Справа № 755/3497/16-а
Суддя: Бартащук Л. П.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку скороченого провадження)

"25" березня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бартащук Л.П., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо стягнення податків з довічного грошового утримання, яке виплачується позивачу у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», просить зобов'язати відповідача повернути частину не виплаченої йому пенсії, починаючи з жовтня 2015 року, у подальшому виплачувати щомісячну пенсію в повному розмірі, а також стягнути з начальника Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва 25 000,00 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки є інвалідом війни.

Статтею 13 Закону позивач звільнений від сплати податків, зборів, мита та інших прибутків, будь-які закони, що погіршують стан інвалідів війни, не мають зворотної дії в часі згідно зі ст. 58 Конституції України.

Оскільки відповідач безпідставно стягує податки, про що позивач дізнався, отримавши лист від УПФУ у Дніпровському районі м. Києва, позивач просить задовольнити його позов в повному обсязі.

Відповідач у строк, встановлений судом, направив письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях підстав, зазначивши, що діє відповідно до положень статті 19 Конституції - на підставі, в межах та у спосіб, передбачений чинними законами України та застосовує чинні закони України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши наведені сторонами доводи, дослідивши надані докази, вивчивши обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримує довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», розмір якого станом на 01.01.2016р. складає 25 189, 28 грн.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" внесено ряд змін до норм Податкового кодексу України та Законом України від 28 грудня 2014 року №79-УІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" внесено зміни до норм Бюджетного кодексу України, що набули чинності з 01.01.2015 року.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 8 Податкового кодексу України передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків (стаття 9 ПКУ) належить податок на доходи фізичних осіб. Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Статтею 18 Податкового кодексу України передбачено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податковим кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» встановлено особи, з яких утримується податок на доходи фізичних осіб, що визначені пунктом 162.1.1. статті 162 Податкового кодексу України, тобто, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 163.1.1. статті 163 Податкового кодексу України, тобто, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

З 01.01.2015 року, відповідно до п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, зокрема, нарахованих (виплачених, наданих) у вигляді пенсій, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Якщо база оподаткування (сума пенсії), в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

З 1 січня 2015 року відповідно до статті 8 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-УПІ „Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у місячному розмірі з 1 вересня - 1378 гривень.

Починаючи з 1 вересня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 4134 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн.*3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 %. Якщо сума нарахування більше 13 780 грн. (мінімальна заробітна плата 1378 грн.* 10) ставка податку становитиме 20 %.

Обов'язки нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу, що підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п.44 ч.2 статті 64 Бюджетного кодексу України податок на доходи фізичних осіб, який сплачується (перераховується) податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Отже, з 01.01.2015 року органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб" (№653-VIII від 17.07.2015 року), що набрав чинності з 01.09.2015 р., відбулися зміни в Податковому кодексі України, які стосуються оподаткування пенсійних виплат.

Підпункт 164.2.19 пункту 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України доповнено абзацом другим: "Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Оскільки дана норма Закону стосується лише пенсій, позивачу, як особі, що отримує довічне грошове утримання відбувається справляння податку на доходи фізичних осіб.

Положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 р., не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 р. №909-УІІІ продовжено справляння податку на доходи фізичних осіб з пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, і , відповідно, суд не убачає правових підстав для визнання протизаконними дій відповідача, оскільки продовження справляння податку на доходи фізичних осіб з пенсій або щомісячного довічного грошового утримання здійснюється відповідачем на підставі чинного закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 р., і не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Як орган державної влади, відповідно до вимог статті 19 Конституції України, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва зобов'язане діяти на підставі, в межах та в спосіб, передбачений законами України.

У разі наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше.

Норми Податкового Кодексу України (кодифікованого нормативно-правового акту ) не суперечать статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки, як зазначено вище, оподаткуванню підлягає виключно сума перевищення, а не сума пенсії / довічного грошового утримання), ці норми були і є чинними, тому підлягали і підлягають застосуванню і виконанню відповідачем, як органом державної влади, до правовідносин, які склалися з позивачем.

За таких обставин правових підстав для визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва неправомірними суд не убачає.

Позивач також не зазначає у позовній заяві, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та за якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, з чого виходить позивач, визначаючи розмір шкоди.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 р., спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції та іншими законодавчими актами, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Пенсійне законодавство не передбачає стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Податковим кодексом України, ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", ст. ст. 159-163, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя