Справа № 2а-88/12
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2012-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-88/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2012 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 комітету Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 комітету Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення.

Посилалися на те, що рішенням Чернівецької міської ради № 259/7 від 26.04.2011 року п.1.30 було дозволено заміну правовстановлюючих документів в домоволодінні №13 по провул. Рєпіна м. Чернівці на свідоцтво про право власності.

Вважають, що їх права були порушені, оскільки сарай літ.Б та вбиральню літ.В ОСОБА_3 побудував самовільно в іншому місці, яке виходить за межі земельної ділянки, на ці обєкти немає погоджених виконавчих креслень, відведення землі саме для цієї мети. Тому ОСОБА_3 не може набути свідоцтво про право власності, оскільки цим будуть порушені права мешканців домоволодіння №87 по вул. Герцена м. Чернівці.

Просили зобовязати ОСОБА_5 комітет Чернівецької міської ради вчинити певні дії з використанням повноваження та вирішити питання в порядку ст.6 КУпАП по виявленим адміністративним правопорушенням в домоволодінні №13 ОСОБА_6 м.Чернівці, без усунення яких вказані правовстановлюючі документи ОСОБА_3 на житловий будинок по ОСОБА_6, 13 м.Чернівці є незаконними. Постановити окрему ухвалу про виявлені по матеріалах справи порушення закону щодо усунення причин і умов, що сприяли порушенню закону в домоволодінні №13 по ОСОБА_6 м.Чернівці. Скасувати рішення Чернівецької міської ради №259/7 від 26.04.2011 року в п.1.30 про заміну наявних правовстановлюючих документів в домоволодінні №13 ОСОБА_6 м.Чернівці на свідоцтва про право власності з причини, що правовстановлюючі документи родини ОСОБА_3 на домоволодіння №13 ОСОБА_6 м.Чернівці одержані незаконним шляхом.

Позивач ОСОБА_1, який також є представником ОСОБА_4, у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив адміністративний позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи.

Представник відповідача ОСОБА_5 комітету Чернівецької міської ради адміністративний позов не визнав. Пояснив, що п.1.30 оскаржуваного рішення замінено наявний правовстановлюючий документ на житловий будинок та господарські споруди ОСОБА_3 на свідоцтво про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами на ОСОБА_6, 13 м.Чернівці. Вказане рішення було прийняте у звязку з тим, що у 1970 році проведено добудову до будинку літ.А, а саме: житлової кімнати 1-4, площею 12,2 кв.м. та кухні 1-1, площею 10,10 кв.м. Позивачі набули право власності на сусідній будинок №87, що по вул.Герцена м.Чернівці лише у 1986 році, а тому їх права рішенням №259/7 від 26.04.2011 року порушені не були. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Третя особа ОСОБА_3 заперечував проти адміністративного позову. Пояснив, що місце розташування сараю літ. Б та вбиральні ним не змінювалося, вважає, що адміністративний позов необґрунтований.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що п.1.30 рішення ОСОБА_5 комітету Чернівецької міської ради №259/7 від 26.04.2011 року, вирішено Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації замінити наявні правовстановлюючі документи на свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами на ОСОБА_6, 13, в тому числі: трикімнатний житловий будинок літ.А, загальною площею 51,10 кв.м., житловою площею 35,00 кв.м., сарай літ.Б, вбиральня літ.В, гараж літ.Г, колодязь І, огорожа №1, які належать на праві приватної власності у звязку з виконаною у 1970 році добудовою до житлового будинку (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як видно, з поданих до суду заперечень та долучених письмових доказів, відповідач адміністративний позов не визнає, вважає, що ОСОБА_5 комітет Чернівецької міської ради при винесенні оскаржуваного рішення діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону.

Згідно ст.30 п. б, п.п.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема щодо обліку відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Як вбачається з копії договору від 15.11.1968 року, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_8 купив житловий будинок з надвірними спорудами в м.Чернівці по ОСОБА_6, 11, який складався з двох кімнат, загальною житловою площею 22,8 кв.м. (а.с.60-61). Згідно довідки ЧМБТІ від 01.11.1968 року, ОСОБА_7 належав жилий будинок з підвалом літ.А, сарай літ.Б, вбиральня літ.В, огорожа №1 (а.с.62).

На підставі наведеного, за ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на будинок №13 (колишній 11), що по провул. Рєпіна м. Чернівці, а саме: житловий будинок літ.А, загальною площею 28.80 кв.м., в тому числі житловою площею 22,80 кв.м., сарай літ.Б, вбиральня літ.В, гараж літ.Г, криниця №1, огорожа №1, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. У 1970 році до житлового будинку літ.А проведено добудову, а саме: кімнати 1-4 площею 12,20 кв.м. та кухні 1-1 площею 10.10 кв.м. (а.с.50.)

В подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2011 року, ОСОБА_3 отримав право на спадщину, яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого у м.Чернівці на ОСОБА_6, 13, що належав спадкодавцю ОСОБА_8 (а.с.52). На земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ.А, загальною площею 28,80 кв.м., у тому числі житловою площею 22,80 кв.м.; сарай літ.Б; вбиральня літ.В; гараж літ.Г; криниця літ.І, огорожа №1. До житлового будинку самовільно добудовано кімнату 1-4 пл. 12,20 кв.м. та кухню 1-1 пл.10,10 кв.м., які до складу спадкового майна та в його оцінку не включено.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними владних управлінський функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд не приймає до уваги посилання позивачів як на підставу своїх вимог на ст.376 Цивільного кодексу України, оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з першого січня 2004 року, в той час як добудова до житлового будинку літ.А, що по ОСОБА_6, 13 м.Чернівці була проведена в 1970 році, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами інвентарної справи та адміністративної справи.

Крім того, суд вважає, що проведення добудови до житлового будинку літ.А, що по ОСОБА_6, 13 м.Чернівці жодним чином не порушує прав позивачів, оскільки даний будинок не перебуває в їх користуванні, не належить їм на праві власності та розташований на земельній ділянці, що по ОСОБА_6, 13 м.Чернівці на достатньо віддаленій відстані від межі земельної ділянки з боку позивачів з дотриманням вимог Державних будівельних норм.

Суд також вважає безпідставними твердження позивачів, що їх права були порушенні, оскільки сарай літ.Б та вбиральню літ.В ОСОБА_3 побудував самовільно в іншому місці.

Так, як було встановлено судом, сарай літ. Б та вбиральня літ.В були зареєстровані за спадкодавцем ОСОБА_8 на праві власності, оскаржуваним рішенням ОСОБА_5 комітету Чернівецької міської ради №259/7 від 26.04.2011 року було лише дозволено провести заміну наявних правовстановлюючих документів щодо вказаних обєктів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про скасування рішення Чернівецької міської ради №259/7 від 26.04.2011 року в п.1.30 про заміну наявних правовстановлюючих документів в домоволодінні №13 ОСОБА_6 м.Чернівці на свідоцтва про право власності є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.166 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Зважаючи на те, що судом під час розгляду справи не було виявлено порушення закону, а тому вимоги позивачів щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії та постановити окрему ухвалу задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2,6, 12,14, 71, 159, 160, 161, 162, 166 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 комітету Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_9