Справа № 127/27356/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27356/15-а
Головуючий у 1-й інстанції: Романюк Л.Ф.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.

24 березня 2016 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.
за участю:
секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,
позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: Кононова В.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Вінницькій області, які полягають у відмові зарахувати до вислуги років для призначення пенсії відомостей щодо періоду військової служби в навчальному закладі, а саме: строку навчання у Київському Суворовському училищі з посиленою військово - фізичною підготовкою; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу термін навчання у вище зазначеному училищі з 15.08.1991 року по 09.06.1993 рік у загальний строк військової служби та провести перерахунок вислуги років.
Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в поному обсязі. У своїй апеляційній скарзі апелянт посилаються на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, та не доведення обставин що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.
Позивач вимоги апеляційної скарги в судовому засіданні підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені у апеляційній скарзі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.
Підсудність місцевим загальним судам як адміністративним судам визначається ч. 1 ст. 18 КАС України.
Справи з приводу проходження публічної служби у відповідності ч. 4 ст. 18 КАС України підсудні окружним адміністративним судам.
Предметом розгляду у даній справі є зарахування періоду навчання у Київському військовому ліцеї до стажу позивача необхідного для здійснення доплати до грошового утримання за вислугу років служби і в подальшому для звільнення зі служби.
Таким чином, спір між сторонами пов`язаний з проходження публічної служби, і у відповідності до ст. 18 КАС України суд першої інстанції є неповноважним судом у цій справі, що у свою чергу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України тягне за собою скасування постанови суду.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Встановлено, що позивач з 15.08.1991 року по 09.06.1993 року навчався у Київському Суворовському військовому училищі з посиленою військово фізичною підготовкою, що підтверджується копією атестату про середню освіту.
Листом відповідача № 6487/7/02-32-04-00 від 23.11.2015 року позивачу відмовлено в зарахуванні зазначеного періоду у вислугу років для виплати надбавки і призначення пенсії.
Згідно зі статтею 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) початком перебування на військовій службі вважався, зокрема, день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.
Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» визначено виключний перелік видів військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин; військова служба жінок за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу; військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів; військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів; військова служба за контрактом офіцерського складу.
Необхідною умовою прийняття на військову службу є, зокрема, досягнення громадянином України відповідного віку, передбаченого статтями 15 та 20 цього Закону.
Перебування на військовій службі громадян, які навчаються у військово-навчальних закладах, передбачено і у статті 25 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу».
Водночас, положеннями статей 8 та 12 зазначеного Закону для громадян, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, передбачено проходження підготовки у військових ліцеях, середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладах, в організаціях Товариства сприяння обороні України, на підготовчих курсах при вищих навчальних закладах або самостійно.
З метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року №490 «Про реформу системи військової освіти» створено, в тому числі, й Київський військовий ліцей на базі Київського суворовського військового училища, навчання в якому розпочато з 01 вересня 1992 року. У період з 15 серпня 1991 року по 09 червня 1993 року у даному ліцеї навчався позивач.
Отже Київський військовий ліцей не є військовим навчальним закладом в розумінні положень Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», тому строк навчання позивача у ньому не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання в такому учбовому закладі не можна вважати проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у частині 4 статті 2 цього Закону.
За таких обставин колегія суддів вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 25 березня 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.