Справа № 821/3476/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

31 березня 2016 р. Справа № 821/3476/15-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Димерлія О.О.
судді -Єщенко О.В.

при секретарі - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року (про залишення позовної заяви без розгляду) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ (далі УМВС) України в Херсонській області про:

- визнання незаконним та скасування висновку службового розслідування від 10.08.2015 року «Про результати розгляду відомостей викладених в Інтернет-виданні «Цюрупинськ онлайн», як такий, що проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України;

- визнання незаконним та скасування наказу №179 від 13.08.2015 року в частині накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення;

- визнання незаконним та скасування наказу №302 о/с від 02.09.2015 року про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки інспектора відділу координації правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС, увільнивши з посади заступника командира батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон);

- поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника командира батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон).

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року відкрито провадження у цій справі.

В ході розгляду представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском строків звернення до суду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року клопотання представника відповідача задоволено. Позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З висновком службового розслідування від 10.08.2015 року та наказом №179 від 13.08.2015 року, позивач ознайомився 26.08.2015 року.

Представником відповідача надано суду акт від 02.09.2015 року про неприбуття до УКЗ УМВС працівників підрозділу ДАІ УМВС для ознайомлення з висновками щодо подальшого проходження служби та наказом УМВС від 02.09.2015 року №302 о/с. Згідно даного акта слідує, що у телефонній розмові було повідомлено заступника командира батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС м. Херсона ОСОБА_4 про необхідність прибуття в УКЗ УМВС для ознайомлення з висновком щодо подальшого проходження служби та наказом УМВС від 02.09.2015 року №302 о/с в частині призначення на іншу посаду. Однак, позивач не прибув.

Згідно оскаржуваного наказу №302 о/с від 02.09.2015 року позивача призначено виконуючим обов'язки інспектора відділу координації діяльності правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС.

На доказ того, що позивач проходив службу на посаді, на яку його призначено згідно наказу №302 о/с від 02.09.2015 року суду надано нагородний лист, згідно якого 13.10.2015 року затверджено висновок про те, що майор міліції ОСОБА_4 виконуючий обов'язки інспектора відділу координації діяльності правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС України в Херсонській області, заслуговує нагородження.

В матеріалах справи наявний рапорт від 26.10.2015 року згідно якого позивач особисто зазначає свою посаду як інспектор відділу координації діяльності правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС України в Херсонській області.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів відносно висновку службового розслідування від 10.08.2015 року та наказу №179 від 13.08.2015 року, 26.08.2015 року, а про наказ №302 о/с від 02.09.2015 року позивач дізнався 02.09.2015 року, але до суду із даним адміністративним позовом звернувся 04.11.2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду без поважних причин, у зв'язку з чим, позовну заяву належить залишити без розгляду на підставі ч.3 ст. 99, ч.1 ст. 100 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказується, що суд безпідставно встановив, що зміст наказу №302 о/с від 02.09.2015 року був доведений до ОСОБА_4 02.09.2015 року. Також, вказується, що службове розслідування та оскаржувані накази є необґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, з 03 серпня по 12 вересня 2015 року позивач знаходився у черговій відпустці. У період зазначеної відпустки позивач занедужав та відповідно до довідки Херсонської обласної клінічної лікарні від 29 серпня 2015 року (а.с.24), знаходився на стаціонарному лікуванні з 22 по 29 серпня 2015 року.

За період перебування ОСОБА_4 на лікарняному управлінням Міністерством внутрішніх справ України в Херсонській області було видано наказ, а саме 26.08.2015р., про відкликання його з чергової відпустки, з яким, як свідчать матеріали справи, він ознайомлений не був.

В адміністративному позові позивач вказує, що з висновком службового розслідування від 10.08.2015 року та наказом №179 від 13.08.2015 року він ознайомився 26.08.2015 року в приміщенні лікувального закладу під час перебування на лікарняному.

02.09.2015р. наказом № 302 о/с ОСОБА_4 призначено виконуючим обов'язки інспектора відділу координації правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС, увільнивши з посади заступника командира батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон), та як свідчать матеріали справи, з яким позивача також ознайомлено не було (а.с.9).

Колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку має місце спір, пов'язаний з проходженням та звільненням з публічної служби.

Строк звернення до адміністративного суду у справах такої категорії складає один місяць з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Такий строк є спеціальним, оскільки спір пов'язаний з проходженням публічної служби, відтак, він не є трудовим спором і як наслідок, на нього не розповсюджуються загальні правила як досудового, так і судового врегулювання спору.

Враховуючи те що, управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області не виконало належними чином дій щодо належного ознайомлення та вручення позивачу оскаржуваних документів, тим самим не надавши можливість позивачу звернутись до суду у місячний строк, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо неможливості встановлення дати, коли позивач дізнався чи мав дізнатися про порушення його прав, свобод та інтересів.

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції щодо пропущення позивачем строку є передчасними, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт отримання позивачем копій оскаржуваних документів, а тому при вирішенні питання про залишення позовних вимог без розгляду суд повинен був спочатку б пересвідчитися у достовірності даних обставин, шляхом витребування відповідних доказів.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, це є підставою для скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про направлення справи для продовження розгляду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про залишення позову без розгляду, не звернув уваги на наведені позивачем підстави для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та дійшов помилкового висновку про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду.

Крім того, суд першої інстанції, залишивши позов без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку необхідно дотримуватись справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав позивача.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На підставі викладеного та для забезпечення права позивача на судовий захист, яке передбачено Кодексом адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що поважними причини пропуску позивачем строків звернення з адміністративним позовом до адміністративного суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасувати ухвалу суду та направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 199; п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 квітня 2016 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій
Суддя: О.В. Єщенко