Справа № 803/305/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Справа № 803/305/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.12.2015 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ковельською ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ «Укрнафта» з питань правильності відображення показників задекларованих у декларації з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року, про що складено акт від 10.12.2015 року № 1065/15.02/00135390.

Перевіркою встановлено порушення позивачем статей 213 - 216 Податкового кодексу України (ПК України), що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за вересень 2015 року в сумі 12132,46 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ 24.12.2015 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку на 18198,69 грн., в т. ч.: за основним платежем - 12132,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6066,23 грн.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та вказаним податковим повідомленням-рішенням з тих підстав, що в вересні 2015 року ПАТ «Укрнафта» здійснювало реалізацію нафтопродуктів на підставі договору поставки від 01.11.2004 року № 26/1314в-АЗС нафтопродуктів Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельній фірмі «Авіас» (далі - ТзОВ ВТФ «Авіас»), яке є платником акцизного податку, перевіркою первинні документи досліджені не були, тому визначення позивачу грошового зобов'язання з акцизного податку згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням призводить до подвійного оподаткування.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 24.12.2015 року № .

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 24.03.2016 року № 2785/03-10-011 (а. с. 49-51) представник відповідача адміністративний позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що встановлені під час документальної позапланової невиїзної перевірки порушення базувалися на здійсненому аналізі податкової звітності позивача за вересень 2015 року, а через мережу АЗС здійснюється лише роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві і такі операції є об'єктом оподаткування підакцизним податком, відтак, у зв'язку із виявленим перевіркою заниженням акцизного податку відповідач правомірно виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

З урахуванням вимог частини першої статті 41, частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) та у зв'язку із надходженням до судового засідання клопотань про розгляд справи за відсутності представників сторін (а. с. 26, 51), судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно із наказом Ковельської ОДПІ від 23.11.2015 року № 732 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» було призначено тривалістю 3 робочих дні, з 02.12.2015 року документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Укрнафта» щодо правильності відображення показників задекларованих у декларації з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року (а. с. 52).

23.11.2015 року за вих. № 59/03-06-1501-23 Ковельська ОДПІ направила на ПАТ «Укрнафта» повідомлення про проведення перевірки (а. с. 53), яке вручено позивачу 26.11.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 54).

Ковельською ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ «Укрнафта» з питань правильності відображення показників задекларованих у декларації з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року, про що складено акт від 10.12.2015 року № 1065/15.02/00135390 (а. с. 7-10).

З матеріалів перевірки слідує, що за результатами аналізу податкової звітності ПАТ «Укрнафта» встановлено неправомірне відображення в рядках 5.4 та 6.4 додатку 6 до декларації з акцизного податку за вересень 2015 року вартість від реалізації товарів для комерційного використання в сумі 242649,22 грн. Перевіркою зроблено висновок про порушення позивачем статей 213 - 216 ПК України, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за вересень 2015 року в сумі 12132,46 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ 24.12.2015 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку на 18198,69 грн., в т. ч.: за основним платежем - 12132,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6066,23 грн. (а. с. 6).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України об'єктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

З цього слідує, що обов'язковою умовою реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є передача цих товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 № 130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі.

Зокрема, роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг. Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов'язаних із цим послуг.

Згідно із Порядком заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №14, Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку:

графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків;

графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання;

у графі 5 «Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр.3 - гр.4)» вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

З аналізу наведеного вбачається, що законодавцем окремою графою виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, та які не включаються у базу оподаткування акцизним податком.

Судом встановлено, що 20.10.2015 року ПАТ «Укрнафта» подало до Ковельської ОДПІ декларацію акцизного податку за вересень 2015 року, зазначивши місцезнаходження пункту продажу товарів - с. Колодяжне Ковельського району, вул. Луцька, 33. В додатку 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку за вересень 2015 року позивач у графі 4 відобразив суму від реалізації підакцизних товарів для комерційного використання (бензини моторні - в сумі 78851,59 грн., інші нафтопродукти - в сумі 151264,97 грн., скраплений газ - 12532,66 грн.) (а. с. 11-13).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2004 року між ПАТ «Укрнафта» (постачальник) та ТзОВ ВТФ «Авіас» (покупець) укладено договір поставки № 26/1341в-АЗС, предметом якого є: постачальник на умовах, викладених в розділах цього договору, зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід'ємною частиною цього договору. Умовами даного договору передбачено наступне: товар за цим договором поставляється на умовах EXW АЗС. Перелік АЗС постачальника зазначений в додатку № 1 до цього договору; поставка товару оформляється актами прийому-передачі ПММ за формою, передбаченою у додатку № 4 до цього договору; товар поставляється (видається) по довірчим документам покупця (а. с. 14-16).

З листа ТзОВ ВТФ «Авіас» від 14.01.2016 року № 12, адресованого позивачу, слідує, що вартість нафтопродуктів, отриманих від ПАТ «Укрнафта» за договором поставки № 26/1341в-АЗС від 01.11.2004 року на АЗС, які розташовані у Волинській області, протягом вересня-жовтня 2015 року була раніше реалізована споживачам по довірчим документам та включена до декларацій акцизного податку у таких періодах, в яких відбулася фактична реалізація довірчих документів покупцям через торгівельні точки, розташовані у Волинській області (а. с. 17). Крім того, вказані обставини також підтверджуються додатково наданими позивачем первинними документами: актами приминання-передачі товару від 29.09.2015 року № 2/1, № 3/1, від 30.09.2015 року №2/2, № 3/2 (а. с. 28-31), податковими накладними від 29.09.2012 року № 29028, № 29029, від 30.09.2015 року № 30043, № 30042 (а. с. 32-34), деклараціями з акцизного податку ТзОВ ВТФ «Авіас» за вересень 2015 року (а. с. 36-47).

Таким чином, з наявних в матеріалах справи документів слідує, що ПАТ «Укрнафта» згідно із договором поставки № 26/1341в-АЗС від 01.11.2004 року було реалізовано в адресу ТзОВ ВТФ «Авіас» оптову партію нафтопродуктів, відпуск яких за умовами поставки здійснюється по довірчим документам через АЗС.

Суд зазначає, що порядок відпуску нафтопродуктів на АЗС врегульовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496).

Відповідно до пункту 10.3 даної Інструкції відпуск нафтопродуктів здійснюється: 1) за готівку; 2) за відомостями; 3) за талонами; 4) за платіжними картками.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями) розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442 (з наступними змінами та доповненнями), ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Тобто, вказані Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з їх оптового продажу.

На думку суду, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права позивача здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Судом також встановлено, що на повідомлення про проведення перевірки від 23.11.2015 року за вих. № 59/03-06-1501-23 позивачем листом від 27.11.2015 року № 337-11-15, одержаним Ковельською ОДПІ 30.11.2015 року (а. с. 57), було надіслано відповідачу первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (договір поставки № 26/1341в-АЗС від 01.11.2004 року, акти приймання-передачі товару від 29.09.2015 року № 2/1, № 3/1, від 30.09.2015 року №2/2, № 3/2, декларацію з акцизного податку за вересень 2015 року, звіт за період з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року, витяг з реєстру отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2015 року по АЗС с.Колодяжне, Ковельського району, вул. Луцька, 33) (а. с. 58-70).

Разом з тим, як слідує із пункту 2.7 акту перевірки від 10.12.2015 року № 1065/15.02/00135390, контролюючим органом при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» фактично досліджувалися лише податкова декларація акцизного податку за вересень 2015 року та додаток 6 до неї - розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Тобто, надані позивачем для перевірки первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, на підставі яких були сформовані показники декларації акцизного податку за вересень 2015 року, Ковельська ОДПІ під час вказаної перевірки позивача взагалі не досліджувала, мотивів неврахування вказаних документів в акті перевірки від 10.12.2015 року № 1065/15.02/00135390 не наведено.

На думку суду, висновки податкового органу, зроблені під час перевірки ПАТ «Укрнафта» про заниження останнім акцизного податку за вересень 2015 року без урахування первинних документів, є передчасними та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

З наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 24.12.2015 року № .

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1378,00 грн., сплачений за позовну вимогу майнового характеру (визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення) платіжним дорученням № 131 від 25.01.2016 року (а. с. 2), та який був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 21).

Керуючись статтями 41, 94, 122, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 24 грудня 2015 року № .

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 1378 гривень 00 копійок (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх