Справа № 805/190/16-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 р. Справа №805/190/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кірієнка В.О.,

при секретарі Шерстюк Н.А.,

за участю сторін

представника позивача Громової В.Ю.

представника відповідача Тернинко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілал Алюмініум Юкрейн» до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.01.2016року за №, частково недійсним №, №,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілал Алюмініум Юкрейн» до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання недійсним та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.01.2016року за №, №, № та визнання недійсними висновків акту перевірки.

21.03.2016року представником позивача було надано суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 26.01.2016 року за №, яким було донараховано грошові зобов'язання ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» на загальну суму 171 905 (сто сімдесят одна тисяча дев'ятсот п'ять) гривень (з яких податкове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 137 524 гривни, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34 381 гривна), визнати частково недійсними та скасувати частково податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 26.01.2016 року №, яким було донараховано грошових зобов'язань ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» в частині нарахування на загальну суму 180 228 (сто вісімдесят тисяч двісті двадцять вісім) гривень (з яких податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 120 152 гривень, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 60 076 гривень), визнати недійсними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 26.01.2016 року №, яким зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» на суму 71 144 (сімдесят одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Жовтневою об'єднаною державною податковою інспекцією м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області було проведено планову документальну виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілал Алюмініум Юкрейн» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013року по 31.12.2014року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013року по 31.12.2014року. За результатами перевірки відповідачем складно акт від 12.01.2016 року №53-05-81-22-02/30340619, за висновками якого прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.01.2016року за №, №, №. Позивач вважає висновки акту перевірки необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі його висновків, неправомірними та такими що підлягають скасуванню. Просив суд визнати недійсним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.01.2016року за №, №, №.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що актом від 12.01.2016 року №53-05-81-22-02/30340619 встановлені порушення позивачем п. 44.1. ст. 44 розд. ІІ, п. 138.1, п.138.2, п.138.8, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розд. ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податку на прибуток всього у сумі 137 524 грн., в т.ч. у звітних (податкових) періодах: 2013 рік у сумі 11 264 грн., 2014 рік у сумі 126 260 грн.; п. 44.1 ст.44 розд.ІІ, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.192.1, п.192.3 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.4, п.201.6 ст.201 розд.V Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податку на додану вартість всього у сумі 373 899 грн; завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 Декларації з ПДВ)/від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 24 Декларації з ПДВ) за грудень 2014р. у розмірі 71 144 грн. Порушення позивачем діючого законодавства, виникли з підстав недотримання законодавства його контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями. Просив відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Хілал Алюмініум Юкрейн», є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 14.04.1999 року за кодом , знаходиться на податковому обліку відповідача з 20.04.1999 року. Є платником податку на додану вартість (надалі ПДВ).

Відповідач, Жовтнева об'єднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю,повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Посадовими особами відповідача у період з 30.11.2015 року по 25.12.2015 року відповідно до ст.20, п.75.1.2 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України проводилась планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013року по 31.12.2014року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013року по 31.12.2014року, за результатами чого складено акт від 12.01.2016 року №53-05-81-22-02/30340619.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем:

п. 44.1. ст. 44 розд. ІІ, п. 138.1, п.138.2, п.138.8, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розд. ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податку на прибуток всього у сумі 137 524 грн., в т.ч. у звітних (податкових) періодах: 2013 рік у сумі 11 264 грн., 2014 рік у сумі 126 260 грн.; п. 44.1 ст.44 розд.ІІ, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.192.1, п.192.3 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.4, п.201.6 ст.201 розд.V Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податку на додану вартість всього у сумі 373 899 грн; завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 Декларації з ПДВ)/від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 24 Декларації з ПДВ) за грудень 2014р. у розмірі 71 144 грн.

Зі змісту акту перевірки вбачається що, порушення позивачем діючого законодавства, виникли з підстав недотримання законодавства його контрагентами - постачальниками ТОВ «АКПАП ГРУП» (код за ), ПП «СПІКАРТ» (), ПП «ПРОМХИМСНАБ» (); ТОВ «УКРВТОРСНАБ» (); ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ» (); ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС» (); ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ» (); ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА» (); ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ» (); ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» (); ТОВ ДОНЕЦЬКА ВТФ «ФАКТОРІЯ» (); ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» (); ТОВ «АБРІСО» (); ТОВ «ГРАНД-АЛЬТЕРА» (); ТОВ «СПЕЦМАШ» () внаслідок не підтвердження перевіркою реальності зазначених взаємовідносин).

Також, в якості підстав, що свідчать про нереальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами - постачальниками в акті перевірки, зазначений факт встановлення розбіжностей (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» та сумами податкових зобов'язань постачальників, до перевірки позивачем не надано документів (ТТН, CMR), які свідчать про фактичне здійснення транспортно-експедиційної послуги та наявність яких передбачено господарською угодою, «умисне дроблення» постачальниками податкових накладних на суму ПДВ до 10000грн. по кожній накладній, за умови обсягу податкових зобов'язань, що виникали в один день за одним й тим же договором з приблизно однаковою номенклатурою, з метою уникнення реєстрації в ЄРПН, позивачем зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від постачальників податковими накладними, яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник та інше.

Після розгляду заперечень ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» до Акту перевірки та документів, які були додані до заперечень, Жовтнева ОДПІ м. Маріуполя листом №280/05-81-22-02 від 22.01.2016 року про результати розгляду заперечень залишила без змін висновки Акту перевірки.

26.01.2016 року відповідачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

1. форми «Р» № від 26.01.2016 року:

- донараховане податкове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 137 524 (сто тридцять сім тисяч п'ятсот двадцять чотири) гривні,

- нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34 381 (тридцять чотири тисячі триста вісімдесят одна) гривня;

2. форми «Р» № від 26.01.2016 року:

- донараховане податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 373 899 (триста сімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять) гривень,

- нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 186 949 (сто вісімдесят шість тисяч дев'ятсот сорок дев'ять) гривень 50 копійок;

3. форми «В4» № від 26.01.2016 року:

- зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 71 144 (сімдесят одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 1 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ «Транс-трейдинг Лтд» (на день складання акту перевірки - ТОВ «АКПАП ГРУП», код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, 58749,95 грн. за 2013 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2013 році - 19%) на суму 11 162,49 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «АКПАП ГРУП» (код за ) в сумі 6433,33 грн. за січень 2013 року, в сумі 5316,66 грн. за лютий 2013 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 11 749,99 грн.

В обґрунтування вказаного висновку Відповідачем зазначено, що проведеною перевіркою встановлено розбіжність (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» та сумами податкових зобов'язань постачальника ТОВ «АКПАП ГРУП» (код за ) за січень 2013 року в сумі 6433,33 грн. та за лютий 2013 року в сумі 5316,66 грн.

Крім того, серед аргументів Відповідача наведено, що позивачем до перевірки не надано документів (ТТН, CMR), які свідчать про фактичне здійснення транспортно-експедиційної послуги та наявність яких передбачено господарською угодою.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Транс-трейдинг Лтд» було укладено договір від 10.12.2012 №Z-159 D, за умовами якого замовник (позивач) поручає, а експедитор приймає на себе обов'язок організувати виконання передбачених діючим Договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу замовника по Україні та у міжнародному сполученні, а також виконувати додаткові послуги, якщо це вказано у заявах та додатках до Договору (т.2 арк.с.93-94).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: актами здачі-прийняття робіт, рахунками - фактурами, товарно-транспортними накладними (т.2 арк.с. 109,110,130-192).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.2 арк.с.111-129).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжними дорученнями (т.2 арк.с.193-204).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 5 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», по взаємовідносинам з ПП «СПІКАРТ» () встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 534,00 грн. за 2013 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2013 році - 19%) на суму 101,46 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ПП «СПІКАРТ» (код за ) в сумі 60,00 грн. за липень 2013 року, в сумі 46,80 грн. за квітень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 106,80 грн.

В обґрунтування вказаного висновку Відповідачем зазначено, що за результатами перевірки встановлено розбіжність (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» та сумами податкових зобов'язань постачальника ПП «СПІКАРТ» (код за ) за липень 2013 року в сумі 106,80 грн.

Крім того, додатковим аргументом на обґрунтування висновків відповідач зазначає зміст акту від 09.12.2014р. №516/22-04/32638743 про результати позапланової виїзної перевірки ПП «Спікарт» () з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТзОВ «Стек-комп'ютер» за липень 2012р., серпень 2012р., грудень 2012р., липень 2013р. та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг) або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) отриманих від вищезазначеного контрагента, відповідно до якого: «… встановлено, що господарські операції, які відображені ПП «Спікарт» в досліджуваних документах, не мають достатньої доказовості, фактичного здійснення господарських операцій, як наслідок, така діяльність була спрямована лише на створення умов для отримання права на формування податкового кредиту та валових витрат.

Враховуючи вищевикладене, взаємовідносини між ПП «Спікарт» та ТзОВ «Стек-комп'ютер» () не спричинили реального настання правових наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем та ПП «Спікарт» було укладено договір №30081301 від 02.01.2013року, за умовами якого замовник (позивач) доручає, а виконавець бере на себе обов'язок щодо ремонту компютерної техніки, оргтехніки, і технічної підтримки інформаційних систем замовника (т.2 арк.с.208).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: актами надання послуг, рахунками на оплату, - фактурами, товарно-транспортними накладними (т.2 арк.с. 209-212).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.2 арк.с.213-214).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжними дорученнями (т.2 арк.с.215-216).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 9 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ «УКРВТОРСНАБ» () встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 4166,65 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 750,00 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «УКРВТОРСНАБ» (код за ) в сумі 833,33 грн. за квітень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 833,33 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що проведеною перевіркою встановлено розбіжність (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» та сумами податкових зобов'язань постачальника ТОВ "УКРВТОРСНАБ" (код за ) за січень 2014 року в сумі 833,33 грн.

Крім того, додатковим аргументом на обґрунтування висновків відповідач зазначає те, що відповідно до даних Інтегрованої автоматизованої інформаційної системи АІС «Податковий блок» (Підсистема «Аналітична система» (автоматизована система «Перегляд результатів співставлення») податкові зобов'язання ТОВ «УКРВТОРСНАБ» не підтверджено та зменшено ДПІ в Амур-Нижньодніпровському р-ні м. Дніпропетровська на підставі акту перевірки від 09.07.2014р. № 1800/04-61-22-2/37275300.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «УКРВТОРСНАБ» було укладено договір №14.12.РД від 20.03.2012року, за умовами якого замовник (позивач) доручає, а виконавець бере на себе обов'язок надати послуги з збирання та утилізації використаних тари і пакувальних матеріалів (т.2 арк.с.221).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: відомостями про облік та розрахунок тари і пакувальних матеріалів (т.2 арк.с.222-230), актами здачі-прийняття робіт (т.2 арк.с.233, 234), рахунками на оплату, - фактурами, товарно-транспортними накладними (т.2 арк.с. 209-212).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником була виписана на адресу позивача податкова накладна (т.2 арк.с.232).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжним дорученням (т.2 арк.с.221).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 9 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 11 725,00 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 2 110,50 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, податковий кредит від ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ» (код за ) в сумі 679,00 грн. за лютий 2014 року, в сумі 1666,00 грн. за березень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 345,00 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що проведеною перевіркою встановлено розбіжність (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» та сумами податкових зобов'язань постачальника ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ» (код за ) за лютий 2014 року в сумі 679,00 грн. та за березень 2014 року в сумі 1666,00 грн.

Відповідачем приводяться дані Інтегрованої автоматизованої інформаційної системи АІС «Податковий блок» (Підсистема «Аналітична система» (автоматизована система «Перегляд результатів співставлення») податкові зобов'язання ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ», які також впливають на розмір податкових зобов'язань ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» з податку на прибуток.

Ще одним аргументом для обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, те що ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» до перевірки не надано документів (ТТН, CMR) які свідчать про фактичне здійснення транспортно-експедиційної послуги та наявність яких передбачено господарською угодою.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ» було укладено договір № ДД 1502 від 03.01.2014року, за умовами якого перевезник (ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ») зобов'язується доставити автомобільним транспортом наданий йому відправником вантаж до пукут призначення, в якому неохідно видати вантаж отримувачу, а відправник зобов'язувався сплатити за перевезення вантажу плату, встановлену цим договором (т.2 арк.с.237-239).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: рахунками-фактурами, актами виконаних робіт, товарно-транспортними накладними (т.2 арк.с. 240-250, т.3 арк.с. 1-22).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.3 арк.с.23,24).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжним дорученням (т.3 арк.с.25-28).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 11 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 60000,00 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 10 800,00 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС» (код за ) в сумі 12 000,00 грн. за липень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 12 000,00 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що проведеною перевіркою встановлено розбіжність (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» та сумами податкових зобов'язань постачальника ТОВ "ПОЛІМЕР-СЕРВІС" (код за ) за липень 2014 року в сумі 12000,00 грн.

Крім того, додатковим аргументом на обґрунтування власних висновків відповідач зазначає те, що податкові зобов'язання ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС» в сумі 12000,00 за липень 2014 року не підтверджено та зменшено ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області на підставі довідки від 28.10.2014р. № 784/05-15-22-02-25340671 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС», код за щодо документального підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «АТРІКС ГРУП», код за .

Ще одним аргументом в якості обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, те що під час перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» не надано товарно-транспортних накладних та сертифікатів на отриманий товар, які свідчать про фактичне переміщення товарів, оскільки за даними заповненої товарно-транспортної накладної можна повністю ідентифікувати перевезення певного виду вантажу від постачальника до покупця, тому цей документ і є підставою для віднесення витрат на собівартість і до складу витрат підприємства.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС» було укладено договір № П-13/05/13-5 від 13.05.2013року, за умовами якого постачальник (ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС») зобов'язується надати у власність покупця вторічні гранули поліпропілену, а покупець зобов'язувався прийняти та сплатити товар, з урахуванням положень додаткових угод до Договору (т.3 арк.с.30-34).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: накладними, рахунками (т.3 арк.с. 35-39), товарно-транспортними накладними (т.3 арк.с.53-55).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.3 арк.с.40-42).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжним дорученням (т.3 арк.с.43-47).

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі той факт, що ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» під час перевірки були надані документи, що підтверджують подальше використання продукції отриманої від ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС», а саме:

- журнал обліку вантажів, які поступили (типова форма №М-1), що підтверджують облік сировини (матеріалів), які були поставлені ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС»;

- прибуткові ордери (типова форма №М-4), що підтверджують отримання сировини (матеріалів), які були поставлені ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС» на складі виробничого підрозділу;

- накладні на передачу готової продукції, що підтверджують передачу готової продукції від виробничого підрозділу на склад готової продукції (оптовий склад) ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН».

Вказані документи не були враховані Відповідачем під час проведення перевірки, про що було зазначено у запереченнях до Акту перевірки.

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 14 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 1440 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 259,20 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА» (код за ) в сумі 288,00 грн. за жовтень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 288,00 грн.

В обґрунтування вказаного висновку, відповідачем зазначено про наявність інформації щодо непідтвердження реальності господарських взаємовідносин ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» з постачальником ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА», а саме акту ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеської області від 30.01.2015 №744/15-53-22-03/37089325 про результати проведення позапланової не виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ПІДШИПНИК. ІН. ЮА», , з питання щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків із ТОВ «Сільвер-буд» код за , їх реальності та повноти відображення в обліку за період серпень 2014 року, та ТОВ «Олантіс» код за .

Ще одним аргументом в якості обґрунтування власної позиції Відповідач зазначає той факт, що під час перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» не було надано товарно-транспортних накладних та сертифікатів на отриманий товар, які свідчать про фактичне переміщення товарів, оскільки за даними заповненої товарно-транспортної накладної можна повністю ідентифікувати перевезення певного виду вантажу від постачальника до покупця, тому цей документ і є підставою для віднесення витрат на собівартість і до складу витрат підприємства.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ПІДШИПНИК. ІН. ЮА» було укладено договір № П-04/06/14-44 від 04.06.2014року, за умовами якого постачальник (ТОВ «ПІДШИПНИК. ІН. ЮА») зобов'язується надати у власність покупця підшипники, підшипникові вузли, сальники, ремені та інше, а покупець зобов'язувався прийняти та сплатити товар (т.3 арк.с.73-74).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: видатковою накладною, рахунками на сплату, подорожніми листами, прибутковим ордером (т.3 арк.с. 75,76, 80, 84).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником була виписана на адресу позивача податкова накладна (т.3 арк.с.77).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжним дорученням (т.3 арк.с.79).

Також, в якості підтвердження фактичної доставки та використання придбаної у ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА» продукції позивачем надані суду наступні документи:

- договір оренди транспортного засобу з ОСОБА_4, що підтверджує використання легкового автомобіля для доставки продукції ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА» на адресу ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», у зв'язку з невеликими габаритами вказаної продукції (підшипник);

- подорожні листи службового легкового автомобіля, що підтверджує саме факт поїздки з метою отримання поставленої продукції ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА»;

- акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих и модернізованих об'єктів (типова форма №ОЗ-2).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 12 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 19057,50 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 3 430,35 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ» (код за ) в сумі 2419,00 грн. за жовтень 2014 року та в сумі 1392,50 грн. за листопад 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 3 811,50 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що перевіркою встановлено розбіжність (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» та сумами податкових зобов'язань постачальника ТОВ "АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ" (код за ) за жовтень 2014 року в сумі 2419,00 грн., за листопад 2014 року в сумі 1392,50 грн.

Крім того, додатковим аргументом на обґрунтування власних висновків відповідачем зазначено те, що податкові зобов'язання ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ» в сумі 2419,00грн. за жовтень 2014 року та 1392,50 грн. за листопад 2014 року не підтверджено та зменшено Жовтневою ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області на підставі акту від 03.07.2015р. №1222/05-81-22-02/33244305 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Азовбудвентиляція» (код за ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01.10.2014 по 31.12.2014 року та з податку на прибуток за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «Фрахттранссервіс» (код за )».

Ще одним аргументом для обґрунтування власної позиції відповідачем зазначено той факт, що під час перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» не надано товарно-транспортних накладних та сертифікатів на отриманий товар, які свідчать про фактичне переміщення товарів, оскільки за даними заповненої товарно-транспортної накладної можна повністю ідентифікувати перевезення певного виду вантажу від постачальника до покупця, тому цей документ і є підставою для віднесення витрат на собівартість і до складу витрат підприємства.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ» було укладено договір № 51/1 від 27.09.2013року, за умовами якого постачальник (ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ») зобов'язується надати у власність покупця штріпси згідно специфікацій, а покупець зобов'язувався прийняти та сплатити товар (т.3 арк.с.88-101).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: видатковими накладними, рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними (т.3 арк.с. 109-118).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.3 арк.с.119-123).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжними дорученнями (т.3 арк.с.124-128).

Також, в якості підтвердження фактичної доставки та використання придбаної у ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ» продукції позивачем надані суду наступні документи:

- журнал обліку вантажів, які поступили (типова форма №М-1), що підтверджують облік сировини (матеріалів), які були поставлені ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ»;

- прибуткові ордери (типова форма №М-4), що підтверджують отримання на складі виробничого підрозділу сировини (матеріалів), які були поставлені ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ»;

- накладні на передачу готової продукції, що підтверджують передачу готової продукції від виробничого підрозділу на склад готової продукції (оптовий склад) ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН».

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 16 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, 117 753 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 21 195,54 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» (код за ) в сумі 23 550,60 грн. за жовтень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 23 550,60 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено наявність інформації в підсистемі 2.19 «Відпрацювання сумнівних стосунків з ПДВ» АС «Аудит» щодо сумнівності стосунків з постачальником ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» в сумі 23 550,60 грн. за жовтень 2014 року.

На запит Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області від 11.02.2015 №3119/7/05-81-22-02-10-6 на адресу ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва отримано відповідь від 18.05.2015 №3957/7/26-50-22-02-10 (вхідний № 6139/8 від 22.05.2015) щодо відпрацювання ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» в рамках виконання наказу ДФС від 05.09.2014 № 110. На день складання акту перевірки відсутня будь-яка інша інформація щодо взаємовідносин з вказаним постачальником.

У зв'язку з викладеним, перевіркою встановлено, що ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ТОВ "ПРОМІЗ ГРУПА" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 23550,60 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник.

Ще одним аргументом для обґрунтування власної позиції відповідачем зазначено, те що під час перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» не надано товарно-транспортних накладних та сертифікатів на отриманий товар, які свідчать про фактичне переміщення товарів, оскільки за даними заповненої товарно-транспортної накладної можна повністю ідентифікувати перевезення певного виду вантажу від постачальника до покупця, тому цей документ і є підставою для віднесення витрат на собівартість і до складу витрат підприємства. Крім того, наявність цих документів передбачена господарською угодою.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» було укладено договір №П-22/07/14-74 від 22.07.2014року, за умовами якого постачальник (ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА») зобов'язується надати у власність покупця хімічну продукцію торгівельної марки Dexter, а покупець зобов'язувався прийняти та сплатити товар (т.3 арк.с.151-154).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: видатковою накладною (т.3 арк.с. 155).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником була виписана на адресу позивача податкова накладна (т.3 арк.с.156).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжним дорученням (т.3 арк.с.157).

В якості підтвердження перевезення придбаного товару, позивачем надані суду квитанції про приймання вантажу, видані транспортною компанією «ДЕЛІВЕРІ», яка і здійснювала його поставку, акт виконаних робіт з компанією «ДЕЛІВЕРІ» та договір на транспортно-експедиторські послуги (т.3 арк.с.162-164).

Також, в якості підтвердження використання придбаної у ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» продукції позивачем надані суду наступні документи:

- витяги з журналу обліку вантажів, які поступили (типова форма №М-1), що підтверджують облік сировини (матеріалів), які були поставлені ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА»;

- прибуткові ордери (типова форма №М-4), що підтверджують отримання на складі виробничого підрозділу сировини (матеріалів), які були поставлені ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА»;

- накладні на передачу готової продукції, що підтверджують передачу готової продукції від виробничого підрозділу на склад готової продукції (оптовий склад) ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН».

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 17 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ТОВ ДОНЕЦЬКА ВТФ «ФАКТОРИЯ» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 61833,35 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 11 130,00 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ ДОНЕЦЬКА ВТФ «ФАКТОРИЯ» (код за ) в сумі 12 366,67 грн. за жовтень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 12 366,67 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що перевіркою встановлено наявність інформації в підсистемі 2.19 «Відпрацювання сумнівних стосунків з ПДВ» АС «Аудит» стосовно сумнівності стосунків з постачальником ТОВ ДОНЕЦЬКА ВТФ «ФАКТОРИЯ» в сумі 12366,67 грн. за жовтень 2014 року.

На запит Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області від 11.02.2015 № 3120/7/05-81-22-02-10-6 на адресу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області отримано відповідь від 23.03.2015 № 609/7/10-08-22-02/718 (вхідний № 3359/8 від 24.03.2015) щодо самостійної відмови ТОВ ДВТФ «ФАКТОРИЯ» від попередньо задекларовоного податкового кредиту. На день складання акту перевірки відсутня будь-яка інша інформація щодо взаємовідносин з вказаним постачальником.

Крім того, відповідачем стверджується, що позивачем зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ТОВ ДОНЕЦЬКА ВТФ "ФАКТОРИЯ" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 12366,67 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник.

Ще одним аргументом в якості обґрунтування власної позиції, відповідач зазначив той факт, що ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» до перевірки не надано документів (ТТН, CMR) які свідчать про фактичне здійснення транспортно-експедиційної послуги та наявність яких передбачено господарською угодою.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ ДВТФ «ФАКТОРИЯ» були укладені наступні договори-заявки про транспортно експедиційні послуги: №14/3 від 14.03.2014року, №29/9 від 29.09.2014року, №6/10 від 06.10.2014року, №1/10 від 01.10.2014року, №15/10 від 14.10.2014року, №14/12 від 14.10.2014року, №20/11 від 20.10.2014року, №14/11 від 14.10.2014року (т.3 арк.с.170-177).

Виконання сторонами зазначених правочинів підтверджується наступними документами: товарно-транспортними накладними (т.3 арк.с. 178-184), актами здачі-прийняття робіт, рахунками-фактурами, актами здачі-прийняття робіт (т.3 арк.с.198-211) .

В якості підтвердження виконання вищезазначених угод постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.3 арк.с.185-191).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжним дорученням (т.3 арк.с.192-197).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 18 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», по взаємовідносинам з ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» (код за ) встановлено порушення:

- п. 138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, 69750,00 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 12 555,00 грн.;

- п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» (код за ) в сумі 13 950,00 грн. за жовтень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 13 950,00 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачу зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено наявність інформації в підсистемі 2.19 «Відпрацювання сумнівних стосунків з ПДВ» АС «Аудит» щодо сумнівності стосунків з постачальником ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» в сумі 13950,00 грн. за жовтень 2014 року.

Крім того, на адресу відповідача від Основянської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області надійшов лист про неможливість проведення зустрічної звірки від 07.05.2015 № 3841/7/20-38-22-03-04 відповідно до якого: «Зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що підприємством не надані документи для проведення зустрічної звірки».

У зв'язку з викладеним, перевіркою встановлено, що ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ТОВ "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 13950,00 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник.

Ще одним аргументом в обґрунтування власної позиції відповідач зазначає той факт, що під час перевірки позивачем не надано товарно-транспортних накладних та сертифікатів на отриманий товар, які свідчать про фактичне переміщення товарів.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» було укладено договір поставки за №290/14 від 06.10.2014року, за умовами якого постачальник (ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» ) зобовязувався поставити у власність покупця віконну та дверну фурнітуру (т.3 арк.с.214-218).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, рахунок на оплату (т.3 арк.с. 225-227).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником була виписана на адресу позивача податкова накладна (т.3 арк.с.224).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжним дорученням (т.3 арк.с.228).

Також, в якості підтвердження використання придбаної у ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» продукції позивачем надані суду наступні документи:

- журнал обліку вантажів, які поступили (типова форма №М-1), що підтверджує облік продукції, яка була поставлена ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ»;

- прибуткові ордери (типова форма №М-4), що підтверджують отримання на складі продукції, яка були поставлені ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ».

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 19 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», по взаємовідносинам з ТОВ «АБРІСО» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 130 896,13 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 23 561,31 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «АБРІСО» (код за ) в сумі 26179,23 грн. за грудень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 26 179,23 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено наявність інформації в підсистемі 2.19 «Відпрацювання сумнівних стосунків з ПДВ» АС «Аудит» щодо сумнівності стосунків з постачальником ТОВ «АБРІСО» в сумі 26179,23 грн. за грудень 2014 року.

У зв'язку з викладеним, перевіркою встановлено, що ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ТОВ "АБРІСО" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 26179,23 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник.

Ще одним аргументом в обґрунтування власної позиції відповідач зазначив той факт, що під час перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» не надано товарно-транспортних накладних та сертифікатів на отриманий товар, які свідчать про фактичне переміщення товарів.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «АБРІСО» було укладено договір за №56 від 12.09.2014року, за умовами якого продавець (ТОВ «АБРІСО» ) зобовязувався в порядку т на умовах, визначених у цьому Договорі, виробити та передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується оплатити та прийняти вироби зі спіненого поліетилену, а також іншу продукцію (т.3 арк.с.232-234).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: актом приймання - передачі еталону, видатковою накладною, рахунками - фактурами, товарно-транспортними накладними (т.3 арк.с. 235,237-242).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником була виписана на адресу позивача податкова накладна (т.3 арк.с.236).

Також, в якості підтвердження використання придбаної у ТОВ «АБРІСО» продукції позивачем надані суду наступні документи:

- витяги з журналу обліку вантажів, які поступили (типова форма №М-1), що підтверджують облік товарів, які були поставлені ТОВ «АБРІСО»;

- прибуткові ордери (типова форма №М-4), що підтверджують отримання товарів на складі ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», які були поставлені ТОВ «АБРІСО».

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 15 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», по взаємовідносинам з ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування 29 155,00 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 5 247,00 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ» (код за ) в сумі 5831,00 грн. за грудень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 5 831,00 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем було зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено наявність інформації щодо непідтвердження реальності господарських взаємовідносин ТОВ «Хілал Алюмініум Юкрейн» з постачальником ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ», а саме податкової інформації ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ ДФС у м. Києві про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "КРІСТАЛ-КОМ" () стосовно взаємовідносин з контрагентами.

Крім того, відповідачем стверджується, що позивачем зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ТОВ "КРІСТАЛ-КОМ" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 5831,00 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник.

Ще одним аргументом в обґрунтування власної позиції відповідач зазначає той факт, що ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» до перевірки не надано документів (ТТН, CMR) які свідчать про фактичне здійснення транспортно-експедиційної послуги та наявність яких передбачено господарською угодою.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ» було укладено договір за №01ДД18 від 10.12.2014року, за умовами якого перевізник (ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ» ) зобов'язувався доставити автомобільним транспортом наданий йому відправником вантаж до пункту призначення, в якому необхідно видати вантаж отримувачу (т.4 арк.с.1-3).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: рахунками-фактурами, актами виконаних робіт (т.4 арк.с. 4-24, 26-31, 33-40).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.4 арк.с.25, 32).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжними дорученнями (т.4 арк.с.41,42).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 20 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», по взаємовідносинам з ТОВ «ГРАНД-АЛЬТЕРА» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, 71 750,70 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 12 915,13 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ТОВ «ГРАНД-АЛЬТЕРА» (код за ) в сумі 14350,14 грн. за грудень 2014 року заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 14 350,14 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено наявність інформації в підсистемі 2.19 «Відпрацювання сумнівних стосунків з ПДВ» АС «Аудит» щодо сумнівності стосунків з постачальником ТОВ «ГРАНД-АЛЬТЕРА» в сумі 14350,14 грн. за грудень 2014 року, що внесена до бази данних органом ДФС, на обліку якого перебуває постачальник.

У зв'язку з викладеним, перевіркою встановлено, що позивачем зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ТОВ "ГРАНД АЛЬТЕРА" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 14350,14 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник.

Ще одним аргументом відповідач зазначає про той факт, що під час перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» не надано товарно-транспортних накладних та сертифікатів на отриманий товар, які свідчать про фактичне переміщення товарів.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ГРАНД АЛЬТЕРА» було укладено договір за №П-01/04/13-25 від 01.04.2013року, за умовами якого постачальник (ТОВ «ГРАНД АЛЬТЕРА») зобов'язувався поставити у власність покупця комплектуючі для промислового електрообладнання, з урахуванням додаткової угоди (т.4 арк.с.43-47, арк.с.49).

Виконання сторонами зазначеного правочину підтверджується наступними документами: видатковими накладними, рахунками на оплату (т.4 арк.с.54-63).

В якості підтвердження виконання вищезазначеної угоди постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.4 арк.с.64-69).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжними дорученнями (т.4 арк.с.76-80).

Також, в якості підтвердження фактичного перевезення отриманих від ТОВ «ГРАНД АЛЬТЕРА» ТМЦ, позивачем надані суду наступні документи:

- договір оренди транспортного засобу з ОСОБА_3, що підтверджує використання легкового автомобіля для доставки продукції ТОВ «ГРАНД-АЛЬТЕРА» на адресу ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», у зв'язку з невеликими габаритами вказаної продукції (електротехнічні товари);

- подорожні листи службового легкового автомобіля, що підтверджує саме факт поїздки з метою отримання поставленої ТОВ «ГРАНД-АЛЬТЕРА» продукції.

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 21 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», по взаємовідносинам з ТОВ «СПЕЦМАШ» (код за ) встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, 123916,65 грн. за 2014 рік, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на прибуток (ставка податку на прибуток у 2014 році - 18%) на суму 22 305,00 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, податковий кредит від ТОВ «СПЕЦМАШ» (код за ) в сумі 24783,33 грн. за грудень 2014 року заявлений безпідставно що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 24 783,33 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що В ході проведення перевірки встановлено наявність інформації в підсистемі 2.19 «Відпрацювання сумнівних стосунків з ПДВ» АС «Аудит» щодо сумнівності стосунків з постачальником ТОВ «СПЕЦМАШ» в сумі 24783,33 грн. за грудень 2014 року, що внесена до бази даних органом ДФС, на обліку якого перебуває постачальник.

У зв'язку з викладеним, перевіркою встановлено, що позивачем зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ТОВ "СПЕЦМАШ" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 24 783,33 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СГД - постачальник.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СПЕЦМАШ» було укладено договір за №П-17/04/13-204 від 17.04.2013року, за умовами якого постачальник (ТОВ «СПЕЦМАШ») зобов'язувався поставити у власність покупця прес-форму та інші товари виробничого призначення, з урахуванням специфікацій та додаткової угоди (т.4 арк.с.94-101).

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СПЕЦМАШ» було укладено договір за №П-01/04/13-184 від 01.04.2013року, за умовами якого виконавець (ТОВ «СПЕЦМАШ») зобов'язувався здійснити власними силами, на власних виробничих площах роботи з механічної обробки, термообробки, ремонту та відновленню форм, запасних частин, та інше, з урахуванням специфікацій та додаткової угоди (т.4 арк.с.116-121, т.4 арк.с.226-228).

Виконання сторонами зазначених правочинів підтверджується наступними документами: актами здачі-прийняття робіт (т.4 арк.с.114, 115), товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, актами приймання-передання продукції (т.4 арк.с.122-126) .

В якості підтвердження виконання вищезазначених угод постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.4 арк.с.109-113).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжними дорученнями (т.4 арк.с.106-108).

Пунктами 3.1., 3.2. Акту перевірки та п. 8 Додатку 5 до нього, передбачено, що за результатами перевірки ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН», по взаємовідносинам з ПП «ПРОМХИМСНАБ» () встановлено порушення:

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим податковий кредит від ПП «ПРОМХИМСНАБ» (код за ) в сумі 39 150,00 грн. за січень 2014 року, заявлений безпідставно, що на думку Відповідача потягнуло за собою заниження податку на додану вартість на загальну суму 39 150,00 грн.

В обґрунтування вказаного висновку відповідачем зазначено, що перевіркою встановлено «умисне дроблення» постачальником ПП «ПРОМХИМСНАБ» податкових накладних на суму ПДВ 9787,50 по кожній накладній за умови обсягу податкових зобов'язань, що виникали в один день (податкові накладні №№ 21,22,23,24 виписаних в один день за 20.01.2014) за одним й тим же договором з приблизно однаковою номенклатурою (одним об'єктом охорони), з метою уникнення реєстрації в ЄРПН.

Проведеною перевіркою встановлено розбіжність (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» та сумами податкових зобов'язань постачальника ПП «ПРОМХИМСНАБ» (код за ) за січень 2014 року в сумі 39150,00 грн.

Крім того, додатковим аргументом в обґрунтування власних висновків відповідач зазначає про той факт, що відповідно до даних Інтегрованої автоматизованої інформаційної системи АІС «Податковий блок» (Підсистема «Аналітична система» (автоматизована система «Перегляд результатів співставлення») податкові зобов'язання ПП «ПРОМХИМСНАБ» не підтверджено та зменшено Криворізькою північною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту перевірки від 30.07.2014р. № 105/04-83-22-02.

У зв'язку з викладеним, перевіркою було встановлено, що ТОВ «ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН» зареєстровано в реєстрі отриманих податкових накладних та включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суму податку на додану вартість за отриманими від ПП "ПРОМХИМСНАБ" (Код за ) податковими накладними, у загальній сумі 39 150,00 грн., яка не підтверджена податковим обліком підприємства - постачальника, а також органом ДФС, на обліку якого перебуває СДГ - постачальник.

Судом встановлено, що між позивачем та ПП "ПРОМХИМСНАБ" було укладено договір за №П-01/04/13-20 від 01.08.2013року, за умовами якого постачальник (ПП «ПРОМХИМСНАБ») зобов'язувався поставити у власність покупця комплект екструзіонного інструменту для виробництва підвіконня, з урахуванням додатків (т.4 арк.с.127-132) та договір за №П-01/04/13-179 від 01.04.2013року, за умовами якого постачальник (ПП «ПРОМХИМСНАБ») зобов'язувався поставити у власність покупця комплект екструзіонного інструменту (т.4 арк.с.133-135).

Виконання сторонами зазначених правочинів підтверджується наступними документами: накладними, рахунками, товарно-транспортними накладними (т.4 арк.с.136- 153).

В якості підтвердження виконання вищезазначених угод постачальником були виписані на адресу позивача податкові накладні (т.4 арк.с.154-170).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі, що підтврджується сторонами по справі та платіжними дорученнями (т.4 арк.с.171-182).

Суд дослідивши податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит за спірний період дійшов висновку, що вони оформлені згідно з нормами статті 201 Податкового кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №957 від 22.09.2014 року.

Суми податку на додану вартість по вказаних податкових накладних було включено до складу податкового кредиту у січні 2013року, лютому 2013року, квітні 2013року, червні 2013року, липні 2013року, листопаді 2013року, грудні 2013року, січні 2014 року , лютому 2014 року, березні 2014 року, квітні 2014 року, травні 2014 року, липні 2014 року, вересні 2014 року, жовтні 2014 року, листопаді 2014 року, грудні 2014 року та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних за вказаний період.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках,визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання,чи документ, що свідчить про суми доходу,нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до вимог п. 185.1. ст.. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

П. 188.1. ст.. 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Разом з тим, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють Платника податків про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинна на момент здійснення спірних правовідносин).

Проте, суд звертає увагу на те, що п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить:

понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;

понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року;

понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року;

понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов'язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев'ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

З аналізу наведеної норми вбаається, що обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають податкові накладні, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить менш ніж 10 000грн. з 1 лютого 2015 року.

Таким чином, контрагенти - постачальники позивача були звільнені від обов'язку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за період червень-грудень 2014року податкових накладних, в яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить менш ніж 10 000грн.

Таким чином, суд критично оцінює доводи позивача стосовно умисного дроблення контрагентами - постачальниками позивача податкових накладних на суму ПДВ менш ніж 10000грн. по кожній накладній за умови обсягу податкових зобов'язань, що виникали в один день за одним й тим же договором з приблизно однаковою номенклатурою, з метою уникнення реєстрації в ЄРПН, оскільки Податковим кодексом україни передбачено звільнення платників податків від обов'язку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ менш ніж 10000грн. за період до 01.02.2015року.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Суд вказує, на те, що відповідачем не надано суду доказу щодо наявності на момент вчинення господарських операцій дефекту у правовому статусі контрагентів позивача. Під час перевірки позивача відповідачем не перевірявся рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами - постачальниками.

Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Доказів чи доводів того, що позивачем укладена угода, яка суперечить діючому законодавству, відповідачем не наведено. Суд також зазначає, що Податковий кодекс України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент якимось чином порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що контрагенти позивача зареєстровані у якості платників податку на додану вартість та знаходяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалах суду від 29.01.2014 №К/9991/81114/11, від 22.01.2014 № К/9991/37637/12, від 17.02.2014 № К/800/50945/13, від 19.02.2014 № К/800/61338/13, від 11.03.2014 №К/800/1128/14, від 03.03.2014 № К/800/12888/13, від 02.06.2014 №К/800/6497/13, від 20.05.2014 №К/800/53111/13, від 05.06.2014 №К/800/1816/13, від 11.11.2014 №К/800/1336/14.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Висновки щодо отримання платником податків податкових накладних без мети реального настання наслідків та з метою заниження об'єкту оподаткування з податку на додану вартість по договорам укладеним з контрагентами-постачальниками, які грунтуються на даних інформаційних податкових баз (довідок зустрічних перевірок), суд не бере до уваги на підставі наступного.

Інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника податку. Бази даних ДПІ не є належними доказами у справі, чинним законодавством також не передбачена належність таких баз до засобів доказування.

Дана правова позиція підтверджується доводами, що викладені в Постановах ВАСУ від 20.09.2012 року № К9991/574/12; № К 9991/5991/11 та № 9991/24891/11: «Програмне забезпечення (інформаційні бази ДПІ) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Крім того, абсолютно справедливо підкреслюється, що такі дані не є також належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків - позивача, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності».

Відповідно до Листа ВАСУ від 02.06.2011р. № 742/11/13-11 оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Суд погоджується з даними висновками Вищого адміністративного суду України та підкреслює, що письмові докази у вигляді первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій позивача з контрагентами постачальниками спростовують висновки податкового органу, які грунтуються на даних інформаційних податкових баз.

Податковим органом в акті перевірки було зазначено про неналежне оформлення товарно-транспортних накладних або їх відсутність по господарським операціям платника податків з контрагентами-постачальниками за спірний період.

Суд зазначає, що обов'язковість заповнення товарно-транспортної накладної та/або подорожнього листа обумовлена не положеннями Податкового кодексу України, а нормами ст. 48 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт».

Крім того, в розумінні приписів ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" товарно-транспортна накладна з урахуванням наявності інших документів, що підтверджує здійснення господарських операцій та зазначає відомості про них, не є первинним документом, та не відображається в бухгалтерському обліку.

Таким чином, доводи відповідача, без відповідних доказів, про відсутність реальності поставок товарів (робіт, послуг), які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності тощо, що може свідчити про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності як позивачем, так і його контрагентом - є тільки припущенням.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідач в акті перевірки зазначає, що позивачем в порушення вищенаведених норм Податкового кодексу України до складу валових витрат віднесено витрати з отримання товарів/послуг від контрагентів-постачальників, яки мали нереальний характер.

З урахуванням попередніх висновків суду стосовно підтвердження реальності укладених правоченів з контрагентами-постачальниками ТОВ «АКПАП ГРУП» (код за ), ПП «СПІКАРТ» (), ПП «ПРОМХИМСНАБ» (); ТОВ «УКРВТОРСНАБ» (); ТОВ «СПЕЦТОРГ-ІНВЕСТ» (); ТОВ «ПОЛІМЕР-СЕРВІС» (); ТОВ «АЗОВБУДВЕНТИЛЯЦІЯ» (); ТОВ «ПІДШИПНИК.ІН.ЮА» (); ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ» (); ТОВ «ПРОМІЗ ГРУПА» (); ТОВ ДОНЕЦЬКА ВТФ «ФАКТОРІЯ» (); ТОВ «АСТЕКС ТРЕЙДИНГ» (); ТОВ «АБРІСО» (); ТОВ «ГРАНД-АЛЬТЕРА» (); ТОВ «СПЕЦМАШ» (), суд зазначає, що валові витрати можуть бути підтверджені документом, який засвідчує фактичне отримання товару (послуг). Такої підстави, як висновок податкового органу про нікчемність/ безтоварність правочину для виключення витрат Податковий кодекс України не передбачає.

Частиною 4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та контрагентом - постачальником ТОВ «Фрахттранссервіс» за період лютий, березень, квітень 2015 року не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статі 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтті 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у податкового органу були відсутні підстави для визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість, податку на прибуток та нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідачем під час судового розгляду справи не доведено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 26.01.2016року за №, № в частині нарахування грошових зобов'язань на загальну суму 180 228 гривень, з яких податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 120 152 гривень, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 60 076 гривень, № були прийняті законно та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх фактичних обставин.

У відповідності до положень ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілал Алюмініум Юкрейн» до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.01.2016року за №, частково недійсним №, № - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області форми «Р» від 26.01.2016 року за №, яким було донараховано грошові зобов'язання на загальну суму 171 905 (сто сімдесят одна тисяча дев'ятсот п'ять) гривень, з яких податкове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 137 524 гривни, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34 381 гривна.

Визнати частково недійсними та скасувати частково податкове повідомлення-рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області форми «Р» від 26.01.2016 року №, яким було донараховано грошових зобов'язань в частині нарахування на загальну суму 180 228 (сто вісімдесят тисяч двісті двадцять вісім) гривень, з яких податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 120 152 гривень, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 60 076 гривень.

Визнати недійсними та скасувати податкове повідомлення-рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області форми «В4» від 26.01.2016 року №, яким зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість на суму 71 144 (сімдесят одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Стягнути з Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87549, м. Маріуполя, вул. Артема, буд.93) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілал Алюмініум Юкрейн» (, 87507, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, буд.206) судовий збір у розмірі 5 512 грн. (п'ять тисяч п'ятсот дванадцять) грн.00коп.

Постанову прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 28.03.2016 року.

Повний текст постанови у відповідності з вимогами ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України складений 01.04.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.