Справа № 821/123/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/123/16
10 год. 03 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача Літвінової Т.В.,

представників відповідачів Полонської Н.В., Галкіної Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Полімер-Трейд"

до Державної митної служби України в особі Херсонської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування рішення про визначення митної вартості товарів та картки відмови, стягнення надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість,

встановив:

З позовом до Херсонського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство «Полімер -Трейд» (надалі - ПП «Полімер-Трейд», позивач) до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (відповідач-1) та Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування картки відмови №508050000/2015/00116 від 14.12.2015 у прийнятті митної декларації № 508050000/2015/043378 від 14.12.15, та рішення № 508000008/2015/000002/2 від 14.12.2015р про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого митна вартість обладнання була збільшена з 18000 доларів США до 27200 доларів США. Також позивач просить (з урахуванням уточнення позовної вимоги представником позивача в судовому засіданні) стягнути з Державного бюджету надмірно сплачене ввізне мито в розмірі 10975 грн. 65 коп. та податку на додану вартість в сумі 46097 грн. 71 коп.

Свої позовні вимоги підприємство обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно застосував резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки, відповідно до положень чинного законодавства України, повинен був застосовуватись основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Позивач стверджує, що ним надано відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували товар та містили об'єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Херсонська митниця Державної фіскальної служби (відповіда-2) заперечує проти позову, зазначає, що за результатами оцінки ризику щодо митної декларації №508050000/2015/043243 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів (можливе заниження заявленого рівня митної вартості товарів). При перевірці документів, які подавалися декларантом для здійснення митного оформлення товару, було встановлено, що рахунок-фактура від 22.09.15 № S509022F виставлено раніше, ніж укладено зовнішньоекономічний договір від 23.09.15 № 1, у контракті вказані банківські реквізити фірми продавця, відмінні від тих, які вказані в рахунку-проформі № 20151026 від 26.10.15, рахунок проформа від 26.10.15 виставлена значно пізніше ніж рахунок інвойс від 22.09.15. Тому 10.12.15 декларанту була висунута вимога щодо необхідності надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, на що декларант надав додаткові документи, але вони не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. 11.12.15 митницею був проведений митний огляд вищезазначеного товару, та встановлено, що заявлена в графі 34 митної декларації вага нетто 1800 кг не відповідає інформації , що міститься на заводському маркуванні 1200 кг, оглядом не встановлено відсутність друкуючих голівок, в контейнері переміщувався монітор ТМ «Lenovo» з системним блоком та клавіатурою, інформація щодо яких відсутня в МД та товаросупровідних документах. Тому, згідно з частиною 6 статті 54 МКУ, митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості №/2014/000002/2, митну вартість скориговано, та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Відповідач-1 не вбачає в своїх діях порушень законодавства. Також Херсонська митниця не погодилась з вимогою щодо стягнення надмірно сплачених коштів, мотивуючи тим, що питання повернення помилково та/або надмірно сплачених до бюджету платежів вирішується згідно Порядку, затвердженому наказом Державної митної служби України від 20.07.07 № 618.

Представник відповідача-1 у судове засідання прибув, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник Державної казначейської служби України у Херсонської області (відповідач-2) прибув в судове засідання, пояснив, що у функції УДК не входить контроль за правильним та своєчасним внесенням платежів до бюджету у тому числі і ПДВ, ввізного мита, але за наявності судового рішення про надмірно сплачених платежів УДК буде здійснено такі виплати відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, свідка, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство "Полімер-Трейд" є юридичною особою та здійснює господарську діяльність, пов'язану, зокрема, з виробництвом будівельних виробів із пластмас (полівінілхлориду (ПВХ), неспеціалізованою оптовою торгівлею цих виробів.

Відповідно до умов Контракту №1 від 23.09.2015р. укладеного між ПП «Полімер- Трейд» та SHENZHEN HANDTOP TECH CO.'LTD (Китай), останній зобов'язався поставити товар HT2500UvHG8(2.5uUV rі6рідний принтер (відновлений після ремонту) на умовах СРТ м. Одеса з попередньою передоплатою 30% та 70% після отримання копії коносаменту на обладнання у розмірі 18000 доларів США. Вказаний вантаж прибув на Херсонську митницю (Цюрупинський пост) 09.12.2015.

Митна вартість товарів була задекларована позивачем із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну за ціною контракту.

Для оформлення та розмитнення вантажу декларантом були надані наступні документи: контракт №1 від 23.09.2015, укладений між ПП «Полімер-Трейд» та SHENZHEN HANDTOP TECH CO.'LTD (Китай), доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 27.10.2015 з перекладом, Інвойс №S509022А від 22.09.2015 з перекладом, пакувальний лист №б/н від 22.09.2015 с перекладом, сертифікат про походження №15С4403А2588/02687 від 26.11.2015 з перекладом, технічний опис обладнання з перекладом, коносамент №APLU 053290860 від 31.10.2015, банківський платіжний документ №1637 від 05.10.2015, банківський платіжний документ №1760 від 09.11.2015, бухгалтерський документ №26-11/1 від 26.11.2015, лист страхування №43 від 26.11.2015 , прайс-лист №б/н від 18.09.2015з перекладом, ЦМР №315 від 07.12.2015 , інвойс-проформа №20151026 від 26.10.2015р., копія митної декларації країни експортера №167127901 від 28.10.2015р., лист виробника про помилку в експортній декларації від 09.12.2015 з перекладом, рішення ХЦСМС №689 від 09.12.2015, рішення ХЦСМС №690 від 09.12.2015, калькуляція №б/н від 18.09.2015, лист виробника про вагу та ремонт обладнання від 16.12.2015 з перекладом, лист виробника до ХТПП від 16.12.2015 з перекладом, лист виробника про ремонт принтеру та встановлення або заміну його частин від 16.12.2015 з перекладом, лист виробника ПП «Ексім-Україна» вих.№11 від 11.12.15, лист директора ЧП «Полімер-Трейд» виробнику від 11.12.15, лист виробника про комплектацію принтера з перекладом.

Херсонською митницею було надано повідомлення (арк.справи 44), згідно до якого з посиланням на п. 5 ст. 54 Митного кодексу для підтвердження заявленої митної вартості запропонувала декларанту надати наступні відомості: 1) якщо здійснювалось страхування- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) рахунки на оплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (угоди, контракти); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, на що підприємство надало лист №30 від 11.12.2015, відповідно до якого були надані додаткові документи з відповідним перекладом на українську мову, в тому числі: висновок Херсонської торгово-промислової палати №Вэ-586 від 11.12.2015р., яким встановлено, що «заявленный 2.5мUV гибридный принтер (восстановленный после ремонта с заменой системой приводов (бывших в эксплуатации), приобретен ЧП "Полимер- Трейд", без печатающих головок в комплекте с двумя столами» .

Не погоджуючись з наданими в тому числі додатковими документами, між представниками митниці та декларантом було проведено консультацію щодо підстав визначення митної вартості імпортованих товарів та узгоджено митну вартість принтера у розмірі 27200 доларів США, з чим представник декларанта не погодився.

Херсонською митницею складено рішення про коригування митної вартості товарів № 508000008/2015/000002/2 від 14.12.2015, відповідно до якого митна вартість обладнання була збільшена з 18000 доларів США до 27200 доларів США з огляду на те, що:

... «подані декларантом документи про митну вартість товару не усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені, а також встановлено розбіжності у поданих до митного оформлення документах отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів. Таким чином, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу Рівень митної вартості складає 27200 дол. (з урахуванням вартості друкуючих голівок). Попередні методи не застосовувались з наступних причин: основний метод (вартість операції): - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, наявні розбіжності в поданих документах, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів не було застосовано у зв'язку з відсутністю інформації про вартість операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, прийнятої органом доходів і зборів з дотриманням умов, зазначених у статтях 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання (обчислена вартість) вартості не можуть бути застосовані оскільки відсутні розрахункові дані необхідні для застосування цих методів".

Також митницею було сформовано картку відмови у прийнятті митної декларації № 508050000/2015/00116 від 14.12.2015, в якій зазначено, що «заявлену митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що документи надані для підтвердження митної вартості не містять усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені, а також встановлено розбіжності у поданих до митного оформлення документах. Отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару. Проведений повний митний огляд з розкриттям 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товару і транспортного засобу даним, зазначеним у митній декларації. Зазначена вага нетто 1800кг. не відповідає інформації, що міститься на заводському маркуванні:1200кг. У митній декларації задекларовано товар «Гібридний ультрафіолетовий принтер 2.5 m UF Hybrid printer марки HT2500UV HG8 відновлений, друкуючи головки відсутні». Під час проведення митного огляду встановлено, що крім принтера у контейнері переміщується монітор ТМ «Lenovo» з системним блоком та клавіатурою , інформація щодо яких відсутня в митній декларації та товаросупровідних документах, складено протокол про ПМП від 11.12.15 № 0722/50800/15".

ПП «Полімер- Трейд» сплатило донараховані митні платежі з урахуванням рішення про коригування митної вартості шляхом внесення гарантійного внеску для розмитнення вантажу у розмірі 58304 грн., який складається із ввізного мита у розмірі 10975 грн.. 65 коп. та податку на додану вартість 46097 грн.71 коп., що підтверджується квитанцією №47559772 від 14.12.2015.

Позивач не погоджується з прийнятими відповідачем рішенням про визначення митної вартості товару та карткою відмови, посилаючись на ненаведення відповідачем підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, тому звернувся до суду з даним позовом, просить також стягнути з Державного бюджету надмірно сплачені суми ввізного мита та ПДВ.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення. Згідно ст. 257 цього Кодексу декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина 1); митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2).

Пунктом 2 ч. 2 ст. 52 МК України, передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Статтею 57 глави 9 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 ст. 57 МК). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 ст. 57 МК).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 Митного кодексу України. Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Як визначено в частині 5 статті 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені тим, що подані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу (частина 2).

За змістом частини 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема , невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, виходив з того, що позивачем не надано в повному обсязі додаткові документи згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Згідно із статтею 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має, зокрема, містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відмовляючи в митному оформленні товару та визначаючи його митну вартість за резервним методом відповідач не навів ніякого обґрунтування причин, через які митниця не може визнати заявлену митну вартість, яких саме даних не містять подані декларантом документи, не наведено достатніх підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, так само як і не зазначив обставини, які згідно ч.3 ст. 53 МК України перешкоджають цьому. В повідомленні про надання додаткових документів, в самому рішенні про визначення митної вартості товарів та картці відмови відповідачем-1 зазначені загальні фрази - «подані декларантом документи про митну вартість товару не усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені, а також встановлено розбіжності у поданих до митного оформлення документах отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів».

Тільки в письмових запереченнях до позову відповідач вказує на конкретні розбіжності або неповноту в поданих документах, а саме - що рахунок-фактура від 22.09.15 № S509022F виставлено раніше, ніж укладено зовнішньоекономічний договір від 23.09.15 № 1, у контракті вказані банківські реквізити фірми продавця, відмінні від тих, які вказані в рахунку-проформі № 20151026 від 26.10.15, рахунок проформа від 26.10.15 виставлена значно пізніше ніж рахунок інвойс від 22.09.15.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що вищевказані недоліки викликали у митного органу об'єктивні сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару, а також що додатково витребувані документи згідно переліку могли усунути виявлені митницею розбіжності, і що сумніви не могли бути усунуті при проведенні консультацій з декларантом.

При порівнянні змісту рахунку-проформи та контракту, копії яких були надані митниці та додані до письмових заперечень Херсонської митниці, суд встановив, що інформація про банківський рахунок продавця має однаковий зміст:

Вeneficiari Bank Name: HSBC Hong Kong

Вeneficiari Bank Address: 1 Queens's Road Central, Hong Kong

Вeneficiari Account Name: HANDTOP TECHNOLOGY LONDON LIMITED

Вeneficiari Account Number: 808-862049-838

Swift Code: HSBCHKHHHKH

Bank Code: 004 (optional).

Той факт, що рахунок-фактура (інвойс) від 22.09.15 № S509022F має дату ранішу, ніж укладено зовнішньоекономічний договір від 23.09.15 № 1, ніяким чином не дає підстави вважати, що позивачем була заявлена недостовірна митна вартість товарів, оскільки відповідачем не надано до суду доказів штучного (довільного або фіктивного) зменшення ціни товару за вказаним контрактом. Рахунок-фактура (invoice, account, final invoice) - це вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар. Окрім свого основного призначення як документа, в якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використаний як товаросупровідний документ. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, вказані в рахунку-фактурі відомості про товар влаштували позивача, тому наступного дня був укладений контракт.

Відповідач не пояснює суду, яким чином та обставина, що рахунок проформа від 26.10.15 виставлена значно пізніше ніж рахунок інвойс від 22.09.15, вплинула на виникнення сумнівів у митниці відносно митної вартості товару. Затвердженої форми рахунку-фактури чи рахунку-проформи та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено. При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості орган доходів і зборів має впевнитись, що рахунок - фактуру, інвойс або рахунок проформу можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та ці документи містять відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті В даному випадку митниця не встановила розбіжності у митній вартості товарів згідно поданих декларантом документів.

Доводи відповідача про те, що спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) , що на думку відповідача свідчить про заниження вартості ввезених в Україну товарів, суд також не приймає до уваги, оскільки суду не надано відомостей з інформаційних баз даних на аналогічні товари.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 N 362 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з приписами пункту 6 вказаних Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п'ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України. Пунктом 7 вказаних Методичних рекомендацій передбачено, що при перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митні декларації графи 12, 20,22,31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42,43,44,(в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів),45.46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного декларація ( в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості) розрахунку -фактурі або іншому документі, який визначає вартість.

Заслухавши в якості свідка посадову особу Херсонської митниці, яка приймала рішення про коригування митної вартості товарів, Гончарова Олександра Олександровича, суд встановив, що на визначення митної вартості товару вплинули відомості акту огляду товарів від 11.12.15 саме при огляді , як вважає свідок, не було виявлено відсутності друкуючих голівок на принтері. Тому виходячи з їх вартості (2300дол. за голівку) та кількості (4 шт.) митна вартість товару , задекларована позивачем, збільшилась на вартість цих голівок 9200 дол. США та була визначена митним органом на рівні 27200 дол. США .

Разом з тим судом виявлено, що в акті огляду товарів від 11.12.15 не вбачається того факту, що друкуючі голівки були в наявності. В акті вказано: «Зазначена вага нетто 1800кг. не відповідає інформації, що міститься на заводському маркуванні:1200кг. У митній декларації задекларовано товар «Гібридний ультрафіолетовий принтер 2.5 m UF Hybrid printer марки HT2500UV HG8 відновлений, друкуючи головки відсутні». Під час проведення митного огляду встановлено, що крім принтера у контейнері переміщується монітор ТМ «Lenovo» з системним блоком та клавіатурою , інформація щодо яких відсутня в митній декларації та товаросупровідних документах».

В документах, які надавались позивачем до митниці для підтвердження митної вартості отриманого товару, листі продавця, також зазначалось про відсутність друкуючих голівок. Так само, при відкритті вакуумного пакування вантажу , який був отриманий від митниці, комісією за участю представника Херсонської ТПП було виявлено, що у блоці системи контролю друкувальних головок не виявлено, місця їх встановлення порожні, що підтверджується фото та відео доказами. Отже, суд вважає недоведеним доводи відповідача про наявність в принтері друкуючих голівок.

В силу приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Херсонська митниця безпідставно здійснила перерахунок митної вартості обладнання та не надала жодних належних та допустимих доказів того, що подані ПП «Полімер - Трейд» основні документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості обладнання та відомості щодо їх ціни.

Митним органом при невизнанні митної вартості, заявленої позивачем, та визначенні митної вартості за іншим, відмінним від першого, методом не обґрунтовано із посиланням на документи, надані декларантом, причини неможливості застосування першого методу визначення митної вартості.

Надані позивачем документи підтверджують правильність визначення ним митної вартості товару, водночас митниця не спростувала доводи позивача щодо митної вартості товару. Із наданих позивачем документів підтверджується визначена ним митна вартість товару за першим методом.

Судом встановлено, що митний орган не навів, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, інвойсі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви. Такі сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару є надуманими та не ґрунтуються на жодних об'єктивних даних. Відповідачем не була доведена правомірність прийняття оскаржуваного рішення за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною угоди, а також не спростоване твердження позивача стосовно того, що наданих позивачем митному органу документів достатньо для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Оскільки рішення про визначення митної вартості товару є протиправним, то підстави для відмови у митному оформленні також відпали, тому картка відмови також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню при розгляді даної справи, оскільки заявлена передчасно.

Відповідно до частини першої статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Відповідно до пп. 9.1.3 та 9.1.16 п. 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать такі податки та збори: податок на додану вартість та мито.

Розділом III Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. №618 передбачено, що для повернення з Державного Бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного орган, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095 дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Позивачем було подано до Херсонської митниці відповідну заяву про повернення надмірно сплачених ввізного мита та ПДВ, на яку отримано відповідь №90/21-20-26 від 11.01.2016 про те, що повернення коштів з Держбюджету є безпідставними, остаточне рішення про рівень митної вартості вищезазначеного вантажу буде прийнято після надання додаткових документів в рамках терміну, визначеного ч.8 ст.55 Митного Кодексу України.

Таким чином, повернення надмірно сплачених коштів з Державного бюджету України здійснюється митними органами та органами державної казначейської служби у відповідності до норм законодавства та є виключними повноваженнями цих органів.

Якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 МК, статті 43 ПК і статті 45 БК, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів , на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митним органом, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Враховуючи, що даним судовим рішенням визнаються протиправними та скасовуються рішення митниці про коригування митної вартості та картка відмови, це свідчить про неправильність рішень митного органу, яке зумовило надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу, статті 43 Податкового кодексу і статті 45 Бюджетного кодексу, після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Враховуючи викладене, право позивача на отримання надміру сплаченої суми у загальному розмірі 57073 грн. 36 коп. з боку митниці не порушено, у зв'язку із чим відповідна вимога про стягнення вказаних сум грошових коштів на його користь задоволена бути не може.

Відповідно до ч. 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням ч. 3 статті 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. з Херсонської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Херсонською митницею Державної фіскальної служби картку відмови у митному оформленні товарів № 508050000/2015/00116 від 14.12.2015 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 508000008/2015/000002/2 від 14.12.15.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Херсонської митниці Державної фіскальної служби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства "Полімер-Трейд" () витрати по сплаті судового збору в сумі 1378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 квітня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 5.2.2