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і виходячи із вказаних розмірів, слід проводити розрахунок недоплаченої щомісячної державної допомоги до пенсії.

Оскільки, як було зазначено вище, рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року щодо даних правовідносин мають преюдиціальне значення, а також враховуючи викладену у рішеннях мотивацію, Конституційний Суд України вважає в цілому такою, що не відповідає ст. ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 92, 95 Конституції України практику зупинення законами України про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій та гарантій, тому відповідач зобовязаний проводити нарахування і виплату позивачу пенсію з врахуванням надбавки як дитині війни і у 2009- 2010 роках відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції, що діяла до внесення до вказаного Закону України змін підпунктом 2 пункту 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Верховною Радою України 14 червня 2011 року прийнято Закон України №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" пунктом 7 частини 1 якого Прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Отже із наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеній категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України. Законом України №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" та Постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету визначено порядок та розміри виплат зазначеній категорії громадян. На сьогоднішній день вищевказаний закон та постанову Кабінету Міністрів України не визнано неконституційними в установленому законом порядку, тому позов підлягає задоволенню по 22 липня 2011 року включно.

Положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються до набрання чинності Закону України №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Відповідно до ст.87 закону України „Про пенсійне забезпечення суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також законами моїй встановлюватися інші строки звернення до адміністративного суду.

При цьому відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України суд, за заявою особи, може визнати причину пропуску строку звернення до поважною та поновити пропущений строк. Однак позивачем не було подано заяви поновлення пропущеного строку.

У звязку з цим суд вважає, що необхідно задовольнити позов в менше шестимісячного строку.

Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача визначену . | недоплаченого підвищення до пенсії, однак суд вважає, що вирішуючи таку поз:ш вимогу судом фактично буде проведено нарахування недоплаченого підвищення до пезш що стане підміною функцій органів Пенсійного фонду України.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що слід пози вимоги задовольнити частково, зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу у розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком щомісячно, за пер А 16 травня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в попередній редакції.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 22, 124 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішень Конституційного Суду України И 09 липня 2007 року №6 - рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10 - рп/2008, За» України №3491-VI „Про внесення змін до Закону України „Про Державний 6roJ України на 2011 рік, керуючись ст. ст. 8, 9,99,100,102, 122 ч. 4, 158 - 163 Кодексумадміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії! період з 16 травня 2011 року по 22 липня 2011року включно, як дитині війни у роз* тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком передбаченої ст. 6 Закону України Л соціальний захист дітей війни» з врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративні суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі прийняття судом постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2