Справа № 381/2638/15-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/2638/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Осаулова Н.А. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області, в якому просить: визнати відмову від 18.06.2015 неправомірною; зобов'язати доповнити актовий запис про народження доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який складено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області 05.04.2003 № 140 графою «національність батька ОСОБА_2 «німець».

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року - скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 01.12.1981 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харцизька Донецької області в книзі записів актів громадянського стану було зроблено актовий запис за №953 про народження ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), що підтверджується наявним в матеріалах справи Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.03.1999 (видано повторно).

Згідно вказаного Свідоцтва про народження, національність батька позивача ОСОБА_4 вказано «німець», національність матері позивача ОСОБА_5 «росіянка». Відомостей про громадянство дитини вказане свідоцтво не містить.

05.04.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області в книзі записів актів громадянського стану було зроблено актовий запис за №140 про народження ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується наявним в матеріалах справи Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.04.2003 року.

Відомостей про національність батьків або дитини вказане свідоцтво не містить.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 18.11.2014 у справі №381/5250/14-ц було встановлено факт того, що ОСОБА_2 за національністю є німцем.

Згідно із висновком складеним відповідачем 29.07.2014 встановлено, що заявником не пред'явлено документів, які б підтверджували його національність, відтак у внесені змін та доповнень до актового запису №140 від 05.04.2003 відмовлено.

За результатами розгляду звернення позивача, відділ ДРАЦС РС Фастівського МРУЮ листом від 18.06.2015 за № 687 повідомлено про неможливість внесення змін до актових записів. Додатково повідомлено, що заяву позивача №49 від 24.06.2014 було прийнято та розглянуто, про що був складений висновок від 29.07.2014.

Вважаючи таку відмову у внесенні доповнень до актового запису протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Разом з тим, надаючи оцінку спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до пункту 9 частини першої статті 3 КАС України відповідачем у справі адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Тобто, як вбачається із наведеного, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. При цьому, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій.

Таким чином, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

В свою чергу відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно до частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, враховуючи, що предметом справи є внесення змін до актового запису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір стосується порушеного права, яке виникає із сімейних відносин, у зв'язку з чим такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України, а саме в ухвалах від 11.02.2016 №К/800/34745/15, від 15.07.2015 №К/800/40873/14, від 25.03.2015 №К/800/6557/15, від 17.12.2015 №К/9991/7608/12, від 17.12.2015 №К/9991/7608/12.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не вірно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення неправомірного рішення. У зв'язку з цим апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року - скасувати, а провадження у справі закрити та роз'яснити позивачу, що справа належить до юрисдикції цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 203, 205, 206 та 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року - скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2, що розгляд справи належить до юрисдикції цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.