Справа № 826/18494/15
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкової вимоги і рішення про опис майна у податкову заставу,

ВСТАНОВИВ

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним дії державної податкової інспекції в Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ у Шевченківському районі») по формуванню та направленню податкової вимоги від 24.02.2015 №3112-25, визнання протиправною та скасування зазначеної податкової вимоги, визнання протиправними дії відповідача по опису майна у податкову заставу на підставі податкової вимоги від 24.02.2015 № 3112-25, а також рішення про опис майна у податкову заставу № 558/26-59-25-01-14 від 18.03.2015 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ДПІ у Шевченківському районі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування та з 25.11.2011 року перебуває на обліку у ДПІ у Шевченківському районі.

Також, позивач за трудовим договором працює на посаді генерального директора у ТОВ «Київ Секюрітіз Груп» (Україна) та за трудовим договором про дистанційну роботу від 01.04.2013 року №10/ТР, укладеним з ТОВ «Русукрмет» (Російська Федерація), працює на посаді радника.

У лютому 2014 року позивачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік від 06.02.2015 року за № , із самостійно визначеною сумою податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 2 431 278 грн. 04 коп.

У зв'язку з несплатою позивачем самостійно задекларованих податкових зобов'язань, 24 лютого 2015 р. ДПІ у Шевченківському районі виставлено податкову вимогу № 3112-25, якою зобов'язано позивача сплатити 372 226 грн. 82 коп. за узгодженими грошовими зобов'язаннями.

18 березня 2015 року заступником начальника ДПІ у Шевченківському районі прийнято рішення № 558/26-59-25-01-14 про опис майна позивача у податкову заставу.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України установлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 177.6 статті 177 ПК України установлено, що у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

За приписами підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п.п.14.1.54 п.14.1 ст. 14 ПК України, доходом з джерелом його походження з України - є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно із п. 164.1 ст. 164 ПК України, базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи у поданій податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 зазначив, що у 2014 р. він не отримував доходи від провадження господарської діяльності, а річний оподатковуваний доход у розмірі 2 431 278 грн. 04 коп. складається із заробітної плати в сумі 246 200 грн. 13 коп. та іноземного доходу в сумі 2 185 077 грн. 91 коп.

Відповідно платіжних доручень № від 15.07.2015 р. та № від 24.07.2015 р. позивачем сплачено 372 226 грн. 82 коп. податку на доходи фізичних осіб.

Тобто, ОСОБА_2 сплатив податок у строки визначені для оподаткування фізичних осіб.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність спірних дій та рішень.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при подачі апеляційної скарги ДПІ у Шевченківському районі відстрочено сплату судового збору, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та правил розподілу судових витрат визначених статтею 94 КАС України із скаржника підлягає стягненню в дохід Державного бюджету 80 грн. 39 коп.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року - без змін.

Стягнути з державної податкової інспекції в Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві в доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 05 квітня 2016 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.