Справа № 296/8148/15-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Драч Ю.І.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"31" березня 2016 р. Справа № 296/8148/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю позивача,

представників відповідачів

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "15" лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до Житомирської міської ради, Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 та просила визнати протиправними дії Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради щодо видачі довідки №1331 від 22.09.2007 року із зазначенням в ній необ'єктивних відомостей про осіб, зареєстрованих та проживаючих за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, у зв'язку із відсутністю відомостей про реєстрацію та проживання з 02 березня 2005 року неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову або закрити провадження у справі. Зокрема, апелянт посилається на те, що вказаний спір не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства та при розгляді справи судом не враховано положення Сімейного кодексу України.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2007 року між ОСОБА_7 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір за №0, згідно якого ОСОБА_7 отримав від АКІБ «УкрСиббанк» кредит в сумі 28000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки від 28 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрованого в реєстрі за №14851. Відповідно до предмету вказаного договору іпотеки, іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Водночас, для укладення наведеного договору іпотеки, на вимогу нотаріуса, ОСОБА_7 у Комунальному підприємстві «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради отримав довідку за №1331 від 22.09.2007 року, в якій було зазначено, що в квартирі, яка згодом була передана в іпотеку, зареєстровано місце проживання лише позивачки та ОСОБА_7

У зв"язку з тим, що у довідці не було зазначено про проживання та реєстрацію в цій квартирі, з 02.03.2005 року, їх малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та вважає, що дії Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради, які полягають у видачі згаданої довідки, є протиправними та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновків, що вказаний спір є публічно-правовим.

Проте, погодитися з такими висновками не можливо, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства (частина перша статті 2 КАС).

Перелік публічно-правових справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині другій статті 17 КАС України, зокрема на спори фізичних і юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка оскаржує протиправні дії Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради, засновником якого є територіальна громада м. Житомира в особі Житомирської міської ради. Згідно п.2.1. Статуту підприємство створене з метою отримання прибутку. Метою діяльності є здійснення виробничої, торгівельної, посередницької та інших видів діяльності, виконання робіт та надання послуг. Основними напрямками та видами діяльності вказаного підприємства, серед іншого, є і ведення паспортно-реєстраційного обліку громадян, видача довідок встановленого зразка (а.с.67).

Отже, спірні правовідносини, які виникли щодо видачі довідки про склад сім"ї не пов"язані зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій щодо позивача. Комунальне підприємство не є суб"єктом владних повноважень згідно визначення, зазначеного в пункті 7 частини першої статті 3 КАС України, а тому вказаний спір не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначення Житомирської міської ради як відповідача не впливає на визначеність підсудності даної справи, оскільки позивачем не зазначалося які права порушено міською радою як суб"єктом владних повноважень та підлягають відновленню.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув уваги, що призвело до ухвалення судового рішення з недотриманням норм процесуального права, а тому вказане судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Разом з тим, позивачка не позбавлена права на звернення до суду з вказаними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "15" лютого 2016 р. скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "31" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу Житомирська міська рада майдан ім.С.П. Корольова, 4/2,м.Житомир,Житомирська область,10014

4 - відповідачу Комунальне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради вул.Гречка,5,м.Житомир,10004

- ,