Справа № 174/41/16-а
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/41/16-а
п/с 2-а/174/4/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ілюшик І.А.

при секретарі Заіка А.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільногірську справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування, ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області в особі Служби у справах дітей Управління соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики ОСОБА_6 міської ради, треті особи Відділ державної виконавчої служби ОСОБА_6 міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_7, яка діє також в інтересах неповнолітньої дочки, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_10, та ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.2016 року ОСОБА_5 звернувся з позовом, який уточнив в подальшому, до Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування, ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області в особі Служби у справах дітей Управління соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики ОСОБА_6 міської ради, треті особи Відділ державної виконавчої служби ОСОБА_6 міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі ВДВС ОСОБА_6 МУЮ), ОСОБА_7, яка діє також в інтересах неповнолітньої дочки, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_10, та ОСОБА_11, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що на примусовому виконанні у ВДВС ОСОБА_6 МУЮ знаходиться виконавчий лист від 13.05.2015 року, виданий апеляційним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором у сумі 1 780 919,20 грн. Під час проведення виконавчих дій ВДВС ОСОБА_6 МУЮ 18.06.2015 року отримано відповідь про наявність у боржника нерухомого майна, а саме: 1/2 частини будинку за адресою: м. Вільногірськ, вул. Будівельників, 4.

06.08.2015 року ОСОБА_2 надав ВДВС ОСОБА_6 МУЮ довідку щодо реєстрації неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку № 4 по вул. Будівельників в м. Вільногірську. В звязку з цим начальником ВДВС ОСОБА_6 МУЮ до органу опіки та піклування ОСОБА_6 міської ради направлено запит на надання дозволу на примусову реалізацію 1/2 частини вказаного домоволодіння. 15.12.2015 року Департамент соціально-гуманітарної політики ОСОБА_6 міської ради (далі ДСГП) надав лист № 7245/01/01-57/15-06/01, з якого випливає, що «з метою недопущення порушення охоронюваних законом інтересів дитини, надання дозволу органу опіки та піклування з питання зазначеного у вашому запиті, є неможливим.» Позивач вважає, що ця відповідь є формальним, стандартним текстом, комісія із захисту прав дітей відповідачем по розгляду запиту ВДВС ОСОБА_6 МУЮ не скликалась, рішення з цього питання не приймалось. Лист не містить відомостей про проведення перевірки, зясування обставин, не зазначено в чому полягає звуження майнових прав дитини при реалізації майна.

Отже, позивач вважає, що ВДВС ОСОБА_6 МУЮ мало підстави для звернення до служби у справах дітей для отримання дозволу на опис й арешт житлового будинку для подальшої його реалізації. ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області в особі Служби у справах дітей Управління соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді ДСГП про відмову надати дозвіл не відповідає вимогам закону, а тому він є необґрунтованим та незаконним.

Виходячи з цього, позивач просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_6 міської ради в особі Служби у справах дітей Управління соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді (далі УСССДМ) ДСГП щодо відмови у наданні ВДВС ОСОБА_6 МУЮ дозволу на примусову реалізацію 1/2 частини домоволодіння № 4 по вул. Будівельників в м. Вільногірську, яка належить боржнику ОСОБА_2 також просив зобовязати Виконавчий комітет ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області надати дозвіл на примусову реалізацію 1/2 частини домоволодіння № 4 по вул. Будівельників в м. Вільногірську, яка належить боржнику ОСОБА_2, в якому зареєстрована неповнолітні ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач в судові засідання не зявлявся, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив суд розглядати та закінчувати справу без його участі (а.с. 84).

Представник Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування ОСОБА_1 в судове засідання зявилася, проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що до одержання усього переліку документів неможливо розглянути питання щодо продажу частини домоволодіння. Також пояснила, що фактично органом опіки та піклування не було відмовлено у наданні згоди, таке питання не розглядалося. Служба у справах дітей не уособлює собою міську раду і до повноважень ради не входить надання дозволів на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, що є компетенцією органу опіки та піклування. Останнім часом ВДВС ОСОБА_6 МУЮ зверталось з запитом у звязку із реєстрацією у будинку по вул. Будівельників Тук Ю., ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітньої ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ДСГП надана аналогічна відповідь щодо недостатності поданих документів, як і на час реєстрації у будинку ОСОБА_8.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, пояснив, що він є власником 1/2 частини будинку, який розташовано за адресою: м. Вільногірськ, вул. Будівельників, 4. Співвласником будинку є його колишня дружина ОСОБА_12, якій згідно рішення суду належить 1/2 його частина. Частки у спільному майні не виділені. Пояснив, що проживав з ОСОБА_7, а потім вона з дитиною виписалась і він на теперішній час проживає з ОСОБА_9 та має намір укласти з нею шлюб. З ними також проживають її діти. На теперішній час ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в домоволодінні зареєстровані. Пояснив, що не ухиляється від виконання рішення суду і кожен місяць сплачує кошти.

Представники третіх осіб адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечували, пояснюючи, що будь-яке рішення органом опіки не приймалося, а тому відсутній предмет оскарження.

Представник ВДВС ОСОБА_6 МУЮ в судове засідання 22.03.2016 року зявився, подав докази для долучення до матеріалів справи, 30.03.2016 року в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судові засідання не зявлялись, повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

Виконавчий лист № 2-537/11 від 13.05.2015 року видано апеляційним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики у сумі 1 780 919,30 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 08.06.2015 року. Також апеляційним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 08.06.2015 року (а.с. 8-10).

За відомостями Вільногірського МС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 зняті з реєстраційного обліку 26.05.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 у звязку з реєстрацією місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11, 12).

Згідно довідки № 341 від 06.08.2015 року в буд. № 4 по вул. Будівельників у м. Вільногірську, Дніпропетровської області зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Згідно актів державного виконавця від 14.01.2016 року, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживають, а фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16, 17).

Вказана квартира на праві власності належить ОСОБА_8 (а.с. 18-22).

За відомостями Вільногірського МС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області станом на 09.02.2016 року у будинку № 4 по вул. Будівельнииків в м. Вільногірську зареєстрована ОСОБА_9 з дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 80, 137).

Це також підтверджується довідкою про склад сімї від 05.02.2016 року та копією паспорта ОСОБА_9, який містить відмітку про реєстрацію її місця проживання (а.с. 98, 120-126).

Станом на 27.02.2016 року, згідно акту № 10 депутата ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області по вул. Будівельників, 4 у м. Вільногірську фактично проживають ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 127).

Згідно акту державного виконавця від 18.03.2016 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-537/11 від 13.05.2015 року, виданому апеляційним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики у сумі 1 780 919,30 грн. встановлено, що при виході за місцем проживання боржника не надав дозволу на входження на територію домоволодіння для встановлення майнового стану у добровільному порядку (а.с. 131).

Питання щодо неможливості входження у належне боржнику домоволодіння не є предметом даного судового розгляду, а тому даний акт не приймається судом, оскільки є неналежним доказом відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України.

За відомостями Вільногірського МС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 зняті з реєстраційного обліку 05.02.2016 року за адресою: вул. Будівельників, 4, м. Вільногірськ (а.с. 136).

З копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.07.2012 року вказана вище садиба (домоволодіння) визнана спільною сумісною власністю ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (а.с. 148).

Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав, 1/2 частина житлового будинку № 4 по вул. Будівельників у м. Вільногірську, Дніпропетровської області належить ОСОБА_2 Співвласником майна є ОСОБА_12 і їй належить 1/2 частина будинку (а.с. 149).

02.12.2015 року за вих. № 8023 начальник ВДВС ОСОБА_6 МУЮ звернувся до Департаменту соціально-гуманітарної політики ОСОБА_6 міської ради з запитом щодо можливості передачі нерухомого майна на реалізацію для належного виконання рішення суду. З тих підстав, що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано 1/2 частина домоволодіння, що розташовано за адресою: м. Вільногірськ, вул. Будівельників, 4, і в будинку зареєстрована неповнолітня особа ОСОБА_8 (а.с. 132).

ДСГП листом від 15.12.2015 року за вих. № 7245/01/01-57/15-06/01 надано відповідь на запит виконавчої служби щодо передачі майна на реалізацію. Зокрема, зазначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається виконавчим комітетом ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області за подання служби у справах дітей УСССДМ ДСГП після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло. Та зазначено, що надання дозволу органу опіки та піклування з цього питання є неможливим. У листі наведено перелік документів, які подають для відчуження майна дитини, батьки, опікуни або піклувальники (а.с. 14, 15).

Суд приймає до уваги пояснення представника відповідача в судовому засіданні щодо цього листа. Представник зазначила, що для того, щоб прийняти рішення потрібно мати чітко визначений законодавством перелік документів. До запиту ВДВС ОСОБА_6 МУЮ було надано лише довідку з місця реєстрації та витяг з державного реєстру щодо майна. Інші документи так і не були надані. На теперішній час ОСОБА_9, яка з дітьми зареєстрована у спірному будинку, із заявою щодо реалізації майна не зверталася, а без заяви батьків, а також за відсутності інших документів немає підстав для вирішення питання про надання дозволу. Це і було розяснено ВДВС ОСОБА_6 МУЮ.

05.02.2016 року за вих. № 374 начальник ВДВС ОСОБА_6 МУЮ звернувся до ДСГП із запитом в якому просив вчинити дії передбачені п.п. 66, 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини. На засідання сесії висунути питання щодо можливості передачі на реалізацію нерухомого майна, що розташовано за адресою: м. Вільногірськ, вул. Будівельників, 4. Надати рішення сесії Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської щодо можливості передачі майна на реалізацію. Надати попередній дозвіл органу опіки та піклування щодо можливості передачі майна на реалізацію для належного виконання рішення суду. В запиті вказано, що в будинку зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_8. (а.с. 133, 134).

16.02.2016 року за вих. № 6604 начальник ВДВС ОСОБА_6 МУЮ звернувся до Департаменту соціально-гуманітарної політики ОСОБА_6 міської ради із аналогічним запитом, однак зазначив, що в будинку зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (а.с. 135).

На цей запит 18.02.2016 року додатково до листа від 15.12.2015 року за вих. № 7245/01/01-57/15-06/01 надано розяснення про те, що станом на 18.02.2016 року батьки або особи, які їх замінюють, неповнолітніх дітей, зареєстрованих за адресою арештованого майна, до служби у справах дітей УСССДМ ДСГП не зверталися з приводу вчинення будь-яких правочинів стосовно майна, право користування яким мають неповнолітні діти (а.с. 81, 82, 129, 130).

24.02.2016 року начальник ВДВС ОСОБА_6 МУЮ звернувся до Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради із запитом в якому просив вчинити дії передбачені п.п. 66, 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини. На засідання сесії висунути питання щодо можливості передачі на реалізацію нерухомого майна, що розташовано за адресою: м. Вільногірськ, вул. Будівельників, 4. Надати рішення сесії Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської щодо можливості передачі майна на реалізацію. Надати попередній дозвіл органу опіки та піклування щодо можливості передачі майна на реалізацію для належного виконання рішення суду. До запиту додано копію довідки про склад сімї та копії листів Державної міграційної служби ОСОБА_6 міського сектору. Посилався на те, що в будинку зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (а.с. 138-141).

В доповнення до цього запиту повідомлено, що боржником вчиняють фактичні перешкоди державному виконавцю для здійснення заходів примусового виконання рішення, у період коли домоволодіння перебуває в арешті у ньому ним реєструються неповнолітні діти, які не перебувають з ним у родинних відносинах. До запиту додаткового долучено технічну документацію на домоволодіння та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.02.2016 року з інформацією щодо накладення арешту (а.с. 142, 143)

Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, постанова про арешт майна боржника винесена головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_6 МУЮ та державним реєстратором проведено арешт нерухомого майна, а саме, 1/2 частини житлового будинку № 4 по вул. Будівельників у м. Вільногірську, Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_2 (а.с. 144-147).

У відповідь на запити від 24.02.2016 року № 827 та 828, від 01.03.2016 року № 1068 повідомлено, що питання щодо надання дозволу на примусову реалізацію 1/2 частини домоволодіння № 4 по вул. Будівельників є предметом розгляду адміністративної справи, де ВДВС ОСОБА_6 МУЮ є третьою особою. Щодо перевірки акту депутата рекомендовано звернутися безпосередньо до депутата (а.с. 128).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Пунктом 7 частини 1 ст. 3 КАС України надано визначення субєкта владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виконавчі органи рад це органи, які відповідно до Конституції України та Закону України «Про місце самоврядування в Україні» створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами та є підзвітними і підконтрольними представницьким органам.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Пунктом п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_14 України

від 24.09.2008 р. № 866 (далі Порядок) передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Повноваження служби у справах дітей за місцем знаходження майна визначені, зокрема п. 66 Порядку вказана служба надає консультації громадянам з питань підготовки необхідних документів щодо відчуження майна дитини.

Згідно абз. 1, 5 п. 67 Порядку дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з'ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини. Рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної в місті ради про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини або відмову у його наданні може бути оскаржено до суду.

Згідно ч. 4 ст. 177 СК України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

ОСОБА_5 в позовній заяві в якості відповідача вказано ОСОБА_6 міську раду Дніпропетровської області в особі Служби у справах дітей УСССДМ ДСГП.

Міська рада є органом місцевого самоврядування, однак до її компетенції за законом не віднесено вирішення питання щодо надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина або на примусову реалізацію 1/2 частини домоволодіння в якому зареєстровані неповнолітні діти, як це зазначає позивач.

Безпосередньо служба у справах дітей не уособлює собою міську раду, служба не є органом місцевого самоврядування, не є субєктом владних повноважень. До повноважень служби у справах дітей також діючим законодавством не віднесено вирішення питання про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, що за законом є виключною компетенцією органу опіки та піклування. Суд також не може вирішувати питання щодо відповідності дій служби положенням ч. 3 ст. 2 КАС України.

Виходячи з цього, в задоволенні вимоги позивача про визнання протиправними дії ОСОБА_6 міської ради в особі Служби у справах дітей УСССДМ ДСГП щодо відмови у наданні ВДВС ОСОБА_6 МУЮ дозволу на примусову реалізацію 1/2 частини домоволодіння № 4 по вул. Будівельників в м. Вільногірську, яка належить боржнику ОСОБА_2 слід відмовити.

З наданого суду листування між ВДВС ОСОБА_6 МУЮ, ДСГП та Виконкомом ОСОБА_6 міської ради випливає, що згідно позиції ДСГП питання щодо реалізації майна не могло бути вирішено через неподання документів, які передбачені п. 66 Порядку.

В процесі судового розгляду встановлено, що рішення Виконкомом ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області, як органом опіки та піклування про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна або відмову у його наданні щодо 1/2 частини домоволодіння по вул. Будівельників, буд. 4 у м. Вільногірську не приймалося і таке питання взагалі не було предметом розгляду.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_14 Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_14 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з декількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10, встановлено, що з урахуванням положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади і перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, суд, враховуючи відсутність рішення виконавчого органу міської ради про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна або про відмову у його наданні, оскільки орган опіки та піклування може тільки «відмовити» або тільки «задовольнити», і при наявних обставинах не доведено і не встановлено судом, що «відмова» була незаконною, то зобов'язання судом органу державної влади вчинити відповідні дії буде підміною повноважень.

Виходячи з цього, вимога позивача про зобовязання Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області надати дозвіл на примусову реалізацію 1/2 частини домоволодіння № 4 по вул. Будівельників в м. Вільногірську, яка належить боржнику ОСОБА_2, в якому зареєстрована неповнолітня ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітня ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітня ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 задоволенню не підлягає.

Твердження позивача про те, що боржник реєструє у домоволодіння осіб з якими не перебуває у родинних відносинах не має правового значення для розгляду справи, оскільки сам факт реєстрації місця проживання малолітньої або неповнолітньої дитини у житловому приміщенні зумовлює необхідність отримання дозволу органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Якщо ж продаж здійснено без дозволу органів опіки та піклування, то в інтересах дитини прокурором може бути подано позов до суду про визнання договору недійсним.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 86, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування, ОСОБА_6 міської ради Дніпропетровської області в особі Служби у справах дітей Управління соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики ОСОБА_6 міської ради, треті особи Відділ державної виконавчої служби ОСОБА_6 міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_7, яка діє також в інтересах неповнолітньої дочки, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_10, та ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення буде виготовлено у пятиденний строк.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_15