Справа № 826/16319/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Заступника Міністра юстиції України - керівника апарату Івченко Оксани Павлівни, Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Заступника Міністра юстиції України - керівника апарату Івченко Оксани Павлівни, Міністерства юстиції України (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про:

- визнання протиправною та необґрунтованою бездіяльність Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерства юстиції України, заступника Міністра юстиції України - керівника апарату Іванченко Оксани Павлівни, що проявилися у відсутності належного розгляду, неперевірці фактів, незапрошення ОСОБА_2 та невирішення всіх вимог і неприйняття рішень по кожній з вимог скарги № 1Бр ОСОБА_2 від 28.04.2015 та недотримання вимог ст. 18, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов'язання Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерство юстиції України розглянути належним чином вимоги скарги № 1Бр, офіційно запросити, перевірити факти та винести окремі рішення і забезпечити їх виконання по наслідках розгляду кожної з вимог скарги № 1Бр ОСОБА_2 від 28.04.2015 та повідомити заявника про прийняті рішення по кожній з вимог, за підписом керівника Міністерства юстиції України або особи, яка виконує його обов'язки;

- зобов'язання Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерство юстиції України дотриматися та виконати вимоги ст. 18, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» при перевірці фактів, винесенні рішень і забезпечення їх виконання при розгляді кожної з вимог скарги № 1Бр ОСОБА_2 від 28.04.2015;

- постановлення окремої ухвали відносно відповідачів відповідно до вимог ст. 166 КАС України;

- зобов'язання відповідачів подати до суду звіт про виконання постанови суду по справі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо належного розгляду скарги № 1Бр ОСОБА_2 від 28.04.2015. Зобов'язано Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу № 1Бр від 28.04.2015. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачі та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2007 Європейський Суд з прав людини одностайно ухвалив рішення по заяві № 25476/02 «ПОГРЕБНА проти України», яким визнав порушення Україною ст.ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод по не виконанню на протязі 4-х років 11 місяців негрошової частини рішення Васильківського міського суду Київської області від 31.01.2002 та вирішив, що держава-відповідач має виконати частину, яка не стосується виплати присуджених коштів, рішення від 31.01.2002 і сплатити заявниці, протягом трьох місяців з дня, коли рішення стане остаточним відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції, 1 700 євро (тисячу сімсот євро) як компенсацію за нематеріальну шкоду та судові витрати, плюс будь-який податок, який може бути стягнуто з заявниці.

Службовою запискою за №33-53/1963 від 03.08.2007 в.о. Керівника Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Кульчицький Н. повідомив Департамент ДВС Мін'юсту України про необхідність виконати рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 по заяві № 25476/02 «Погребна проти України».

17.08.2007 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кириченко В.Г. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 4529908 по рішенню Європейського суду з прав людини № 25476/02 виданого 15.02.2007, згідно якої стягувач - ОСОБА_2, боржник - Держава Україна про зобов'язання виплатити ОСОБА_2 1700 Євро як компенсацію за моральну шкоду та судові витрати, а також виконати рішення Васильківського міського суду від 31.01.2002, в частині, якою Васильківське міське управління МВС зобов'язано повернути майно, конфісковане у заявниці в квітні 1999 року під час обшуку її помешкання. Ця сума має бути конвертована у національну валюту держави-відповідача на день здійснення платежу.

Супровідним листом за №25-50-212/13 від 20.08.2007 старший державний виконавець Департаменту ДВС Мін'юсту України Кириченко В.Г. направив постанову від 17.08.2007 № 4529908 до Міністерства юстиції України, Державного казначейства України, ОСОБА_2 та до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини для виконання та відома.

30.08.2007 старший державний виконавець Департаменту ДВС Мін'юсту України Абісов А.В. повторно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 4529908 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 по справі «Погребна проти України», згідно якої: «Протягом трьох місяців від дати, коли рішення стане остаточним згідно з пунктом 2 статті 44 Конвенції, держава відповідач повинна сплатити заявниці в українській гривні за курсом на день здійснення платежу 1700 (одну тисячу сімсот) євро як компенсацію за нематеріальну шкоду, плюс будь-який податок, який може бути стягнуто з зазначених сум; після спливу вищезазначених трьох місяців і до остаточного розрахунку на зазначені суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, плюс три відсотки».

З супровідним листом № 325-212/13 від 31.08.2007 старший державний виконавець Департаменту ДВС Мін'юсту України Абісов А.В. направив до Державного казначейства України, Директору Департаменту фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Которобаю С.В. постанову від 30.08.2007 про відкриття виконавчого провадження № 4529908.

20.12.2007 старший державний виконавець Департаменту ДВС Мін'юсту України Абісов А.В. виніс постанову про закінчення ВП № 4529908, у зв'язку із виплатою ОСОБА_2 встановленої згаданим рішенням Європейського Суду з прав людини компенсації, конвертованої в національну валюту в розмірі 11763,12 грн, доказом чого, як вказано в постанові, є платіжне доручення на вказану суму.

У зв'язку з невиконанням в повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 та не погоджуючись з незаконною постановою від 20.12.2007 про закінчення виконавчого провадження ВП № 4529908, позивач оскаржив її в адміністративному порядку.

За наслідками розгляду скарг позивача, постановою Департаменту ДВС Мінюсту України Мазура Г.І. від 20.05.2009 відмовлено в їх задоволенні.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2012 у справі № 2а-8586/12/2670 визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту ДВС Міністерства юстиції України за підписом в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Мазура Г.І. від 20.05.2009 про відмову в задоволенні скарг; визнано протиправними дії Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявились в неналежному розгляді скарг ОСОБА_2 по наслідкам яких винесено постанову від 20.05.2009 про відмову в задоволенні скарг, визнано протиправними дії Департаменту ДВС Міністерства юстиції України за підписом в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Мазура Г.І. від 20.05.2009 про відмову в задоволенні скарг, що проявились в написанні в постанові від 10.09.2007. «стягувачу сплачено в повному обсязі компенсацію за моральну шкоду та судові витрати в сумі 11763, 12 грн», визнано протиправним та таким, що не відповідає вимогам ст. 46 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, висновок Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, викладений в постанові від 10.09.2007, що копія платіжної вимоги є підтвердженим отримання стягувачем коштів в сумі 11 763, 12 грн.

Судове рішення залишене без змін ухвалою апеляційної інстанції від 17.01.2013 та касаційної інстанції від 08.07.2015.

В подальшому постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 у справі № 826/15694/14 визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Бірюкової Олени Олександрівни, що проявилась в невиконанні законних вимог державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 № П-2589/5.-245/8 та № П-5918/5-8 від 14.05.2014 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007; визнано протиправними дії директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Бірюкової Олени Олександрівни, що проявились в поверненні безпосередньо голові Державної виконавчої служби України Сторожуку Д.А. без виконання законної вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України № П-2589/5.-245/8 від 26.02.2014 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007, зобов'язано Міністерство юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України виконати вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України № П-2589/5.-245/8 від 26.02.2014 та № П-5918/5-8 від 14.05.2014 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700євро), які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007.

Судове рішення залишене без змін ухвалою апеляційної інстанції від 05.02.2015.

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист від 27.02.2015, пред'явлений до виконання до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 03.04.2015 відкрито виконавче провадження ВП №74136566 з виконання вказаного виконавчого листа про зобов'язання Міністерство юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України виконати вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 № П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 № П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700євро), які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007.

Проте, службовою запискою № 12163-033-15/16 від 15.04.2015 заступник директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковської І.О. повернуто постанову від 03.04.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП № 74136566 у зв'язку з її виконанням у 2007 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2015 у справі № 826/9042/15 визнано протиправними дії Міністерства юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської І.О., які проявилися в поверненні службовою запискою № 12163-033-15/16 від 15.04.2015 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без виконання постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП № 47136566, визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської І.О., яка проявилася в не виконанні постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП № 47136566 з виконання виконавчого листа № 826/15694/14, виданого 27.02.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва, зобов'язано Міністерство юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської І.О. вчинити дії з виконання постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП № 47136566 з виконання виконавчого листа № 826/15694/14, виданого 27.02.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва.

Ухвалою апеляційної інстанції від 01.10.2015 судове рішення залишено без змін.

28.04.2015 ОСОБА_2 звернулася на особистому прийому до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича зі скаргою № 1Бр на незаконні дії заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковської І.О., про призначення службового розслідування та звільнення її з роботи.

У скарзі заявник просила:

- офіційно, письмово запросити ОСОБА_2, ОСОБА_3, заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковську Ірину Олександрівну та прокурора Генеральної прокуратури України на розгляд скарги;

- призначити службове розслідування стосовно заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни за незаконне повернення без виконання до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України постанови ДВС України про відкриття виконавчого провадження ВП №74136566 та вимагання безпосередньо від Департаменту ДВС Мін'юсту України і від Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини роз'яснення щодо надання правових підстав винесення двох законних вимог державного виконавця № П-2589/5.245/8 та № П-2590/5.245/8 від 26.02.2014 та невиконання їх вимог;

- визнати незаконними дії заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, що проявилися в поверненні без виконання до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України постанови ДВС України про відкриття виконавчого провадження ВП № 74136566 та вимагання безпосередньо від Департаменту ДВС Мін'юсту України і від Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини роз'яснення щодо надання правових підстав винесення двох законних вимог державного виконавця № П-2589/5.245/8 та № П-2590/5.245/8 від 26.02.2014 та невиконання їх вимог;

- відсторонити від займаної посади з подальшим звільненням заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни за невиконання законних постанов ДВС України від 03.04.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП № 74136566, постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 у справі № 826/15694/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015;

- притягнути до адміністративної відповідальності заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковську Ірину Олександрівну за невиконання законних постанов ДВС України від 03.04.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП № 74136566, постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 у справі №826/15694/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015;

- звільнити з займаної посади заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності начальника відділу планування та фінансування видатків органів виконавчої влади Міністерства юстиції України Борковську І.О.;

- повідомити заявників про результати перевірки скарги і про прийняті рішення;

- роз'яснити порядок і строки оскарження дій та рішень Мінюсту України по наслідках розгляду скарги;

- в разі відсутності компетенції та повноважень щодо законного і обґрунтованого розгляду вимог по скарзі надіслати її до компетентних держорганів.

Згідно відповіді на скаргу від 29.05.2015 за № КО-8198/14 за підписом заступника Міністра юстиції України - керівника апарату Іванченко О.П. заявників повідомлено про те, що за результатами перевірки фактів, викладених у зверненні, порушень законодавства у діях Борковської І.О. не встановлено.

Не погоджуючись з відповіддю відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Згідно статтей 18-19 Закону України, № 393/96-ВР від 02.10.1996 «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Отже, право заявника бути присутнім при розгляді заяви чи скарги забезпечується обов'язком на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Апелянти - ОСОБА_2, ОСОБА_3 вважають, що суд першої інстанції незаконно та необгрунтовано, в порушення вимог ст. 159 КАС України, ст.ст. 18-19 Закону України «Про звернення громадян» відмовив у задоволенні вимоги в частині зобов'язання відповідача розглянути скаргу від 28.04.2015 у присутності ОСОБА_2 Відповідачі згідно Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою КМ України № 228 від 02.07.2014 мають право та можливість скликати нараду та запросити на неї ОСОБА_2 для розгляду вимог скарги від 28.04.2015.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що право заявника бути присутнім при розгляді заяви чи скарги не є абсолютним та залежить від певних умов та обставин, зокрема, може бути реалізовано особою на власний розсуд у відповідності до його волі та бажання, однак лише у разі, якщо розгляд звернення відбувається на засіданні відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу і якщо такий порядок розгляду передбачено законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що особа може бути запрошеною для розгляду поданої нею заяви чи скарги лише у випадку проведення засідання, тобто розгляду її колегіально, позаяк перевірка фактів, викладених у скарзі ОСОБА_2 проводилась шляхом отримання письмових пояснень, тому підстави для запрошення позивача для розгляду її скарги були відсутніми.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідача розглянути скаргу від 28.04.2015 у присутності ОСОБА_2

Щодо відповіді по суті скарги (лист №КО-8198/14 від 29.05.2015), то зі змісту відповіді вона надана виключно з посиланням на факт виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 по заяві № 25476/02 згідно платіжних доручень № 1060 від 10.09.2007 на суму 11 763, 12 грн, тоді як у відповіді не враховано наявність з приводу виконання вказаного рішення та здійснення вказаного платежу низки судових рішень, зокрема, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 р. у справі №826/15694/14, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП №74136566.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, судові рішення щодо надання оцінки рішенням, діям та бездіяльності Міністерства юстиції України та органів Державної виконавчої служби є обов'язковими згідно ст. 124 Конституції України та ст. 255 КАС України.

При розгляді скарги позивача відповідач не врахував обов'язкові висновки судів щодо спору з приводу виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 по заяві № 25476/02.

У скарзі позивача від 28.04.2015 йдеться про питання, які були предметом судового розгляду та відносно яких постановлено судове рішення, проте зазначена обставина не відображена відповідачем у своїй відповіді на скаргу.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно змісту листа від 29.05.2015 № КО-8198/14 на скаргу вбачається відсутність відповідей на кожен пункт скарги, а також відсутнє роз'яснення процедури оскарження відповіді, що є порушенням вимог Закону.

Тому, доводи апелянта - Мін'юсту про те, що Міністерством вчинено всі дії щодо об'єктивної, всебічної і вчасної перевірки фактів, викладених позивачем у її скарзі № 1Бр від 28.04.2015 та надано відповідь по суті звернення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Позивачі, в своїй апеляційній скарзі зазначають про те, що резолютивна частина постанови суду першої інстанції від 25.01.2016 прогнозує можливі порушення з боку відповідачів при виконанні її вимог, а саме надання повторно відповіді на скаргу № 1Бр від 28.04.2015 без прийняття відповідних рішень, однак, колегія суддів звертає увагу, що позовні вимоги про зобов'язання винести окремі рішення і забезпечити їх виконання по наслідках розгляду кожної з вимог скарги № 1Бр ОСОБА_2 від 28.04.2015 є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з наступних підстав.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним відповідачем в даному випадку є Міністерство юстиції України як центральний орган виконавчої влади, до якого скеровано скаргу, і саме на вказаного відповідача має бути покладено обов'язок належного розгляду скарги, тоді як конкретна посадова особа, яка організовує розгляд скарги, має визначатися в залежності від функціонального розподілу обов'язків у Міністерстві.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 05.04.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.