Справа № 820/385/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 р.Справа № 820/385/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016р. по справі № 820/385/16

за позовом Харківської міської ради

до Харківської місцевої прокуратури №1

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд визнати протиправними дії Харківської місцевої прокуратури №1 щодо подання до Господарського суду Харківської області позовної заяви від 27.08.2015 № 04-28-760 вих-15 до відповідачів - Харківської міської ради та Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Явір» про визнання незаконним та скасування п.п. 61.2. додатку 1 до рішення 29 сесії 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об"єктів» від 24.12.2008 № 350/08, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 492575, площею4,8301 га,по Білгородському шосе у м.Харкові, кадастровий № :16:013:0089.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 року закрито провадження у справі за позовом Харківської міської ради до Харківської місцевої прокуратури №1 про визнання дій протиправними.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016року скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор попередньо, до звернення з позовом до суду, зобов'язаний був звернутися до Господарського суду Харківської області за підтвердженням судом наявності підстав для представництва. Однак, доказів такого звернення або відмови Господарського суду у підтвердженні підстав для представництва інтересів держави в суді до подання позовної заяви до господарського суду прокурором не надано; з посиланням на ст.23 Закону України "Про прокуратуру" зазначив, що наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді може бути оскаржена громадянином або суб'єктом владних повноважень. При цьому, Законом України "Про прокуратуру" та частиною 6 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України не поставлено можливість оскарження підстав для представництва прокурора в залежність від наявності порушення прав позивача.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 вересня 2015 року до Харківської міської ради надійшла копія позовної заяви від 27.08.2015 неї та Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Явір» про визнання незаконним та скасування п.п. 61.2. додатку 1 до рішення 29 сесії 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об"єктів» від 24.12.2008 № 350/08, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 492575, площею4,8301 га, по Білгородському шосе у м.Харкові, кадастровий № :16:013:0089.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02 вересня 2015 року позовну заяву прокурора прийнято до розгляду №922/5010/15.

Однак, відповідно до інформації Департаменту діловодства Харківської міської ради від 27.01.2016 року №69/0/26-16 до Харківської міської ради та виконавчих органів міської ради протягом 2015 року запитів від прокуратури Харківської області та повідомлень про звернення до суду для підтвердження підстав для представництва не надходило.

Вважаючи протиправними дії прокурора щодо подання до Господарського суду Харківської області вищезазначеної позовної заяви до Харківської міської ради, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що звернення суб'єкта владних повноважень (прокурора) до суду з позовною заявою не породжує будь - яких зобов'язань, що виникають із владних управлінський функцій для позивача, а є реалізацію права суб'єкта владних повноважень на звернення до суду, отже, даний спір не має публічно-правового характеру, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження у даній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкту. У випадку якщо суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не може вирішуватись адміністративним судом.

В ч.2 ст.4 КАС України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори. Разом з тим, спір набуває ознак публічно-правового не тільки за умов наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Аналогічна правова позиція викладена в п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів".

Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2015 року прокурор Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів - Харківської міської ради та Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Явір" про визнання незаконним та скасування п.п. 61.2. додатку 1 до рішення 29 сесії 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об"єктів» від 24.12.2008 № 350/08, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 492575, площею4,8301 га,по Білгородському шосе у м.Харкові, кадастровий № :16:013:0089.

Зазначене звернення прокурора Дзержинського району м. Харкова з позовом до господарського суду Харківської області позивач вважає протиправними діями прокуратури.

Щодо такого твердження слід зазначити, що право прокурора на звернення з позовом до господарського суду в інтересах держави та щодо наявності підстав для такого звернення визначено Законом України "Про прокуратуру" та Господарським процесуальним кодексом України.

Так, відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 6 ст.23 вказаного Закону передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справи; подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Отже, для захисту законних інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Відповідно до п.2, 3 Резолютивної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/9 від 08.04.1999 під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у ст.2 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади; під представництвом прокуратурою України інтересів держави в господарському суді за змістом п.2 ст.121 Конституції України, ст.ст.2, 29 ГПК України треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючі визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави.

В даному випадку прокурор звернувся до господарського суду з позовом до Харківської міської ради, яка є відповідачем у справі, повноваження прокурора на звернення з позовом до господарського суду в інтересах держави та наявність підстав для такого звернення підлягає перевірці господарським судом відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про прийняття ухвали про порушення провадження у справі.

Звернення заступника прокурора до суду з позовом в інтересах держави є реалізацією ним процесуальних повноважень і жодним чином не пов'язано зі здійсненням прокурором владних управлінських функцій і повноваження та наявність підстав для такого звернення перевіряється, в даному випадку, господарським судом відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, тому відсутні правові підстави вважати, що спір між позивачем і відповідачем в справі, що розглядається, є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд порушує справи, у тому числі, за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Отже, саме при реалізації права прокурора на звернення з позовом до господарського суду в інтересах держави або в інших випадках, судом перевіряються та встановлюється обґрунтованість підстав для такого звернення, в даному випадку, відповідно до Господарського процесуального кодексу України, про що приймається відповідна ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2015 року позовну заяву прокурора прийнято до розгляду, що свідчить про те, що судом перевірено наявність підстав для представництва інтересів держави та не виявлено перешкод для такого представництва.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор зобов'язаний був звернутися до господарського суду за підтвердженням судом підстав для представництва, що прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень, що у разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу і, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки положення вказаної статті застосовуються при здійснені прокурором представництва інтересів громадянина або держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта щодо необхідності розгляду його позову в порядку адміністративного судочинства та про те, що судом першої інстанції не було роз'яснено, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даного спору, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

За приписами п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі за даним позовом , оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016р. по справі № 820/385/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2016 р.