Справа № 334/11064/15-а (2-а/334/74/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 рокусправа № 334/11064/15-а (2-а/334/74/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року у справі № 334/11064/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя в якому просила:

- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови в призначенні пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком;

- зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком з 06.09.2012 року згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя.

24.12.2007 року, на підставі особистої заяви, Позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, виплата пенсії не здійснювалась, оскільки позивач працювала далі на посаді працівника освіти з 25.12.2007 року.

06.09.2012 року, ОСОБА_1 звернулась до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі вказаної заяви, Позивачу була призначена пенсія за віком починаючи з 06.09.2012 року.

04.11.2015 року позивач звернулась до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком і сплатити різницю між отриманою і призначеною пенсією.

Листом управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя від 20.11.2015 року №498/С-1, Позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку розміру її пенсії. Зазначена відмова була обґрунтована тим, що оскільки в даному випадку проводиться перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення, то застосовується показник середньої заробітної плати, який враховується під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії.

Не погодившись з обґрунтованістю зазначених висновків пенсійного органу, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач в даному обґрунтовано здійснив розрахунок розміру пенсії позивача на підставі приписів ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, приписами ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Приписами ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена позиція також кореспондується з позицією Верховного суду України, передбаченій у постанові від 31.03.2015 року

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови Позивачу у проведенні перерахунку розміру її пенсії були висновки пенсійного органу щодо наявності в даному випадку факту переходу ОСОБА_1 на інший вид пенсії, а не первинне її призначення.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2007 року Позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В подальшому, а саме 06.09.2012 року Позивач звернулась з заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, виходячи з того, що у 2007 році ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то відповідно звернення Позивача з заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є таким, що було здійснено вперше та не може розцінюватись як переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, з огляду на викладені обставини справи та приписи чинного законодавства, розрахунок розміру пенсії Позивача мав бути здійснений пенсійним органом на підставі ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що в свою чергу свідчить про безпідставність застосування останнім положень ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить здійснити перерахунок та виплату її пенсії на підставі ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 06.09.2012 року.

Проте, відповідно до ч.2. ст.. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст..100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як свідчать матеріали справи, Позивач звернулась до суду 25.12.2015 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки пенсійні виплати є щомісячними, позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду з моменту коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного, період з 06.09.2012 року по 24.06.2015 року підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку з чим перерахунок розміру пенсії на підставі ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має бути здійснений з 25.06.2015 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року у справі № 334/11064/15-а - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком з 25.06.2015 року згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко