Справа № 332/856/16-а
Суддя: Федоренко О. І.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/856/16-а
Провадження № 2-а/332/62/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Федоренка О.І.,

при секретарі Євдокимовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 31.12.2015 року, та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги повністю підтримала, просила їх задовольнити..

Представник відповідача, проти позову заперечувала, вважаючи доводи позивача безпідставними, а дії УПФУ Заводського району м. Запоріжжя, щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії законними та обґрунтованими.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вимог ст.2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується представником відповідача, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя, та з 26.08.2004 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти, згідно наданої заяви 26.08.2004 р. У звязку з працевлаштуванням з 01.09.2004 року на посаду, яка дає право на призначення пенсії по вислузі років, виплата призначеної пенсії була припинена.

У звязку з тим, що позивач досяг пенсійного віку, а саме 30.12.2015 р., він звернулася до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя з заявою від 31 грудня 2015р. про перехід на інший вид пенсії пенсії за віком (а.с.12).

Пенсійним фондом України в Запорізькій області позивачу було призначено пенсію за віком з 31.12.2015 року, при цьому було враховано заробіток за періоди страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього призначення пенсії.

08.02.2016 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за останні роки, що передують року звернення.

Листом від 12.02.2016 року за №13/С-8 УПФУ в Заводському районі м.Запоріжжя, в задоволенні заяви позивача було відмовлено. З посиланням на те, що в даному випадку відсутні підстави застосування показника середньої заробітної плати за 2014 рік, оскільки, керуючись нормами ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Як встановлено ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії, також враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника), на інший.

У даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач перед призначенням пенсії за віком не отримував жодного виду пенсії, оскільки після призначення пенсії за вислугу років одразу був зарахований на роботу вчителем, у зв'язку з чим, виплата вказаної пенсії йому була припинена. У випадку припинення пенсії за вислугу років її поновлення можливо лише в разі звільнення з роботи. Проте, на момент призначення пенсії за віком ОСОБА_1 працював, а тому, підстави для поновлення виплати пенсії за вислугу років, не було.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, із заяви не вбачається, що він просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому, Управлінням при обчисленні його пенсії повинен був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з заперенями відповідачем надане клопотання про звільнення від сплати судового збору враховуючи майновий стан. В клопотанні позивач просить звільнити його від сплати судового збору посилаючись на відсутність коштів на сплату судового збору, але доказів які це підтверджують не надано, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 70-72, 86, 94, 158 ч.1, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 31.12.2015 року, та виплатити ОСОБА_1, грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551,2 грн. сплаченого судового збору.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.І. Федоренко