Справа № 817/3339/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3339/15

19 лютого 2016 року 16год. 54хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Сторляр М.В.,

відповідача: представник Здибель Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

"Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А" в особі Представництва "Тодіні Контрукціоні Дженералі С.П.А"
до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2015 № та №
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, від 18.06.2015 року.

Позовні вимоги в повному обсязі підтримані представником позивача в судовому засіданні та обґрунтовані тим, що Представництво "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." правомірно сформувало податковий кредит з податку на додану вартість по господарським операціям з ТОВ "Завод Днепросталь", ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой", ТОВ "Віво-Транс", ТОВ "Шелеш", ПП "ВРГ і К", ТОВ "Юнія-Транс", ПП "Санпласт" та ТОВ "А-Мета", оскільки вказані операції мали реальний товарний характер та здійснені в межах господарської діяльності позивача. Товари та послуги, відповідно до умов договорів з даними контрагентами використані в рамках господарської діяльності позивача. Податкові накладні, видані для позивача на ПДВ, сплачений в ціні придбаних товарів/послуг, оформлені належним чином та виписані суб'єктами господарювання, які були зареєстрованими платниками ПДВ. Відповідно, позивач, формуючи податковий кредит по таких операціях, діяв у повній відповідності з вимогами чинного податкового законодавства. Натомість, висновки податкового органу про безпідставне формування позивачем податкового кредиту зводяться до того, що відповідні господарські операції є безтоварними і базуються виключно на актах про неможливість провести у названих контрагентів податкову перевірку, які, в свою чергу, неспроможні спростувати факт здійснення господарських операцій. За наведеного, представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на те, що під час проведення перевірки позивача було встановлено факт формування податкового кредиту по господарських операціях з контрагентами ТОВ "Завод Днепросталь", ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой", ТОВ "Віво-Транс", ТОВ "Шелеш", ПП "ВРГ і К", ТОВ "Юнія-Транс", ПП "Санпласт" та ТОВ "А-Мета", які за висновками актів перевірок податкових органів за місцем їх знаходження, не мають реального товарного характеру. Таким чином, ствердив, що позивачем порушено пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.298.2,п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, з огляду на що занижено податок на додану вартість та завищено суму бюджетного відшкодування. За наведеного, просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа у формі акціонерного товариства, діє на території України особі через Представництво, яке належним чином зареєстроване та має статус платника податку на додану вартість. Позивач, як генеральний підрядник, має дозвола на виконання будівельних робіт №№ ІУ 90, ІУ 85 від 17.09.2013 року на провадження такого виду робіт, як капітальний ремонт та реконструкція автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці Лубни-Полтава км 210+000 - км 300+550, км 323+000 км 329+050, Полтавська область (а.с.109-106 том 1).

Дослідженими письмовими доказами встановлено, що на підставі наказу начальника відповідача №324 від 21.05.2015 року та направлення на перевірку №70/17-16-15-02 від 21.05.2015 року (а.с.125-227 том 1) з 12 по 25 травня 2015 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС У Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." з питань взаємовідносин з ТОВ "Завод Днепросталь" (код 38544085) за квітень 2013 року, з ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" (код 30014709), ТОВ "Віво-Транс" (код 38439576) за червень 2013 року, ТОВ "Шелеш" (код 35236940) за липень 2013 року, ПП "ВРГ і К" (код32502909) за липень та серпень 2013 року, ТОВ "Юнія-Транс" (код37342256) за вересень 2013 року, ПП "Санпласт" (код 33975121) за квітень 2014 року, ТОВ "А-Мета" (код 34395750) за липень 2014 року. За наслідками такої перевірки складено акт №434/17-16-15-02/26603641 від 02.06.2015 року (а.с.14-62, 128-176 том 1).

На підставі вказаного акту перевірки 10 червня 2015 року на керівника та бухгалтера Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." складено протоколи про адміністративне правопорушення, за результатом розгляду яких, постановами Рівненського міського суду від 15.07.2015 року та 17.07.2015 року, відповідно, провадження у справі за ч.1 ст.163-1 КУпАП закриті за відсутності події і складу правопорушення (а.с.77-78 том1)

Також на підставі вказаного акту перевірки, 18 червня 2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 13161,25 грн., в тому числі 10529,00 грн. - за основним платежем та 2632,25 грн. - за штрафними санкціями (а.с.63-64, 177-178 том 1); № форми "В1", яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 307918 грн., у тому числі задеклароване у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень 2014 року - 63728,00 грн., за серпень 2013 року - 17750,00 грн., за вересень 2013 року - 23844,00 грн., за жовтень 2013 року - 44804,00 грн., за грудень 2013 року - 24584,00 грн., за серпень 2014 року - 73208,00 грн., за серпень 2014 року - 35000,00 грн., за серпень 2013 року - 25000,00 грн. та нараховано штраф у сумі 153959,00 грн. (а.с.65-66, 179-180 том 1).

Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження, і остаточним рішенням в такі й процедурі: №22715/6/99-99-10-01-01025 від 28.10.2015 року, що отримане платником податків 30.10.2015 року, відповідні податкові повідомлення-рішення залишені без змін (а.с.67-76 том 1).

В основу податкових повідомлень-рішень покладено висновки про порушення позивачем пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.298.2,п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, яке полягало у завищенні податкового кредиту з податку на додану вартість, що призвело, як до заниження суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість так і до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів).

Вказані висновки ґрунтуються на твердженнях органу доходів і зборів, що господарські операції позивача з ТОВ "Завод Днепросталь", ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой", ТОВ "Віво-Транс", ТОВ "Шелеш", ПП "ВРГ і К", ТОВ "Юнія-Транс", ПП "Санпласт" та ТОВ "А-Мета" є безтоварними, а правочини такими, що укладені без мети реального настання правових наслідків, лише з метою надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування податкового кредиту. Такі висновки, в свою чергу, зроблені відповідачем з посиланням на акти перевірок контрагентів позивача.

Так, відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Завод Днепросталь", на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за квітень 2013 року ПДВ в сумі 10529,00 грн. В акті перевірки позивача констатовано, що ТОВ "Завод Днепросталь" зареєстровано в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, вид діяльності - виробництво чавуну, сталі та феросплавів; стан платника „8" - до ЄДР внесено запит про відсутність за місцезнаходженням; свідоцтво платника ПДВ анульоване 07.05.2014 року. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано акт ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві №724/26-55-22-08/38544085 від 437.03.2014 року, яким зафіксовано, що ТОВ "Завод "Днепросталь" за податковою та фактичною адресою не знаходиться, у зв'язку з чим зустрічну звірку провести неможливо. Вказаним актом з використанням матеріалів кримінального провадження, інформації в базі даних ІАІС "Податковий блок" та актів про неможливість проведення зустрічних звірок зроблено висновки, що ТОВ "Завод "Днепросталь" фактично не могло здійснювати господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), через відсутність у підприємства майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення вказаного виду діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності, відсутність управлінського та технічного персоналу, основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів, механізмів, як наслідок відсутність постачання товарів (робіт, послуг) ТОВ "Завод "Днепросталь" в адресу підприємств-покупців. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ТОВ "Завод "Днепросталь" здійснювати господарські операції з позива-чем, а відтак такі операції визнано безтоварними і знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ТОВ "Завод "Днепросталь" в ціні придбання в розмірі 10529 грн. Відповідно, податковим органом констатовано заниження позивачем відповідної суми ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет за квітень 2013 року по взаєморозрахунках з ТОВ "Завод Днепросталь".

За змістом дослідженого судом акту ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві №724/26-55-22-08/38544085 від 437.03.2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Завод "Днепросталь", щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2013 по 31.01.2014" (а.с.239-245 том 4) податковим органом зроблено висновок про неспроможність контрагента позивача здійснити відповідні господарські операції через відсутність працюючих, основних фондів та транспортних засобів, які, в свою чергу, базуються на аналізі податкової звітності ТОВ "Завод "Днепросталь", а саме на факті не подання вказаним платником звітів 1-ДФ та додатків до декларації з податку на прибуток і балансу за 2013 рік. Разом з тим, даним актом підтверджено факт подання ТОВ "Завод "Днепросталь" податкових декларацій з ПДВ за період з березня по серпень 2013 року та той факт, що згадане товариство з 01.03.2013 року було зареєстрованим платником ПДВ.

Господарські операції позивача з ТОВ "Завод "Днепросталь" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.83-87 том 4): рахунок-фактура від 05.04.2013 року на купівлю будівельних матеріалів (труба 219x12 ст.20 міра) за ціною 63175,03 грн. з ПДВ (з доставкою) та платіжне доручення № 481 від 23.04.2013 року на оплату вказаного товару. За результатом здійснення господарської операції постачальником оформлено податкову накладну №52 від 23.04.2013 року на суму ПДВ 10529,17 грн. Використання даних будівельних матеріалів в господарській діяльності позивача, а саме для реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", підтверджується складською видатковою накладною від 02.07.2013 року та актом списання використаних матеріалів за липень місяць 2013 року.

Факт включення позивачем ПДВ в сумі 10529,17 грн. по податковій накладній №52 від 23.04.2013 року, виписаній ТОВ "Завод "Днепросталь" до складу податкового кредиту квітня 2013 року сторонами визнається, як і той факт, що в квітні 2013 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала позитивне значення (рядок 18 декларації з ПДВ).

Також відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой", на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за травень 2014 року ПДВ в сумі 63728,00 грн., сплачене постачальнику в червні, липні 2013 року. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано акт Коростенської ОДПІ Головного управління Міндоходів №114/22-01/30014709 від 21.08.2013 року, яким зафіксовано, що зустрічну звірку ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" провести неможливо, в зв'язку з тим, що товариство не знаходиться за податковою адресою. Вказаним актом з використанням інформації в базі даних ІАІС "Податковий блок" зроблено висновки, що у ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортні засоби та торгівельне обладнання, тобто відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей, що свідчить про здійснення діяльності, спрямованої на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" здійснювати господарські операції з позивачем, а відтак такі операції визнано безтоварними і знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ТОВ "ВКП "ІнтерТранСстрой" в ціні придбання в розмірі 63728,00 грн. Відповідно, податковим органом констатовано завищення податкового кредиту за травень 2014 року в сумі 63728 грн., та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2014 року на аналогічну суму.

За змістом дослідженого судом акту Коростенської ОДПІ Головного управління Міндоходів №114/22-01/30014709 від 21.08.2013 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків покупцями, постачальникам за період з 01.06.2013 по 30.06.2013" (а.с.246-248 том 4) податковим органом зроблено висновок про неспроможність контрагента позивача здійснити відповідні господарські операції через відсутність працюючих, основних фондів та транспортних засобів, які, в свою чергу, базуються на аналізі податкової звітності ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой", а саме на факті не подання вказаним платником звітів 1-ДФ та повідомлення 20-ОПП (повідомлення про об'єкти оподаткування або об'єкти, пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність) протягом 2013 року. Разом з тим, даним актом підтверджено факт подання ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" декларації з ПДВ за червень 2013 року з прочерками та уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням помилок від 12.08.2013 року та наявність податкових зобов'язань, сформованих за рахунок покупців ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой". Також підтверджений факт, що згадане товариство з 13.04.2007 року було зареєстрованим платником ПДВ.

Господарські операції позивача з ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.47-81 том 4): рахунок-фактура №220613-003 від 22.06.2013 року на купівлю ланки труби круглої ЗК 9.100 за ціною 465453,84 грн. з ПДВ (з доставкою до с.Решетилівка Полтавської області), видаткові накладні №000000002 від 16.07.2013 року, №000000001 від 17.07.2013 року, №000000002 від 22.07.2013 року, №000000001 від 03.08.2013 року, платіжними дорученнями №1736 від 21.06.2013 року на суму 382368,00 грн., №2046 від 09.07.2013 року на суму 83085,94грн., №2474 від 129.07.2013 року на суму 8013,60 грн. За результатом здійснення господарських операцій постачальником в червні 2013 року оформлено податкові накладні: №210600І від 21.06.2013 року на суму ПДВ 9104,00 грн., №2106002 від 21.06.2013 року на суму ПДВ 9104,00 грн., №2106003 від 21.06.2013 року на суму ПДВ 9104,00 грн., №22106004 від 21.06.2013 року на суму ПДВ 9104,00 грн., №2106005 від 21.06.2013 року на суму ПДВ 9104,00 грн., №2106006 від 21.06.2013 року на суму ПДВ 9104,00 грн., №2106007 від 21.06.2013 року на суму ПДВ 9104,00 грн., разом на суму ПДВ - 63728,00 грн. Також постачальником в липні 2013 року оформлено податкові накладні №907006 від 09.07.2013 року на суму ПДВ 6923,83 грн., №907007 від 09.07.2013 року на суму ПДВ 6923,83 грн., №2907004 від 29.07.2013 року на суму ПДВ 1335,60 грн. Використання даних будівельних матеріалів в господарській діяльності позивача, а саме для реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", Контракт 2.1 210+00 км -275+00 км., Контракт 2,2 282+00 км-333+250 км, підтверджується актами списання № оСпТ-02031 від 31.10.2013 року, №оСпТ-02032 від 31.10.2013 року, №оСпТ-02046 від 31.10.2013 року, №оСпТ-02077 від 31.10.2013 року, №оСпТ-02080 від 31.10.2013 року, №оСпТ-02081 від 31.10.2013 року, №оСпТ-02086 від 31.10.2013 року, №оСпТ-02091 від 31.10.2013 року.

Факт включення позивачем ПДВ в загальній сумі 63728,00 грн., по податкових накладних, виписаних ТОВ "ВКП "ІнтерТрансСтрой" в червні 2013 року до складу податкового кредиту травня 2014 року сторонами визнається, як і той факт, що в травні 2014 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2014 року.

Також відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Віво-Транс", на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за липень 2013 року ПДВ в сумі 17750,00 грн. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано акт ДПІ у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області №798/16-01-22-06/38439576 від 03.09.2014 року, яким зафіксовано, що зустрічну звірку з ТОВ "Віво-Транс" провести неможливо, в зв'язку з тим, що товариство не знаходиться за податковою адресою. Вказаним актом з використанням інформації в базі даних ІАІС "Податковий блок" зроблено висновки, що у ТОВ "Віво-Транс" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортні засоби, тобто відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності. Операції з продажу товарів по ланцюгу постачання, де ТОВ "Віво-Транс" виступало покупцем, визнано безтоварними. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ТОВ "Віво-Транс" здійснювати господарські операції з продажу товарів/послуг позивачу, а відтак такі операції визнано безтоварними і знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ТОВ "Віво-Транс" в ціні придбання в розмірі 17750 грн. Відповідно, податковим органом констатовано завищення податкового кредиту за липень 2013 року в сумі 17750 грн., та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2013 року на аналогічну суму.

За змістом дослідженого судом акту ДПІ у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області №798/16-01-22-06/38439576 від 03.09.2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Віво-Транс" по взаємовідносинах з контрагентами - покупцями та контрагентами - постачальниками за період: червень 2013 року, липень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року, березень 2014 року, квітень 2014 року, травень 2014 року" (а.с.1-18 том 5) податковим органом зроблено висновок про неспроможність контрагента позивача здійснити відповідні господарські операції через відсутність найманих працівників, основних фондів та транспортних засобів, які, в свою чергу, базуються на аналізі податкової звітності ТОВ "Віво-Транс", а також через неможливість здійснювати господарські операції з реалізації, які, в свою чергу, базуються на аналізі актів про неможливість проведення зустрічних звірок з контрагентами-постачальниками ТОВ "Віво-Транс". Разом з тим, даним актом підтверджено чисельність працюючих на рівні 12 осіб та факт подання ТОВ "Віво-Транс" податкової звітності з ПДВ за червень 2013 року, липень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року, березень 2014 року, квітень 2014 року, травень 2014 року та наявність податкових зобов'язань, сформованих за рахунок покупців ТОВ "Віво-Транс", в тому числі і такого покупця, як Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." Перевіркою встановлено, що згідно з поданого додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за червень 2013 року ТОВ "Віво-Транс" задекларувало податкові зобов'язання на суму 444132,00 грн. ПДВ, в тому числі по взаєморозрахунках з Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." в сумі 17750,04 грн. Також підтверджений факт, що згадане товариство з 01.12.2012 року було зареєстрованим платником ПДВ.

Господарські операції позивача з ТОВ "Віво-Транс" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.96-97 том1, 107-161 том 3): договір №КНК/Р/28-13 від 30.05.2013 року про надання послуг з перевезення вантажів для забезпечення виробничих потреб з реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків- Довжанський", акти здачі-приймання робіт №000060 від 25.06.2013 року, №000088 від 30.06.2013 року, №000089 від 25.06.2013 року, товарно-транспортні накладні. Платіжними дорученнями №3367 від 05.09.2013 року та №3398 від 06.09.2013 року на загальну суму 106500,29 грн. підтверджено факт здійснення повного розрахунку позивача за отримані від ТОВ "Віво-Транс" послуги. За результатом здійснення господарських операцій постачальником в червні 2013 року оформлено податкові накладні: №60 від 25.06.2013 року на суму ПДВ 1277,93 грн., №88 від 30.06.2013 року на суму ПДВ 9091,62 грн., №89 від 30.06.2013 року на суму ПДВ 7380,49 грн., разом 17750,04 грн. Використання отриманих від ТОВ "Віво-Транс" послуг в господарській діяльності позивача, а саме в межах реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", Контракт 2.1 210+00 км -275+00 км., Контракт 2,2 282+00 км-333+250 км, підтверджується табелями обліку робочого часу орендованих механізмів за травень 2013 року та за червень 2013 року.

Факт включення позивачем ПДВ в загальній сумі 17750,00 грн. по податкових накладних, виписаних ТОВ "Віво-Транс" в червні 2013 року до складу податкового кредиту липня 2013 року сторонами визнається, як і той факт, що в липні 2013 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2013 року.

Також відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ПП "ВРГ і К", на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за серпень 2013 року ПДВ в сумі 23844,00 грн. та за вересень 2013 року ПДВ в сумі 44804,00 грн. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано акт Знам'янської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області №258/11-22-22/32502909 від 09.10.2014 року, яким зафіксовано, що місцезнаходження платника податків не встановлено, а для здійснення фінансово-господарської діяльності у підприємства відсутні: технічний персонал, будь-які зареєстровані приміщення та автотранспорт, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Вказаним актом констатовано, що операції придбання товарів ПП "ВРГ і К" та подальшої їх реалізації покупцям не спричиняють реального настання правових наслідків, оскільки є безтоварними. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ПП "ВРГ і К" здійснювати господарські операції з продажу товарів/послуг позивачу, а відтак знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ПП "ВРГ і К" в ціні придбання в загальному розмірі 68648,00 грн. Відповідно, податковим органом констатовано завищення податкового кредиту за серпень 2013 року в сумі 23844,00 грн. та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2013 року на аналогічну суму, а також завищення податкового кредиту за вересень 2013 року в сумі 44804,00 грн. та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2013 року на аналогічну суму.

За змістом дослідженого судом акту Знам'янської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області №258/11-22-22/32502909 від 09.10.2014 року "Про результати документальної невиїзної позапланової перевірки ПП "ВРГ і К" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та правомірності декларування валових доходів та валових витрат з податку на прибуток за період з 01.10.2012 по 31.12.2013 щодо взаємовідносин з ТОВ "Фірма Пром-Інвест", ТОВ "Міськпроектбуд", ТОВ "Електрогурт", ТОВ "Соладей-Україна", ПП "АС Партнер", ТОВ "АПС Люкс" (а.с.18-32 том 5) податковим органом зроблено висновок про неспроможність контрагента позивача здійснити відповідні господарські операції через відсутність найманих працівників, основних фондів та транспортних засобів, які, в свою чергу, базуються на аналізі податкової звітності ПП "ВРГ і К", а саме на факті не подання вказаним платником звітів 1-ДФ за 2013 рік та на відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів. Також на підставі актів перевірок контрагентів - постачальників ПП "ВРГ і К", податковим органом зроблено висновок про безтоварність операцій ПП "ВРГ і К" з придбання, і, відповідно, операцій з реалізації по ланцюгам постачання. Разом з тим, даним актом підтверджено факт подання ПП "ВРГ і К" податкової звітності з ПДВ за перод жовтень 2012 року - серпень 2013 року. Перевіркою встановлено, що згідно з поданого додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2013 року ПП "ВРГ і К" задекларувало податкові зобов'язання по взаєморозрахунках з Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." в сумі 23843,70 грн., а згідно з поданого додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2013 року ПП "ВРГ і К" задекларувало податкові зобов'язання по взаєморозрахунках з Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." в сумі 44804,00 грн. Також підтверджений факт, що згадане товариство з 17.01.2005 року по 02.09.2013 року було зареєстрованим платником ПДВ.

Господарські операції позивача з ПП "ВРГ і К" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.90-91 том 1, 89-233 том 4): договір №КНК/Р/54-13 від 05.03.2013 року про надання послуг з перевезення вантажів для забезпечення виробничих потреб з реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків- Довжанський", акт надання послуг в липні місяці від 31.07.2013 року, акт надання послуг в серпні місяці від 31.08.2013 року, товарно-транспортні накладні. Платіжними дорученнями №3380 від 06.09.2013 року та №4622 від 24.10.2013 року на загальну суму 411883,29 грн. підтверджено факт здійснення повного розрахунку позивача за отримані від ПП "ВРГ і К" послуги. За результатом здійснення господарських операцій постачальником оформлено податкові накладні №78 від 31.07.2013 року на суму ПДВ 23843,70 грн. та №112 від 31.08.2013 року на суму ПДВ 44803,52грн. Використання отриманих від ПП "ВРГ і К" послуг в господарській діяльності позивача, а саме в межах реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", Контракт 2.1 210+00 км -275+00 км., Контракт 2,2 282+00 км-333+250 км, підтверджується табелями обліку робочого часу орендованих механізмів за липень 2013 року та за серпень 2013 року.

Факт включення позивачем ПДВ в сумі 23844,00 грн. по податкових накладних, виписаних ПП "ВРГ і К" в липні 2013 року до складу податкового кредиту серпня 2013 року сторонами визнається, як і той факт, що в серпні 2013 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2013 року, та факт включення позивачем ПДВ в сумі 44804,00 грн. по податкових накладних, виписаних та ПП "ВРГ і К" в серпні 2013 року до складу податкового кредиту вересня 2013 року сторонами визнається, як і той факт, що у вересні 2013 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2013 року.

Аналогічним чином відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Юнія-Транс", на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за листопад 2013 року ПДВ в сумі 24584,00 грн. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано акт Знам'янської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області №184/11-22-22/37342256 від 04.08.2014 року, яким зафіксовано, що у ТОВ "Юнія-Транс" відсутні виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби при значних обсягах реалізації робіт, послуг, а штаті рахується лише 1 особа. Вказаним актом констатовано, що автопослуги, які ТОВ "Юнія-Транс" надавало Представництву "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." у вересні 2013 року по ланцюгу постачання від ТОВ "Борис Груп" не підтверджено, оскільки останнє товариство за своїм місцезнаходженням відсутнє. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ТОВ "Юнія-Транс" здійснювати господарські операції з продажу автопослуг позивачу, а відтак знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ТОВ "Юнія-Транс" в ціні придбання таких послуг в загальному розмірі 24584,00 грн. Відповідно, податковим органом констатовано завищення податкового кредиту за листопад 2013 року в сумі 24584,00 грн., та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на аналогічну суму.

За змістом дослідженого судом акту Знам'янської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області №184/11-22-22/37342256 від 04.08.2014 року "Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ "Юнія-Транс" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та правомірності декларування валових доходів та валових витрат з податку на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 щодо взаємовідносин з ТОВ "Борис Груп" (а.с.32-36 том 5) податковим органом зроблено висновок про неспроможність контрагента позивача здійснити господарські операції з надання автопослуг через те, що контрагент контрагента по ланцюгу постачання таких послуг - ТОВ "Борис Груп" відсутнє за своїм місцезнаходженням. Перевіркою встановлено, що згідно з поданого додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2013 року ТОВ "Юнія-Транс" задекларувало податкові зобов'язання по взаєморозрахунках з Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." в сумі 40835,90 грн., однак завищеною за логікою цього акту вважається лише сума ПДВ на рівні 24584,00 грн. Також актом підтверджений факт, що ТОВ "Юнія-Транс" з 04.10.2011 року було зареєстрованим платником ПДВ і залишалося таким по день проведення перевірки.

Господарські операції позивача з ТОВ "Юнія-Транс" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.84-89 том 1, 196-250 том 3, 1-46 том 4): договір №КНК/Р/74-13 від 02.09.2013 року про надання послуг з перевезення вантажів для забезпечення виробничих потреб з реалізації проекту "Реконструкція автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків- Довжанський", акт виконаних робіт за вересень від 30.09.2014 року, товарно-транспортні накладні. Платіжним дорученням №4623 від 24.10.2013 року підтверджено здійснення повного розрахунку позивача за отримані від ТОВ "Юнія-Транс" послуги. За результатом здійснення господарських операцій постачальником оформлено податкову накладну № 1 від 30.09.2013 року на суму ПДВ 40835,90 грн. Використання отриманих від ТОВ "Юнія-Транс" послуг в господарській діяльності позивача, а саме в межах реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", Контракт 2.1 210+00 км -275+00 км., Контракт 2,2 282+00 км-333+250 км, підтверджується табелями обліку робочого часу орендованих механізмів за вересень 2013 року.

Факт включення позивачем ПДВ в сумі 40835,90 грн. по податковій накладній, виписаній ТОВ "Юнія-Транс" у вересні 2013 року до складу податкового кредиту за листопад 2013 року сторонами визнається, як і той факт, що в листопаді 2013 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2013 року, як і той факт, що контролюючий орган виключив зі складу податкового кредиту лише частину суми ПДВ по даній податковій накладній, а саме 24583,70 грн.

Також відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "А-Мета" на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за липень 2014 року ПДВ в сумі 73208,00 грн. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано довідку Світловодської ОДПІ №293/2200/34395750 від 05.12.2014 року, якою констатовано, що послуги по доставці товару - піщано-щебеневої суміші та гран відсіву, які ТОВ "А-Мета" надавало Представництву "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." у липні 2014 року в рамках виконання договору про постачання такого товару, по ланцюгу постачання від ПП "Водолій 14" не підтверджено, оскільки згідно з АІС "Автомобіль" ДАІ МВС України на такого платника податків не зареєстровано жодного транспортного засобу, а причетність фізичних осіб - водіїв до діяльності ПП "Водолій 14" встановити не можливо. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ТОВ "А-Мета" здійснювати господарські операції з продажу послуг по доставці товару позивачу, а відтак знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ТОВ "А-Мета" в ціні придбання товару (до якої включена ціна доставки) таких послуг в загальному розмірі 73208,00 грн. Відповідно, податковим органом констатовано завищення податкового кредиту за липень 2014 року в сумі 73208,00 грн., та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року на аналогічну суму.

За змістом дослідженої судом довідки Світловодської ОДПІ №293/2200/34395750 від 05.12.2014 року "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "А-Мета" щодо дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із ПП "Водолій-14" за липень 2014 року" (а.с.37-46 том 5) податковим органом зроблено висновок про неспроможність контрагента позивача здійснити господарські операції з надання автопослуг через те, що контрагент контрагента по ланцюгу постачання не в частині товару, а в частині транспортування - ПП "Водолій-14" не могло надати послуги по доставці товару через відсутність власних або орендованих транспортних засобів та непред'явлення трудових та/ або інших угод з фізичними-особами, водіями відповідних транспортних засобів, зазначених в товарно-транспортних накладних. Перевіркою встановлено, що згідно з поданого додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "А-Мета" задекларувало податкові зобов'язання по взаєморозрахунках з Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." на рівні 413593,00 грн., однак завищеною за логікою цього акту вважається лише сума ПДВ на рівні 73208,16 грн., тобто ПДВ, яке включене в ціну товару як ПДВ на витрати по доставці. Також актом підтверджений факт, що ТОВ "А-Мета" з 06.06.2006 року було зареєстрованим платником ПДВ і залишалося таким по день проведення перевірки.

Господарські операції позивача з ТОВ "А-Мета" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.98-103, 211-250 том 1, 1- 250 том 2, 1- 106 том 3): договір поставки №КНК/8/154-13 від 19,12.2013 року про поставку піщано-щебеневої суміші 0-40мм. та гран відсіву 0-5мм, специфікації, видаткові накладні №РН-0000055 від 02.07.2014 року, №РН-0000056 від 03.07.2014 року, №РН-0000070 від 22.07.2014 року, №РН-0000072 від 23.07.2014 року, №РН-0000076 від 25.07.2014 року, №РН-0000077 від 26.07.2014 року, №РН-0000079 від 28.07.2014 року, №РН-0000081 від 29.07.2014 року, №РН-0000083 від 30.07.2014 року, №РН-0000085 від 31.07.2014 року, №РН-0000057 від 04.07.2014 року, №РН-0000058 від 07.07.2014 року, №РН-0000059 від 08.07.2014 року, №РН-0000060 від 09.07.2014 року, №РН-0000061 від 10.07.2014 року, №РН-0000062 від 11.07.2014 року, №РН-0000063 від 14.07.2014 року, №РН-0000064 від 15.07.2014 року, №РН-0000066 від 17.07.2014 року, №РН-0000067 від 18.07.2014 року, №РН-0000068 від 21.07.2014 року, №РН-0000069 від 22.07.2014 року, №РН-0000070 від 23.07.2014 року, №РН-0000074 від 24.07.2014 року, №РН-0000075 від 25.07.2014 року, №РН-0000078 від 28.07.2014 року, №РН-0000080 від 29.07.2014 року, №РН-0000082 від 30.07.2014 року, №РН-0000084 від 31.07.2014 року. Транспортування піщано-щебеневої суміші 0-40мм. здійснювалось за рахунок ТОВ "А-Мета" з станції Лівобережна Південної залізничної дороги до ст. Решетиловка Південної залізничної дороги, що підтверджується залізничними накладними та автотранспортом з смт. Власівка до смт. Решетилівка, що підтверджується товарно-транспортними накладними. Транспортування гран відсіву 0-5мм. здійснювалось за рахунок ТОВ "А-Мета" з смт.Власівка до с.Решетилівка, що підтверджується товарно-транспортними накладними. Будівельні матеріали поставлялись в с. Решетилівка де знаходиться Тимчасова виробнича база по виготовленню дорожньо-будівельних матеріалів, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованої ДАБІ України від 22.05.2014 року №ІУ 68. Платіжними дорученнями №4174 від 08.07.2014 року, №4466 від 14.07.2014 року, №4581 від 17.07.2014 року та №4645 від 18.07.2014 року підтверджено здійснення повного розрахунку позивача за отримані від ТОВ "А-Мета" товари, в тому числі з урахуванням ціни їх доставки. За результатами здійснення господарських операцій постачальником оформлено податкові накладні №1 від 02.07.2014 року на суму ПДВ 16273,97 грн., №2 від 03.07.2014 року на суму ПДВ 9226,12 грн., №3 від 04.07.2014 року на суму ПДВ 6719,33 грн., №5 від 07.07.2014 року на суму ПДВ 9159,43 грн., №6 від 08.07.2014 року на суму ПДВ 7859,16 грн., №7 від 09.07.2014 року на суму ПДВ 7805,01 грн., №8 від 10.07.2014 року на суму ПДВ 9247,94 грн., №10 від 11.07.2014 року на суму ПДВ 9056,69 грн., №11 від 14.07.2014 року на суму ПДВ 9629,88 грн., №12 від 15.07.2014 року на суму ПДВ 11081,28 грн., №17 від 17.07.2014 року на суму ПДВ 15550,13 грн., №18 від 18.07.2014 року на суму ПДВ 38015,36 грн., №19 від 22.07.2014 року на суму ПДВ 16380,00 грн., №20 від 23.07.2014 року на суму ПДВ 5013,85 грн., №21 від 23.07.2014 року на суму ПДВ 22913,33 грн., №24 від 24.07.2014 року на суму ПДВ 11309,56 грн., №25 від 25.07.2014 року на суму ПДВ 12002,93 грн., №26 від 25.07.2014 року на суму ПДВ 25958,33 грн., №27 від 26.07.2014 року на суму ПДВ 26133,33 грн., №28 від 28.07.2014 року на суму ПДВ 8444,83 грн., №29 від 28.07.2014 року на суму ПДВ 35945,00 грн., №30 від 29.07.2014 року на суму ПДВ 7811,95 грн., №31 від 29.07.2014 року на суму ПДВ 42350,00 грн., №32 від 30.07.2014 року на суму ПДВ 7099,54 грн., №33 від 30.07.2014 року на суму ПДВ 9800,00 грн., №36 від 31.07.2014 року на суму ПДВ 32806,67 грн. Використання отриманих від ТОВ "А-Мета" товарів в господарській діяльності позивача, а саме в межах реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", Контракт 2.1 210+00 км -275+00 км., Контракт 2,2 282+00 км-333+250 км, підтверджується актом по витратах матеріалів для виробництва асфальту за липень 2014 року з додатками та звітом про використання основних матеріалів по Сертифікату №12-14 за липень-вересень 2014 року.

Факт включення позивачем ПДВ по податкових накладних, виписаних ТОВ "А-Мета" у липні 2014 року до складу податкового кредиту за липень 2014 року сторонами визнається, як і той факт, що в липні 2014 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року, як і той факт, що контролюючий орган виключив зі складу податкового кредиту лише частину суми ПДВ по даним податковим накладним, а саме 73208 грн.

Також відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ПП "Санпласт" на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за липень 2014 року ПДВ в сумі 35000,00 грн. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано акт Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області №149/06-25-22-02/33975121 від 11.07.2014 року, яким зафіксовано, що зустрічну звірку ПП "Санпласт" провести неможливо, в зв'язку з тим, що товариство не знаходиться за податковою адресою. Вказаним актом з використанням інформації в базі даних ІАІС "Податковий блок" зроблено висновки, що у ПП "Санпласт" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, тобто відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності, а по базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів існують розбіжності. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ПП "Санпласт" здійснювати господарські операції з позивачем, а відтак такі операції визнано безтоварними і знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ПП "Санпласт" в ціні придбання в розмірі 35000,00 грн. Відповідно, податковим органом констатовано завищення податкового кредиту за липень 2014 року в сумі 35000,00 грн. та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року на аналогічну суму.

За змістом дослідженого судом акту Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області №149/06-25-22-02/33975121 від 11.07.2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Санпласт" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за січень 2014 року, березень 2014 року, квітень 2014 року, травень 2014 року" (а.с.47-52 том 5) податковим органом зроблено висновок, що зустрічною звіркою неможливо ні підтвердити, ні спростувати факт проведення господарських операцій ПП "Санпласт" з контрагентами -постачальниками та контрагентами - покупцями за січень, березень, квітень, травень 2014 року. Перевіркою встановлено, що згідно з поданого додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2014 року ПП "Санпласт" задекларувало податкові зобов'язання по взаєморозрахунках з Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." на рівні 35000,00 грн. Також актом підтверджений факт, що ПП "Санпласт" з 09.02.2006 року було зареєстрованим платником ПДВ і залишалося таким по день проведення перевірки.

Господарські операції позивача з ПП "Санпласт" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.79-84 том 1, 162-184 том 3): договір №КНК/8/15-03/14 від 15.03.2014 року про виконання робіт з демонтажу, розбирання та підготовки до транспортування резервуару для зберігання бітуму ємністю 1000 мЗ. в с. Великі Кошарища, Житомирської області, заявка на надання механізмів для виконання робіт з демонтажу резервуара V=1000 мЗ, а саме на: кран в/п 40тн. Самохідному шассі (стріла-телескопічна), погружчик "Маніту", подорожній лист №683 від 21-З0 квітня 2014 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серія ЕА № 056511 та Серія ЕА № 046874) рапорт змін за квітень-травень 2014 року по механізму, акт прийому виконання робіт по демонтажу та підготовці до транспортуваль-ного стану 1-го резервуару для зберігання бітуму ємністю1000 мЗ. за квітень 2014 року. Платіжними дорученнями №1433 від 26.03.2014 року та № 2011 від 16.04.2014 року підтверджено здійснення повного розрахунку позивача за отримані від ПП "Санпласт" роботи. За результатами здійснення господарської операції постачальником оформлено податкову накладну №40 від 16.04.2014 року на суму ПДВ 35000 грн. Використання отриманих від ПП "Санпласт" робіт в господарській діяльності позивача, а саме в межах реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", Контракт 2.1 210+00 км -275+00 км., Контракт 2,2 282+00 км-333+250 км, підтверджується договором № КНК/Р/01-13 від 08.02.2012 року про надання послуг з перевезення, товарно-транспортною накладною від 29.04.2014 року, актом про наданим послугам в квітні 2014 року від 30.04.2014 року, накладною про отримання від 29.04.2015 року та Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованої ДАБІ України від 22.05.2014 року №ІУ 64.

Факт включення позивачем ПДВ в сумі 35000,00 грн. по податковій накладній, виписаній ПП "Санпласт" у липні 2014 року до складу податкового кредиту за липень 2014 року сторонами визнається, як і той факт, що в липні 2014 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року.

Аналогічним чином відповідачем встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Шелеш" на підставі яких відніс до складу податкового кредиту за липень 2013 року ПДВ в сумі 25000,00 грн. В ході проведення перевірки позивача відповідачем використано акт Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №3430/150/04-03-22-01/35236940 від 08.08.2014 року, яким зафіксовано, що у ТОВ "Шелеш" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортні засоби та торгівельне обладнання, тобто відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей, що свідчить про здійснення діяльності, спрямованої на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. На підставі таких висновків, відповідачем зроблено власний висновок про неможливість ТОВ "Шелеш" здійснювати господарські операції з позивачем, а відтак такі операції визнано безтоварними і знято із задекларованої позивачем суми податкового кредиту суму ПДВ, сплачену ТОВ "Шелеш" в ціні придбання в розмірі 25000,00 грн. Відповідно, податковим органом констатовано завищення податкового кредиту за липень 2013 року в сумі 25000,00 грн. та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (рядок 19) на цю суму, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2013 року на аналогічну суму.

За змістом дослідженого судом з акту перевірки позивача №434/17-16-15-02/26603641 від 02.06.2015 року акту Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №3430/150/04-03-22-01/35236940 від 08.08.2014 року, встановле-но, що згідно з поданого додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2013 року ТОВ "Шелеш" задекларувало податкові зобов'язання по взаєморозрахунках з Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." на рівні 25000,00 грн. Також актом підтверджений факт, що ТОВ "Шелеш" з 09.02.2006 року було зареєстрованим платником ПДВ і залишалося таким по день проведення перевірки.

Господарські операції позивача з ТОВ "Шелеш" оформлені такими первинними документами, належним чином посвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.92-95 том 1, 185-194 том 3): договір поставки №172 від 15.07.2013 року на поставку будівельних товарів, специфікація на товар: стійку-драбину 2,5м для КЛХ, платформу-настил 2,0 м. (для ВМ), ферму з'єднувальну (опору) "Атлант" 2,0 м. (для ВМ), ферму страхову "Атлант", 2,0м (для ВМ), опору регулювальну (домкрат), рахунок фактура № СФ000650 від 08.07.2013 року, видаткові накладні №546 від 15.07.2013 року та №547 від 15.07.2013 року. Платіжним дорученням №2217 від 15.07.2013 року підтверджено здійснення повного розрахунку позивача за отримані від ТОВ "Шелеш" товари. За результатами здійснення господарської операції постачальником оформлено податкову накладну №71 від 15.07.2013 року на суму ПДВ 25000 грн. Використання отриманих від ТОВ "Шелеш" товарів в господарській діяльності позивача, а саме в межах реалізації проекту "Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський", Контракт 2.1 210+00 км -275+00 км., Контракт 2,2 282+00 км-333+250 км, підтверджується карткою обліку малоцінних швидкозношувальних матеріалів, розхідним ордером від 08.08.2013 року та актом списання №оСпТ-01386 від 31.08.2013 року.

Факт включення позивачем ПДВ в сумі 25000,00 грн. по податковій накладній, виписаній ТОВ "Шелеш" у липні 2013 року до складу податкового кредиту за липень 2013 року сторонами визнається, як і той факт, що в липні 2014 року різниця між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту позивача мала від'ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ), а тому і була включена до бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2013 року.

З дослідження в ході судового розгляду всіх обставин справи та наявних на їх підтвердження доказів щодо здійснюваних позивачем описаних вище господарських операцій судом встановлено, що первинні документи, в тому числі податкові накладні, на підставі яких позивач сформував спірні суми податкового кредиту за вказаними господарськими операціями, оформлені належним чином, містять всі необхідні реквізити, складені особами, що на момент їх складання були в установленому порядку зареєстровані як юридичні особи та як платники податків (в тому числі і податку на додану вартість). Досліджені судом документи повністю розкривають зміст вказаних господарських операцій і відповідають їм, а також беззаперечно відображають реальність руху активів та зміну майнового стану позивача та його контрагентів, що відбулися внаслідок здійснення таких господарських операцій.

Усі, без виключення, роботи, придбані позивачем у вказаних контрагентів належним чином обліковані як в його бухгалтерському, так і в податковому обліку, а також використані для потреб господарської діяльності позивача і в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності позивача.

Надаючи правову оцінку досліджуваним обставинам справи, суд вважає за необхідне врахувати наступні вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст.198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2. ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до пп.201.6., 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За правилами п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

А згідно з п.200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що в разі, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.6 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтер-ському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пп.2.16 вказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені відповідно до вимог чинного законодавства і лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В контексті наведених норм чинного законодавства, судом встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами були здійснені в межах їх господарської діяльності, сторони переслідували ділову мету при їх здійсненні та понесли зміни майнового стану, що, в свою чергу, вказує на реальне настання як для позивача, так і його контрагентів правових наслідків, обумовлених укладеними між ними правочинами.

Суд звертає увагу на те, що предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою виникнення права на податковий кредит, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту. Відтак, не можуть бути безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати зустрічних перевірок контрагентів позивача та/або результати автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів чи дані баз відповідача.

З огляду на вказане, суд вважає висновки відповідача про безтоварність господарських операцій позивача та укладення ним правочинів без мети реального настання правових наслідків, лише з метою надання податкової вигоди, які ґрунтуються на результатах перевірок контрагентів позивача по ланцюгу постачання, а також на даних баз ДПС та Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів, такими, що базуються виключно на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами і фактично повністю спростовуються матеріалами справи, а відтак не беруться судом до уваги.

Також судом встановлено і це не заперечується відповідачем, що на момент здійснення вказаних господарських операцій контрагенти позивача були належним чином зареєстрованими суб'єктами господарювання, мали статус платників податків, в т.ч. платників податку на додану вартість, мали право укладати правочини та оформляти на їх виконання первинні документи, тобто володіли повною цивільною, господарською та податковою правосуб'єктністю, а також вчиняли правочини відповідно та в рамках своєї господарської діяльності. Позивач як добросовісний платник податків пересвідчився у вказаних обставинах на момент здійснення відповідних господарських операцій і не міг знати про стан виконання контрагентами своїх обов'язків, визначених законодавством.

Також суд звертає увагу на те, що діючий Податковий кодекс України не ставить в залежність право віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Формування податкового кредиту є правом окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом інших осіб, їх звітності та податкової дисципліни. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету або встановлено порушення податкового законодавства з боку контрагента, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Також позивач не може нести відповідальність за дії контрагентів і за їх стосунки з "сумнівними", на думку податкового органу, контрагентами. Поведінка постачальників в ланцюгу постачання, з якими платник не перебував у жодних взаємовідносинах, немає безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між таким платником та його безпосереднім контрагентом.

Поряд з цим, суд зауважує, що перевіркою, а також в ході розгляду справи судом не встановлено жодних фактів, які б свідчили про те, що діяльність позивача спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.

З огляду на все вищевказане, суд вважає, що в діях позивача, як платника податку, не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, доцільності та діловій меті здійснення господарської діяльності, що підтверджується наявністю належним чином оформлених та досліджених судом документів.

Поряд з цим, суд, керуючись вимогами ч.2 ст.8 КАС України, вважає за необхідне врахувати висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (№ 3991/03), відповідно до яких: платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню; у разі, якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

В той же час, відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідач не подав жодних доказів на підтвердження того, що позивач у справі діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які, можливо, допускали його контрагенти, або що його діяльність спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області від 18 червня 2015 року № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 13161,25 грн., в тому числі 10529,00 грн. - за основним платежем та 2632,25 грн. - за штрафними санкціями та № форми "В1", яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 307918 грн., у тому числі задеклароване у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень 2014 року - 63728,00 грн., за серпень 2013 року - 17750,00 грн., за вересень 2013 року - 23844,00 грн., за жовтень 2013 року - 44804,00 грн., за грудень 2013 року - 24584,00 грн., за серпень 2014 року - 73208,00 грн., за серпень 2014 року - 35000,00 грн., за серпень 2013 року - 25000,00 грн. та нараховано штраф у сумі 153959,00 грн., не відповідають критеріям правомірності, встановленим в статті 2 КАС України, порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправних рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.06.2015 № та №.

Присудити на користь позивача "Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А" в особі Представництва "Тодіні Контрукціоні Дженералі С.П.А" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 7125,57 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.