Справа № 809/4088/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 р. Справа № 876/277/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калушстальбуд» до Калуської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Калушстальбуд» (далі - ТзОВ «Калушстальбуд») звернулося в суд з позовом до Калуської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області (далі - Калуська ОДПІ), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2015 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що оскаржене рішення ґрунтується на висновках, зроблених в акті документальної позапланової виїзної перевірки № 673/22-01/36403176 від 12.05.2015 року, які не відповідають фактичним обставинам справи та нормам податкового законодавства.

Зокрема, позивач посилається на те, що перевіркою зроблено необґрунтований висновок про відсутність господарських операцій між ТзОВ «Калушстальбуд»та його контрагентами: Товариством з обмеженою відповідальністю «Стаф-торг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрозембудсервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекорд Плюс ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кійопторг», оскільки для перевірки відповідачу надано всі необхідні первинні документи в підтвердження вказаних операцій та права позивача на формування податкового кредиту. Позивач вважає, що посилання відповідача на те, що в ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» відповідно до висновків інших територіальних органів фіскальної служби відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій: основні фонди, технічний персонал, виробничі активи чи інше майно, необхідне для здійснення діяльності, є безпідставним, оскільки поставлений товар та надані послуги підтверджені податковим та видатковими накладними, актами виконаних робіт та наданих послуг згідно з умовами укладених господарських договорів, і відповідачем в спростування їх реальності не подано жодних належних та допустимих доказів. Також позивач не погоджується з висновками контролюючого органу в частині визнання правочинів, укладених позивачем із вищевказаними контрагентами нікчемними, оскільки договори що не спрямовані на реальне настання правових наслідків можуть бути визнані недійсними тільки за рішенням суду, а таких рішень щодо вказаних договорів не виносилося. Також зазначив, що позивач не може нести відповідальність за негативні наслідки господарської діяльності контрагентів, неналежного ведення його контрагентами податкового обліку, несплати податків до бюджету за умови добросовісності його як платника податків. Контролюючим органом, на думку позивача, необгрунтовано доказами жодного факту того, що сума податку на додану вартість нарахована (сплачена) платником податків не з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах його господарської діяльності, так як позивачем оплачені кошти за виконані роботи, отриманий товар з відповідними підтверджуючими документами, який в подальшому використаний у виробництві. Таким чином, ТзОВ «Калушстальбуд» правомірно включив до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені в ціні товару, послуг, робіт по операціях з ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» у зв»язку з їх належним документальним підтвердженням первинними документами бухгалтерського обліку та податковими накладними. Позивач, таким чином, вважає, що висновки відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях, за відсутності в нього на час перевірки належних та допустимих доказів, які б їх підтверджували. Просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2015 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Калуської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 26.05.2015 року №.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Калуська ОДПІ оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ТзОВ «Калушстальбуд» безпідставно відображено в податковому обліку податкові накладні за операціями, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах, а також за податковими накладними, які суперечать законодавчим та нормативним актам і не можуть вважатись належно оформленими документами податкової звітності.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ТзОВ «Калушстальбуд» та його контрагентами відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований документально, таким чином у позивача не було підстав для податкового обліку таких операцій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТзОВ «Калушстальбуд» зареєстроване 10.03.2010 року як юридична особа, ідентифікаційний код 36403176, місце знаходження: 77351, Івано-Франківська область, Калуський район, село Вістова, вулиця Січових Стрільців, будинок 1в, керівник - ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.09.2015 року, з 30.09.2010 року зареєстроване як платник податку на додану вартість.

Окрім цього, згідно даних вказаного реєстру, позивач здійснює за КВЕД такі види діяльності: 25.11 - виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель; 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 43.21 - електромонтажні роботи; 43.29 - інші будівельно-монтажні роботи.

Калуською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Калушстальбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД», ТзОВ «Кійопторг» за звітні періоди 2014-2015 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 12.05.2015 року №673/22-01/36403176, згідно із висновками якого ТзОВ «Калушстальбуд» допущені порушення вимог податкового законодавства: п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТзОВ «Калушстальбуд» занижено до сплати в бюджет податок на додану вартість в розмірі 1 035 184 грн.

15.05.2015 року позивачем подано до Калуської ОДПІ заперечення на акт перевірки від 12.05.2015 року №673/22-01/36403176.

Однак, згідно відповіді відповідача від 21.05.2015 року №1946/10/220/09-06-22-01 висновки акта залишено без змін.

На підставі вищевказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.05.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов»язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму - 1 035 184 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму - 517 592 грн.

Вказана планова перевірка проводилась на підставі наказу Калуської ОДПІ від 22.04.2015 року № 219 та направлень від 22.04.2015 року №235 та №236 в період з 22.04.2015 року по 30.04.2015 року. Згідно із наказом Калуської ОДПІ №236 від 28.04.2015 року термін перевірки продовжено на два робочі дні з 29.04.2015 року.

Позивачем оскаржувалося податкове повідомлення-рішення від 26.05.2015 року № року до Головного управління ДФС в Івано-Франківської області та Державної фіскальної служби України, однак рішеннями від 19.06.2015 року № 908/10/09-19-10-01-14 та від 28.08.2015 року №18348/6/99-99-10-010425 відповідно, скарги залишено без задоволення.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача є передчасними, оскільки фактично ґрунтуються на припущеннях контролюючого органу про неможливість здійснення контрагентами позивача операції з постачання товарів, робіт, послуг з огляду на ознаки «фіктивності» в їх діяльності. Таким чином, враховуючи наявність у позивача належним чином оформлених податкових накладних в підтвердження здійснення операцій з ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг», суд вважав, що позивачем доведено його право віднести до податкового кредиту в звітних місяцях 2014 та 2015 року суму податку на додану вартість по вказаних операціях.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є правильними, виходячи з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов»язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року (далі - ПК України).

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 ПК України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв»язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв»язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені де складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов»язковість ведення зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Між тим, згідно положень підпункту 139.1.9 пункту 139. 1 статті 139 ПК України, не включаються до складу валових витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов»язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України слід дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб»єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв»язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов»язкові реквізити).

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Як видно з матеріалів справи у періоді, що перевірявся, ТзОВ «Калушстальбуд» мало господарські відносини з ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг».

Позивачем надано належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують факт здійснення господарських операцій та отримання товару в межах здійснення господарської діяльності позивача, що містяться в матеріалах справи.

Як видно з акта перевірки від 12.05.2015 року №673/22-01/36403176, висновки такої перевірки базуються на тому, що позивачем завищено суми податкового кредиту по господарських операціях з придбання товарів, робіт, послуг в ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД», ТзОВ «Кійопторг» на загальну суму 1 035 184 грн., в тому числі: травень 2014 - 74 743 грн.; червень 2014 року - 106 117 грн.; липень - 2014 року - 154 732 грн.; вересень 2014 року - 156 370 грн.; жовтень 2014 - 284 685 грн.; листопад 2014 року - 107 800 грн.; грудень 2014 року - 54 250 грн.; січень 2015 року - 96 487 грн.

Судом достовірно встановлено, що позивачем віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість, нараховані (сплачені) на користь:

- ТзОВ «Стаф-торг» на підставі виданих останнім податкових накладних: №130 від 12.05.2014 року на суму 56900 грн., в тому числі ПДВ 9483,33 грн., №131 від 12.05.2014 року на суму 57460 грн., в тому числі ПДВ 9576,67 грн., №196 від 19.05.2014 року на суму 55600 грн., ПДВ - 9266,67 грн., №217 від 21.05.2014 року на суму 57400 грн., ПДВ - 9566,67 грн., №238 від 23.05.2014 року на суму 55800 грн., ПДВ - 9300 грн., №256 від 26.05.2014 року на суму 53600 грн., ПДВ - 8933,33 грн., №377 від 30.05.2014 року на суму 54800 грн., ПДВ - 9133,33 грн., №378 від 30.05.2014 року на суму 56900 грн., ПДВ - 9483,33 грн., №507 від 12.06.2014 року на суму 56700 грн., ПДВ - 9450 грн., №561 від 13.06.2014 року на суму 56900 грн., ПДВ - 9483,33 грн., №857 від 19.06.2014 року на суму 58600 грн., ПДВ - 9766,67 грн., №908 від 20.06.2014 року на суму 59200 грн., ПДВ - 9866,67 грн., №1210 від 25.06.2014 року на суму 57000 грн., ПДВ - 9500,07 грн., №1259 від 26.06.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №1321 від 27.06.2014 року на суму 58600 грн., ПДВ - 9766,67 грн., №1323 від 27.06.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №1322 від 27.06.2014 року на суму 59400 грн., ПДВ - 9900 грн., №1462 від 30.06.2014 року на суму 57000 грн., ПДВ - 9500 грн.,№1463 від 30.06.2014 року на суму 54800 грн., ПДВ - 9133,33 грн., №402 від 09.07.2014 року на суму 56900 грн., ПДВ - 9483,33 грн., № 510 від 11.07.2014 року на суму 58950 грн., ПДВ - 9825 грн., №804 від 17.07.2014 року на суму 58600 грн., ПДВ - 9766,67 грн., №854 від 18.07.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №1057 від 23.07.2014 року на суму 57000 грн., ПДВ - 9500 грн., №1151 від 25.07.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №1442 від 30.07.2014 року на суму 58600 грн., ПДВ - 9766,67 грн., №1443 від 30.07.2014 року на суму 57600 грн., ПДВ - 9600 грн., №1459 від 31.07.2014 року на суму 59200 грн., ПДВ - 9866,67 грн., №1460 від 31.07.2014 року на суму 59200 грн., ПДВ - 9866,67 грн. на підтвердження господарських операцій по проведенню інженерних вишукувань на земельних ділянках та виконання робіт з розробки робочих проектів металевих конструкцій, надання послуг будівельної техніки та оренди обладнання на виконання зобов»язань по договорах № 36 від 28 квітня 2014 року, № 38 від 30 квітня 2014 року та № 39 від 5 травня 2014 року. Вказані вище податкові накладні підписані від ТзОВ «Стаф-Торг» ОСОБА_2, який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також акта, складеного ДПІ в Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві № 1520/26-59-22-03/38780860 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб»єкта господарювання «Стаф-Торг» щодо відносин із платниками з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року», акта №1656/26-59-22-08/38780860 від 23.07.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Стаф-Торг» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року», був директором ТзОВ «Стаф-Торг». Вказані податкові накладні скріплені печаткою ТзОВ «Стаф-Торг», містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України;

- ТзОВ «Агрозембудсервіс» на підставі виданих останнім податкових накладних: №8 від 03.09.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №9 від 05.09.2014 року на суму 59680 грн., ПДВ - 9946,67 грн., №13 від 12.09.2014 року на суму 58200 грн., ПДВ - 9700 грн., №14 від 18.09.2014 року на суму 57840 грн., ПДВ - 9640 грн., №60 від 19.09.2014 року на суму 56320 грн, ПДВ - 9386,67 грн., №61 від 19.09.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №63 від 23.09.2014 року на суму 58200 грн., ПДВ - 9700 грн., №87 від 24.09.2014 року на суму 58000 грн., ПДВ - 9666,67 грн., №88 від 24.09.2014 року на суму 57480 грн., ПДВ - 9580 грн., №89 від 25.09.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №90 від 25.09.2014 року на суму 57600 грн., ПДВ - 9600 грн., №91 від 26.09.2014 року на суму 58200 грн., ПДВ - 9700 грн., №148 від 26.09.2014 року на суму 58700 грн., ПДВ - 9783,33 грн., №95 від 30.09.2014 року на суму 59500 грн., ПДВ - 9916,67 грн., №96 від 30.09.2014 року на суму 59900 грн., ПДВ - 9983,33 грн., №94 від 30.09.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №97 від 30.09.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №108 від 07.10.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №113 від 10.10.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №114 від 14.10.2014 року на суму 59680 грн, ПДВ - 9946,67 грн., №125 від 16.10.2014 року на суму 59040 грн, ПДВ - 9840 грн., №127 від 17.10.2014 року на суму 58720 грн., ПДВ - 9786,67 грн., №128 від 21.10.2014 року на суму 58880 грн., ПДВ - 9813,33 грн., №129 від 22.10.2014 року на суму 59400 грн., ПДВ - 9900 грн., №130 від 23.10.2014 року на суму 58000 грн., ПДВ - 9666,67 грн., №137 від 24.10.2014 року на суму 57480 грн., ПДВ - 9580 грн., №140 від 27.10.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №141 від 28.10.2014 року на суму 57600 грн., ПДВ - 9600 грн., №142 від 29.10.2014 року на суму 58200 грн., ПДВ - 9700 грн., №147 від 30.10.2014 року на суму 59500 грн., ПДВ - 9916,67 грн., №143 від 30.10.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №149 від 31.10.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9933,33 грн., №150 від 31.10.2014 року на суму 57400 грн., ПДВ - 9566,67 грн., №148 від 31.10.2014 року на суму 58700 грн., №149 від 31.10.2014 року на суму 59600 грн., ПДВ - 9783,33 грн., №151 від 07.11.2014 року на суму 58700 грн., ПДВ - 9783,33 грн., №154 від 11.11.2014 року на суму 59040 грн., ПДВ - 9840 грн., №156 від 13.11.2014 року на суму 59740 грн., ПДВ - 9956,67 грн., №157 від 14.11.2014 року на суму 58720 грн., ПДВ - 9786,67 грн., №161 від 20.11.2014 року на суму 59400 грн., ПДВ - 9900 грн., №162 від 21.11.2014 року на суму 58000 грн., ПДВ - 9666,67 грн., №164 від 26.11.2014 року на суму 59000 грн., ПДВ - 9833,33 грн., №165 від 27.11.2014 року на суму 57600 грн., ПДВ - 9600 грн., №173 від 28.11.2014 року на суму 58200 грн., ПДВ - 9700 грн., №174 від 28.11.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №175 від 28.11.2014 року на суму 59500 грн., ПДВ - 9916,67 грн., №46 від 08.12.2014 року на суму 58000 грн., ПДВ - 9666,67 грн., №53 від 16.12.2014 року на суму 58450 грн., ПДВ - 9741,67 грн., №54 від 17.12.2014 року на суму 56550 грн., ПДВ - 9425 грн., №57 від 22.12.2014 року на суму 55000 грн., ПДВ - 9166,67 грн., №163 від 31.12.2014 року на суму 48750 грн., ПДВ - 8125 грн., №164 від 31.12.2014 року, на суму 48750 грн., ПДВ - 8125 грн., №42 від 30.01.2015 року на суму 286520 грн., ПДВ - 47753,33 грн., №43 від 31.01.2015 року на суму 292400 грн., ПДВ - 4833,33 грн., на підтвердження господарських операцій з надання послуг технікою та виконання будівельних робіт на виконання зобов»язань згідно договорів №10 від 28.08.2014 року та №11 від 29.08.2014 року. Вказані вище податкові накладні підписані від ТзОВ «Агрозембудсервіс» ОСОБА_3, який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на час їх підписання, зазначений керівником ТзОВ «Агрозембудсервіс». Вказані податкові накладні скріплені печаткою ТзОВ «Агрозембудсервіс», містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України;

- ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» на підставі виданих останнім податкових накладних: №153 від 03.10.2014 року на суму 58400 грн., ПДВ - 9733,33 грн., №154 від 03.10.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №155 від 03.10.2014 року на суму 59200 грн., ПДВ - 9866,67 грн., №157 від 03.10.2014 року на суму 59490 грн., ПДВ - 9915 грн., №159 від 09.10.2014 року, на суму 58800 грн., ПДВ - 9800 грн., №166 від 09.10.2014 року на суму 59300 грн., ПДВ - 9883,33 грн., №181 від 09.10.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., №186 від 15.10.2014 року на суму 59000 грн., ПДВ - 9833,33 грн., №182 від 09.10.2014 року на суму 59620 грн., ПДВ - 9936,67 грн., №187 від 15.10.2014 року на суму 59100 грн., ПДВ - 9850 грн., №188 від 15.10.2014 року на суму 59300 грн., 9883,33 грн., №189 від 15.10.2014 року на суму 58900 грн., ПДВ - 9816,67 грн., на підтвердження господарських операцій по поставці продукції згідно з договором №7 від 30 вересня 2014 року. Вказані вище податкові накладні підписані від ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» ОСОБА_4, який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на час їх підписання був директором ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД». Вказані податкові накладні скріплені печаткою ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД», містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України;

- ТзОВ «Кійопторг» на підставі виданих останнім податкових накладних: №123 від 04.07.2014 року на суму 58600 грн., ПДВ - 9766,67 грн., №124 від 04.07.2014 року на суму 57860 грн., ПДВ - 9643,33 грн., №324 від 09.07.2014 року на суму 58350 грн., ПДВ - 9725 грн., №364 від 10.07.2014 року на суму 59240 грн., ПДВ - 9873,33 грн., №524 від 14.07.2014 року на суму 57930 грн., ПДВ - 9655 грн., №566 від 15.07.2014 року на суму 56960 грн., ПДВ - 9493,33 грн., на підтвердження господарських операцій по поставці продукції згідно з договором №7 від 30 вересня 2014 року. Вказані вище податкові накладні підписані від ТзОВ «Кійопторг» - ОСОБА_5, який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців був директором ТзОВ «Кійопторг». Вказані податкові накладні скріплені печаткою ТзОВ «Кійопторг», містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов»язків, а ст. 629 ЦК України зазначає, що договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Підставою для недійсності правочину згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю.

Відповідно до частини першої статті 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», визначено, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 Цивільного кодексу України: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об»єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об»єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об»єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Так, між ТзОВ «Калушстальбуд» та ТзОВ «Стаф-Торг» укладено господарські договори, а саме: №39 від 5 травня 2014 року, №38 від 30 квітня 2014 року та №36 від 28 квітня 2014 року. Згідно умов договору № 39 від 5 травня 2014 року ТзОВ «Стаф-Торг» зобов»язувалося провести інженерні вишукування на земельних ділянках та виконати роботи з розробки робочих проектів металевих конструкцій, а ТзОВ «Калушстальбуд» зобов»язувалося прийняти та оплатити виконані роботи. За договором №38 від 30 квітня 2014 року ТзОВ «Стаф-Торг» зобов»язувалося надати послуги будівельної техніки, а ТзОВ «Калушстальбуд» прийняти і вчасно їх оплатити. За договором № 36 від 38 квітня 2014 року ТзОВ «Стаф-Торг» зобов»язувалося надати в строкове платне користування техніку (піскоструменевий апарат та повітряний компресор), а ТзОВ «Калушстальбуд» сплачувати орендну плату.

Між ТзОВ «Калушстальбуд» та ТзОВ «Агрозембудсервіс» укладено господарські договори № 10 надання послуг від 28.08.2014 року, № 11 про надання послуг від 29.08.2014 року. Зокрема, за договором надання послуг №10 ТзОВ «Агрозембудсервіс» зобов»язувалося організувати надання послуг технікою, а ТзОВ «Калушстальбуд» оплатити ці послуги. За договором надання послуг № 11 ТзОВ «Агрозембудсервіс» зобов»язувалося виконати будівельні роботи, а ТзОВ «Калушстальбуд» зобов»язувалося забезпечити виконавцеві будівельний майданчик, своєчасно фінансувати виконані роботи, прийняти виконані роботи і оплатити їх вартість.

Між ТзОВ «Калушстальбуд» та ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» укладено договір поставки №7 від 30 вересня 2014 року, за яким ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» зобов»язувалося поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію на умовах, викладених в договорі, в кількості та за ціною, відповідно до Специфікації, яка складає невід»ємну частину договору. Специфікації підписані представниками обох сторін договору, їх копії подані суду позивачем (том 2, а.с.107-118).

Між ТзОВ «Калушстальбуд» та ТзОВ «Кійопторг» укладено договір поставки №25 від 1 липня 2014 року, за яким ТзОВ «Кійопторг» зобов»язувалося поставити, а ТзОВ «Калушстальбуд» прийняти і оплатити продукцію, на умовах, що викладені в договорі в кількості та по ціні, відповідно до специфікації, яка складає невід»ємну частину договору. Такі спеціфікації до договору за №№ 1-6 погоджені обома сторонами (том 2, а.с.160-166).

Всі вищевказані договори вчинені в письмовій формі, підписані представниками ТзОВ «Стаф-Торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс, ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД», ТзОВ «Кійопторг» та ТзОВ «Калушстальбуд», скріплені їх печатками, а, отже, є укладеними, і відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлюють для сторін права та обов»язки, що з них випливають. Також суду не подано доказів визнання судом вищевказаних договорів недійсними.

В підтвердження виконання ТзОВ «Стаф-Торг» договорів №39 від 5 травня 2014 року, №38 від 30 квітня 2014 року та №36 від 28 квітня 2014 року позивачем подано як контролюючому органу, так і суду належним чином завірені копії актів здачі-приймання виконаних робіт (том 1, а.с.111-125), табелів обліку часу роботи будівельної техніки згідно договору №38 (а.с.128-131) В підтвердження виконання ТзОВ «Агрозембудсервіс» договорів №10 від 28.08.2014 року та №11 від 29.08.2014 року, позивачем подано як контролюючому органу, так і суду належним чином завірені копії табелів обліку часу роботи будівельної техніки до договору № 10 (том 1, а.с.189-194), актів здачі-приймання робіт (том 1, а.с. 195-246) В підтвердження виконання ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» договору №7 від 30.09.2014 року, а ТзОВ «Кійоптторг» договору №25 від 1 липня 2014 року позивачем подано копії видаткових накладних (том 2, а.с.119-130, 167-172). Вказані видаткові накладні також були подані контролюючому органу під час проведення перевірки, що й не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні.

Згідно пояснень директора, головного бухгалтера ТзОВ «Калушстальбуд», наданих під час проведення перевірки, пояснень представника позивача в судовому засіданні, отриманні від ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» послуги, роботи, товари були використані при виконанні ТзОВ «Калушстальбуд», як підрядником, робіт для ТзОВ «Птахокомплекс Губин».

Для підтвердження вказаних пояснень суду подано копії договорів генерального підряду на будівництво станції цеху забою та переробки птиці №17/07-1 від 17.07.2012 року, договору генерального підряду на будівництво птахокомплексу №7-03/Л від 04.06.2014 року, актів виконаних робіт, податкових накладних, платіжних доручень за 2014-2015 роки. Також позивачем в підтвердження використання отриманих від ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» товарів та їх подальшої переробки ПАТ «Калуський ЗКУ» на замовлення позивача подано суду копії договору купівлі-продажу, укладеного з ПАТ «Калуський ЗКУ» №05-01/12 від 05.01.2012 року, видаткових накладних, податкових накладних, договору поставки № 02-01/12 від 02.01.2012 року, договору на виготовлення металевих конструкцій № 02-01/12 від 02.01.2012 року, укладених з ПАТ «Калуський ЗКУ», та актів здачі-приймання робіт, податкових накладних та платіжних доручень за звітний період (т. 2, а.с. 217-250, т.т. 2-5, т.6, а.с. 1-111).

В підтвердження вчинення позивачем господарських операцій з ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» подано докази оплати за надані послуги, роботи, товар, а саме: копії платіжних доручень, що й не заперечується відповідачем в акті перевірки за №673/22-01/364003176 від 12.05.2015 року. (щодо ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД», ТзОВ «Кійопторг»).

На момент проведення вищевказаних фінансово-господарських операцій ТзОВ «Калушстальбуд», ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» мали відповідну господарську правосуб»єктність: в установленому законом порядку були зареєстровані як юридичні особи, взяті на податковий облік як платники податку на додану вартість. Вказані обставини підтверджується інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та в Реєстрі платників податку на додану вартість, розміщеному на офіційному сайті Державної фіскальної служби України.

В матеріалах справи в повному об»ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Отже, фактичні обставини об»єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податкових накладних, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Таким чином, висновки податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства, щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість та віднесення відповідних сум до складу валових витрат по взаєморозрахунках з вказаними контрагентами за період, що перевірявся, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень.

Крім цього, відповідачем не доведено факту нікчемності договорів, які укладалися між ТзОВ «Агротехніка» та його контрагентами, оскільки їх недійсність не встановлена законом, а посилання відповідача на те, що такі відносини не носили реального характеру є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи наявність у позивача належним чином оформлених податкових накладних в підтвердження здійснення операцій з ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг», суд вважає, що позивачем доведено його право віднести до податкового кредиту в звітних місяцях 2014 та 2015 року суму податку на додану вартість по вказаних операціях.

Також не береться до уваги посилання відповідача на матеріали кримінальних проваджень, долучених в судовому засіданні, по фактах за участю контрагентів позивача з огляду на наступне.

Належними доказами у справі щодо податкового правопорушення можуть бути визнані лише ті матеріали податкової перевірки, які отримані та досліджені податковим органом в рамках здійснення заходів податкового контролю відносно спірного податкового періоду.

Результати ж оперативно-розшукових та слідчих заходів в рамках кримінальної справи не є доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. А відтак відомості, отримані у ході досудового слідства у кримінальній справі, на які посилається відповідач на обґрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників правочинів, не можуть слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки. Дані відомості не є достатнім і незаперечним доказом фіктивності здійснених вказаним суб'єктом господарювання господарських операцій і, відповідно, недійсності фінансово-господарських документів, якими вони оформлені.

При цьому, на думку колегії суддів, доказом вини може бути лише вирок суду, постановлений у кримінальній справі, який набрав законної сили, яким встановлено факт здійснення посадовими особами підприємств - контрагентів позивача фіктивного підприємництва, тобто відсутність реальних господарських операцій.

Також не заслуговує на увагу покликання в акті перевірки позивача про неможливість проведення зустрічних звірок та інформаційних довідок, на те, що ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» не могли постачати для позивача товари, роботи, послуги, оскільки їх постачальники містять ознаки «фіктивності», оскільки неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейського суду з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов»язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Таким чином, оскільки встановлені судом обставини та досліджені докази, які ці обставини підтверджують, вказують на те, що господарські операцій між ТзОВ «Калушстальбуд» та ТзОВ «Стаф-торг», ТзОВ «Агрозембудсервіс», ТзОВ «Рекорд Плюс ЛТД» та ТзОВ «Кійопторг» мали місце в реальному часі, підтверджують наявність господарської мети та рух активів в процесі здійснення господарської діяльності товариства, встановлюють зв»язок між фактом придбання товарів/послуг та господарською діяльністю товариства, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Калуської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року у справі №809/4088/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 31.03.2016 року.