Справа № 813/179/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 876/1576/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, 26.01.2016року звернувся до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення. Позивачем через канцелярію суду подано та підтримано в судовому засіданні клопотання про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та будь-яким іншим третім особам до вирішення спору по суті, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання рішенням законної сили в адміністративній справі.

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову , якою задоволити заяву в повному обсязі , покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що оскаржувані приписи прийняті в порушення п. 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України № 466 від 13.04.2011 року , що свідчить , на думку позивача про очевидну протиправність оскаржуваного рішення, а також, що для відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних в клопотанні заходів забезпечення адміністративного позову призведе до неможливості в подальшому виконання рішення суду чи захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

Такі висновки суду першої інстанції , на думку колегії суддів , відповідають нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам , свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі , або захист цих прав , свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів , або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу наведеної норми випливає, що законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 117 КАС України , забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах - це зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується та заборони вчиняти певні дії.

П. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ " передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд також зазначає, що забезпечення позову застосовується лише , як гарантія задоволення законних вимог позивача , останній повинен довести суду ймовірність припущення , що невжиття заходів забезпечення позову може заподіяти шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Тягар доказування покладається на особу, яка подала таку заяву. Доказування здійснюється за загальними правилами відповідно до ст. 71 КАС України.

Як наслідок , розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову , суд не вбачає підстав для його задоволення , оскільки позивачем не доведено та документально не підтверджено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів , чи факту понесення значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Предметом розгляду даної справи зокрема є правомірність дій Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № ЛВ48 від 10.06.2015 року. Поряд з цим , позивач просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення до ухвалення рішення в адміністративній справі. При цьому , суд звертає увагу , що висновки щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваних рішень можуть бути зроблені лише на підставі дослідження доказів, поданих сторонами по справі, у ході судового розгляду справи по суті. Позивачем не подано доказів на підтвердження того, що не вжиття вказаних в клопотанні заходів забезпечення адміністративного позову призведе до неможливості в подальшому виконання рішення суду чи захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

З огляду на викладене вище , суд вважає , що відсутні передбачені ч. 1 ст. 117 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову , а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року у справі № 813/179/16 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар