Справа № 825/67/16
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/67/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Сорочка Є.О.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'яання нарахувати та виплатити кошти,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 06 листопада 2015 року №416 о/с, згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_2 (НОМЕР_2), старшого інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Чернігів» УМВС було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів).

Наказом УМВС України в Чернігівській області «Про відрядження працівників УМВС області до м. Києва» від 15 жовтня 2015 року №1355, з метою надання допомоги ГУМВС України в м. Києві по забезпеченню охорони громадського порядку та безпеки громадян під час проведення 14 жовтня 2015 року масових заходів в центральній частині міста, керуючись наказом МВС України від 31 грудня 2004 року №1666 «Про затвердження інструкції з організації відрядження у структурі МВС України», ОСОБА_2 в складі зведеного загону УМВС України у Чернігівській області було відряджено до особливого розпорядження в розпорядження ГУМВС України в м. Києві.

Крім того, на виконання наказу УМВС України в Чернігівській області від 21 жовтня 2015 року №1158 «Про виділення особового складу МРВ та УМВС області, доставку співробітників з числа придатних сил УМВС області до місць несення служби по охороні виборчих дільниць, проведення їх інструктажів та доставки в зворотному напрямку», з метою належного забезпечення охорони громадського порядку МРВ УМВС області, керуючись наказом МВС України від 31 грудня 2004 року №1666 «Про затвердження інструкції з організації відрядження у структурі МВС України», наказом УМВС України в Чернігівській області «Про відрядження працівників батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області» від 29 жовтня 2015 року №1426, ОСОБА_2 було відряджено до особливого розпорядження до Менського РВ.

18 листопада 2015 року позивач звернувся до УМВС України із заявами про виплату йому грошового забезпечення за несення служби у святковий день 14 жовтня 2015 року під час відрядження до м. Києва, та у дні щотижневого відпочинку під час відрядження до Менського РВ 24 жовтня 2015 року та 25 жовтня 2015 року.

Листами від 15 грудня 2015 року №9/Ш-10 та №9/Ш-14 ОСОБА_2 було повідомлено, що доплата за роботу в святкові дні для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх прав визначена п.3.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ». Підставою для залучення працівників ОВС до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: письмовий наказ керівника органу внутрішніх справ; графіки нарядів чергувань, затверджені керівником органів внутрішніх справ. Вищевказана виплата може проводитись на підставі табеля з кількістю відпрацьованих годин у святкові дні. У зв'язку з тим, що до УФЗБО УМВС України у Чернігівській області вказані документи не надходили, проводити позивачу виплату доплати за роботу в святкові дні та дні щотижневого відпочинку не має підстав.

Посилаючись на порушення відповідачем положень Наказу МВС України від 31 грудня 2007 року №499 та норм ст.ст.107, 116, 117 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), позивач вважає, що має законні підстави для стягнення коштів за час несення служби 14 жовтня 2015 року, з 21 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2015 року, оскільки сумарно ним було відпрацьовано 120 год., тобто на 79 год. більше норми, за які відповідач має нарахувати та виплатити йому подвійну годинну ставку заробітної плати.

Відмовляючи в задоволенні вимог даного позову суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для проведення відповідачем нарахування та виплати позивачу коштів за несення ним служби понад встановлену тривалість робочого часу, у вихідні та святковий день, з огляду на відсутність доказів на підтвердження несення служби саме в ці дня.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Робота у визначені в статті 73 КЗпП України дні компенсується відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Так, положенням статті 107 КЗпП передбачено, що робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13, передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Згідно ст. 19 Закону України «Про міліцію», форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Відповідно до ч.ч.11,12 ст.22 Закону України «Про міліцію», для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства.

Згідно п.10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Пунктом 21 цього Положення встановлено, що для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Внутрішній розпорядок, зокрема, в органах внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів. При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року №1294, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

На виконання вищевказаної постанови наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, якою урегульовано порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу Органів Внутрішніх Справ України (надалі - Інструкція №499).

Відповідно до п.3.7.1 Інструкції №499, при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Пунктом 3.7.2 Інструкції №499 встановлено, що годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік.

Згідно п.3.7.3 Інструкції №499, служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається.

Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: письмові накази керівників органів внутрішніх справ; графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ (п.3.7.4 Інструкції №499).

Відповідно до п.3.7.5 Інструкції №499, облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов'язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що підставою для виплати компенсації за службу в святкові дні та працю понад встановлену тривалість робочого часу можуть бути лише письмові накази (вказівки) керівників органів внутрішніх справ про залучення особи рядового та начальницького складу у вихідний день до несення служби та відповідні щомісячні табелі, якими має здійснюватися облік відпрацьованих годин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до посвідчень про відрядження №1850 та №1874, звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 05 листопада 2015 року №2909, №2876, ОСОБА_2 на підставі наказів УМВС України у Чернігівській області був відряджений для несення служби до м. Київ (з 14 жовтня 2015 року по 15 жовтня 2015 року) та м.Мена Чернігівської області (з 21 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2015 року).

Факт відрядження позивача до вказаних населених пунктів підтверджується також: витягом з Книги видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів БПС МОП «Чернігів», відповідно до якого позивачем 21 жовтня 2015 року було отримано спецзасоби, які ним повернуті 26 жовтня 2015 року; довідкою БПС ПОП «Чернігів» від 27 січня 2016 року №38 про отримання вогнепальної зброї ОСОБА_2 в жовтні 2015 року, саме 21 жовтня 2015 року (дата повернення - 26 жовтня 2015 року); довідкою про виїзд автобусів марки «ПАЗ-32053», д.н.з. НОМЕР_3 та «ЛАЗ-699Р», д.н.з. НОМЕР_1 з особовим складом УМВС України у Чернігівській області у відрядження до м. Києва.

Графік роботи позивача мав плинний характер, у зв'язку з чим після повернення позивача з відрядження йому було надано дні відпочинку з 16 по 18 жовтня 2015 року, а 15 жовтня 2015 року ОСОБА_2 до несення служби не залучався. Також, ОСОБА_2 27 жовтня 2015 року та 28 жовтня 2015 року були надані вихідні дні, а 26 жовтня 2015 року після повернення з відрядження він до несення служби не залучався, що позивачем не заперечувалось. Вищевказане підтверджується також довідками БПСПОП «Чернігів» від 19 січня 2016 року №25 та від 27 січня 2016 року №37, від 27 січня 2016 року №39.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги надану ОСОБА_2 довідку Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради (Поліклініка) від 03 лютого 2016 року №406 щодо перебування його на амбулаторному лікуванні у терапевта з 26 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2015 року, оскільки про факт перебування на лікуванні позивач керівництво не повідомив, за отриманням вільних днів в інший період до керівника не звертався.

Крім того, табель обліку відпрацьованих годин (часу) підрозділом БПСМОП «Чернігів» за жовтень 2015 року не оформлювався та до УФЗБО УМВС України в Чернігівській області не надходив, що підтверджується відповідним листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Чернігівській області від 27 січня 2016 року №87/124/24/01-2016, довідкою БПС МОП «України» від 19 січня 2016 року №24, однак вказане не спростовує факту надання позивачу відпочинку після відрядження, що виключає підстави надання останньому компенсації в грошовій формі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ані Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ані іншими нормативними документами МВС України не передбачено ведення табелю виходу на роботу осіб рядового і начальницького складу. Лише робота в надурочний час, святкові дні та нічний час, як передбачено у постанові Кабінету Міністрів України від 14 вересня 1991 року №197, відображається в табелях.

Порядок залучення працівників органів внутрішніх справ до несення служби понад встановлений законодавством робочий час, у тому числі в нічний час, визначено у наказі МВС України від 17 грудня 1991 року №530, згідно із яким підставами для залучення працівників до понаднормової роботи є графіки нарядів чергувань, затверджені письмовими наказами керівника відповідного розділу. Облік часу роботи, оформлення та подання до фінансової служби документів для нарахування грошової компенсації за надурочний час здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля на кожного працівника. У разі відсутності зазначених документів, додаткова оплата понаднормової служби не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, накази УМВС України у Чернігівській області, на підставі яких позивач виїжджав у відрядження, не є в розумінні норм постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 1991 року №197 наказами про залучення позивача до служби у понад встановлений законодавством робочий час.

З огляду не специфіку несення служби, позивачу у відповідності до п.2.5 Інструкції №499, наказом УМВС України в Чернігівській області від 22 серпня 2014 року №248 о/с, була встановлена надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків, яку останній під час проходження служби отримував постійно. Крім того, на підставі наказу УМВС України в Чернігівській області №426 о/с від 06 листопада 2015 року працівникам БПСМОП «Чернігів» (в тому числі і ОСОБА_2), які 25 жовтня 2015 року були задіяні для охорони громадського порядку під час проведення виборів, була виплачена грошова винагорода, що свідчить про те, що відповідачем вживалися заходи з виплати грошового забезпечення з метою компенсації особливостей умов проходження служби в певні періоди.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги твердження позивача, що оплата роботи у понадурочний час повинна здійснюватися у подвійному розмірі, оскільки згідно п.3.7.2 Інструкції №499 годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про виплату позивачу грошового забезпечення за несення служби у святковий день 14 жовтня 2015 року під час відрядження до м. Києва, та у дні щотижневого відпочинку під час відрядження до Менського РВ 24 жовтня 2015 року та 25 жовтня 2015 року, є правомірною та обґрунтованою, оскільки доплата за роботу в святкові дні для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх прав визначена п.3.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», натомість письмові накази керівника органу внутрішніх справ, графіки нарядів чергувань, затверджені керівником органів внутрішніх справ, табелі з кількістю відпрацьованих годин у святкові дні до УФЗБО УМВС України у Чернігівській області не надходили, тому підстав для проведення позивачу виплати доплати за роботу в святкові дні та дні щотижневого відпочинку відсутні, а дії відповідача відповідають нормам Кодексу законів про працю України, Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ №114 та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ №499.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить необґрунтованими та таким, що не підлягають до задоволення.

З підстав вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено - 04.04.16р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Сорочко Є.О.