Справа № 813/668/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року справа № 813/668/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

представника позивача - Дрогомирецької О.Р.

представника відповідачів - Хомин Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /32475074 та № /32475074 від 30.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що податковим органом товариству донараховано ввізне мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на митну територію України на суму 58439,93 грн. та податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на суму 11687,99 грн. Не погоджується з висновками податкового органу, оскільки згідно ч.2 ст.287 Митного кодексу України товари (крім товарів для реалізації або використання з метою, безпосередньо не пов'язано з провадженням підприємницької діяльності), що ввозяться на митну територію України на строк не менше трьох років іноземними інвесторами відповідно до Закону України «Про режим іноземного інвестування» з метою інвестування на підставі зареєстрованих договорів (контрактів) або як внесок іноземного до статутного капіталу підприємства з іноземними інвестиціями, звільняються від сплати ввізного мита. При відчуженні таких товарів раніше трьох років з часу зарахування їх на баланс ввізне мито сплачується на загальних підставах. Таким чином, податковим органом зроблено хибний висновок про порушення товариством вимог ст.13 Закону України «Про режим іноземного інвестування» та ч.2 ст.287 Митного кодексу України у вигляді нездійснення державної реєстрації іноземних інвестицій, що призвело до неправильного застосування умов повного звільнення від оподаткування візним митом.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву в якій зазначив, що посилання позивача на відчуження товарів протягом трьох років як на єдину підставу обов'язку сплати митних платежів є безпідставними, оскільки при відчуженні товарів раніше трьох років з часу зарахування їх на баланс ввізне мито сплачується на загальних підставах при умові виконання усіх процедур передбачених законодавством. Зважаючи на вимоги законодавства України при ввезені іноземної інвестиції в Україну необхідно здійснити митне оформлення, а після завершення митних процедур необхідно здійснити державну реєстрацію іноземної інвестиції і в подальшому при відчужені товарів раніше трьох років з часу зарахування їх на баланс виникає обов'язок щодо сплати митних платежів на загальних підставах. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні письмові заперечення підтримав з мотивів, наведених у них. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Яблуневий дар" () зареєстроване юридичними особами іноземних держав. Розмір статутного фонду становить 123303269,00 гривень. Частки власників у статутному фонді розподілені таким чином: Командитно-акційне товариство "ТБ ФРУТ ПОЛЬСЬКА" (Польща, 27620) - 60401203.00 гривень, Компанія "Франкозо корпорейшин лімітед" (Кіпр, м.Ларнака, вул.Пандорас, офіс № 10) - 62902066,00 гривень. 21.05.2003 року ТзОВ "Яблуневий дар" - зареєстроване Городоцьким районним управлінням юстиції у Львівській області.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Яблуневий дар" у 2013 та 2014 році на територію України було ввезено обладнання, як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу.

Судом встановлено, що митне оформлення такого майна проводилось за митними деклараціями:

- від 20.02.2013 року № 209120000/2013/804716 на загальну суму 30000 EURO, код товару - дробарка для подріблення щепи ANWI EC 950 Z Haker заводський номер 867050308 на колісному ходу з гідравлічним безступенево-реголюючим приводом втягуючих валиків;

- від 22.10. 2013 року № 209120000/2013/839558 на загальну суму 29900 EURO, код товару 0 - гідравлічний вигинальний верстат для обробки металевих труб та профілю 4 R HPK 100. Новий, в комплекті, заводський номер 198306;

- від 13.06.2014 року № 209120000/2014/822221 на загальну суму 2200 EURO, код товару - рама випарної установки, виготовлена із чорного матеріалу, габаритні розмірі 10900х960х160. Фірма виробник - B&P Engineering Spolka z.o.o.

Згідно з вказаними митними деклараціями митне оформлення майна проведено із звільненням від оподаткування ввізним митом. В графі 36 митних декларацій вказаний код тарифної пільги (тарифної преференції) - " 152". Відповідно до Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20.09.12р., вказаним кодом пільги позначаються товари (крім товарів для реалізації або використання з метою, безпосередньо не пов'язаною з провадженням підприємницької діяльності), що ввозяться на митну територію України на строк не менше трьох років іноземними інвесторами відповідно до Закону України "Про режим іноземного інвестування" з метою інвестування на підставі зареєстрованих договорів або як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу підприємства з іноземними інвестиціями.

За класифікатором способу розрахунку (графа 47 митних декларацій) ввізне мито нараховувалось по коду " 06" - сума податку нарахована умовно, у зв'язку із звільненням від оподаткування, передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, при переміщенні товарів у митні режими імпорту, експорту.

На підставі Наказу № 690 від 27.10.2015р. ГУ ДФС у Львівській області проведено невиїзну документальну перевірку ТзОВ "Яблуневий дар" щодо обґрунтованості та законності надання пільг і звільнення позивача від оподаткування під час митного оформлення іноземних інвестицій. Результати перевірки оформлені актом № н15/22-05/32475074 від 02.11.15р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 278, ч.1 ст. 279, ч.1 ст. 281, ч.2 ст. 287 Митного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про режим іноземного інвестування", ч.2 ст. 270, п.п. "в" п. 185.1 ст. 185, п. 187.8 ст.187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу.

Відповідачем при проведенні перевірки враховано інформацію Львівської обласної державної адміністрації, викладену в листі № 4-11-4408 від 21.10.15р., про те, що ТзОВ "Яблуневий дар" за 2013-2014 роки не вносило інформаційних повідомлень щодо державної реєстрації іноземних інвестицій.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення № /32475074 від 30.11.2015р., яким ТзОВ "Яблуневий дар" збільшено суму грошового зобов'язання по ввізному миту на суму 46751,94 грн. та штрафними санкціями на суму 11687,99 грн. та № /32475074 від 30.11.2015р., яким ТзОВ "Яблуневий дар" збільшено суму грошового зобов'язання по ПДВ на суму 9350,39 грн. та штрафними санкціями на суму 2337,60 грн.

Не погодившись з такими рішеннями податкового органу позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку доводам сторін в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд керувався наступним.

Особливості режиму іноземного інвестування на території України визначені Законом України "Про режим іноземного інвестування".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону іноземні інвестиції - цінності, що вкладаються іноземними інвесторами в об'єкти інвестиційної діяльності відповідно до законодавства України з метою отримання прибутку або досягнення соціального ефекту.

Підприємство з іноземними інвестиціями - підприємство (організація) будь-якої організаційно-правової форми, створене відповідно до законодавства України, іноземна інвестиція в статутному капіталі якого, за його наявності, становить не менше 10 відсотків.

Державна реєстрація іноземної інвестиції - фіксування факту внесення іноземної інвестиції шляхом присвоєння органом державної реєстрації Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій інформаційному повідомленню реєстраційного номера з відповідним записом у журналі обліку державної реєстрації внесених іноземних інвестицій.

Підприємство набирає статусу підприємства з іноземними інвестиціями з дня зарахування іноземної інвестиції на його баланс.

В судовому засіданні встановлено, що ввезене на територію України іноземним учасником ТзОВ "Яблуневий дар" обладнання зараховано на баланс позивача, введено в експлуатацію та використовується підприємством в господарській діяльності. Таким чином, таке обладнання є іноземною інвестицією, а позивач має статус підприємства з іноземними інвестиціями.

Відповідно до ст. 13 Закону державна реєстрація (перереєстрація) іноземних інвестицій та її анулювання здійснюються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, в семиденний строк з дня подання іноземним інвестором документів для реєстрації (перереєстрації) іноземних інвестицій та її анулювання.

У разі вилучення (репатріації) іноземної інвестиції державна реєстрація іноземної інвестиції підлягає анулюванню.

Незареєстровані іноземні інвестиції не дають права на одержання пільг та гарантій, передбачених цим Законом.

Аналогічні за змістом положення містить ст. 395 Господарського кодексу України.

Процедура подання документів, їх розгляду та здійснення державної реєстрації іноземних інвестицій та її анулювання визначена Порядком державної реєстрації (перереєстрації) іноземних інвестицій та її анулювання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 139 від 06.03.13р. (надалі - Порядок).

Відповідно до п.4 Порядку для державної реєстрації іноземних інвестицій іноземний інвестор або уповноважена ним в установленому порядку особа (далі - заявник) подає органу державної реєстрації такі документи:

- інформаційне повідомлення згідно з додатком 1 до цього Порядку у трьох примірниках з відміткою територіального органу Міністерства доходів і зборів за місцем здійснення інвестицій про їх фактичне здійснення. Зазначене повідомлення заповнюється згідно з додатком 2 до цього Порядку;

- документи, що підтверджують форму здійснення іноземних інвестицій (установчі документи, договори (контракти) про виробничу кооперацію, спільне виробництво та інші види спільної інвестиційної діяльності, концесійні договори тощо);

- документи, які підтверджують вартість іноземних інвестицій, що визначається відповідно до статті 2 Закону України "Про режим іноземного інвестування".

Орган державної реєстрації зазначає дату надходження документів у журналі обліку державної реєстрації іноземних інвестицій (далі - журнал обліку), форма якого затверджується Мінекономрозвитку, та протягом семи днів розглядає подані документи і приймає рішення про реєстрацію іноземних інвестицій або про відмову в їх реєстрації (п.5 Порядку).

Згідно з п. 6 вказаного Порядку, державна реєстрація іноземних інвестицій здійснюється шляхом присвоєння органом державної реєстрації інформаційному повідомленню реєстраційного номера, який на всіх трьох примірниках засвідчується підписом посадової особи та скріплюється печаткою органу державної реєстрації, та внесення таким органом відповідного запису до журналу обліку.

Перший примірник інформаційного повідомлення повертається заявникові як підтвердження факту державної реєстрації іноземних інвестицій, другий - надсилається до п'ятого числа місяця, що настає за звітним кварталом, поштовим відправленням Мінекономрозвитку, третій - залишається в органі державної реєстрації.

Державні гарантії захисту іноземних інвестицій, зокрема, діяльності іноземних інвесторів на території України; гарантії для іноземних інвесторів у разі зміни законодавства України; гарантії щодо примусових вилучень іноземних інвестицій, а також незаконних дій державних органів та їх посадових осіб; гарантії переказу прибутків, доходів та інших коштів, одержаних внаслідок здійснення іноземних інвестицій; гарантії у разі припинення інвестиційної діяльності та інші гарантії передбачені розділом ІІ Закону України "Про режим іноземного інвестування".

Статтею 18 Закону України "Про режим іноземного інвестування" передбачено, що оподаткування митом майна, що ввозиться в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу підприємств з іноземними інвестиціями (крім товарів для реалізації або використання з метою, безпосередньо не пов'язаною з провадженням підприємницької діяльності), здійснюється у порядку, встановленому Митним кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.287 Митного кодексу України товари (крім товарів для реалізації або використання з метою, безпосередньо не пов'язаною з провадженням підприємницької діяльності), що ввозяться на митну територію України на строк не менше трьох років іноземними інвесторами відповідно до Закону України "Про режим іноземного інвестування" з метою інвестування на підставі зареєстрованих договорів (контрактів) або як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу підприємства з іноземними інвестиціями, звільняються від сплати ввізного мита. При відчуженні таких товарів раніше трьох років з часу зарахування їх на баланс ввізне мито сплачується на загальних підставах.

Системний аналіз положень вказаних норм законодавства дає підстави суду дійти до наступних висновків.

- законодавство України, яке регулює порядок реєстрації іноземних інвестицій, передбачає строки, протягом яких уповноваженим на це державним органом повинно бути прийняте рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації іноземних інвестицій (протягом семи днів з моменту подання іноземним інвестором відповідних документів), однак не передбачає конкретного строку від часу ввезення на територію України, протягом якого такі інвестиції повинні бути зареєстровані іноземним інвестором;

- з часу державної реєстрації іноземних інвестицій суб'єкти інвестиційної діяльності отримують гарантії та пільги, які передбачені для таких суб'єктів лише Господарським кодексом України, Законом України "Про режим іноземного інвестування" та іншими законами, що визначають статус іноземних інвесторів в Україні, їх права та обов'язки;

- норми Закону України "Про режим іноземного інвестування", в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, та Господарського кодексу України не регулюють питань оподаткування іноземних інвестицій та не встановлюють пільги чи гарантії щодо оподаткування таких.

- відповідно до положень Митного кодексу України, якими регулюються спірні правовідносини, державна реєстрація іноземних інвестицій не є обов'язковою умовою для звільнення від сплати ввізного мита. Такими умовами є, зокрема, відповідність ввезеного майна критеріям визначення іноземної інвестиції, а також період, на який таке майно ввозиться на територію України.

Як встановлено судом, при визначенні розміру ввізного мита по ввезеному на територію України майну, позивачем було застосовано умовне звільнення від оподаткування митом, як спосіб розрахунку (код " 06" в графі 47 митних декларацій).

Відповідно до п.п. 14.1.253 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України умовне звільнення від оподаткування митними платежами - звільнення від сплати митних платежів, застосування якого передбачає дотримання певних умов та обмежень під час використання товарів і транспортних засобів комерційного призначення, розпорядження ними після їх випуску.

Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст. 287 Митного кодексу України, у випадку відчуження ТзОВ "Яблуневий дар" цього майна раніше ніж через три роки від часу його ввезення на територію України, в позивача виникає обов'язок сплати ввізного мита.

В даному випадку, як вже зазначалось, позивач використовує ввезене обладнання у власній господарській діяльності, таке обладнання є іноземною інвестицією, а тому суд дійшов висновку, що позивачем правомірно застосовано пільгу та не сплачувалось мито при ввезенні такого обладнання на територію України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За положеннями ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно з ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів того, що позивачем неправомірно застосовано пільгу та не сплачувалось мито при ввезенні на територію України іноземних інвестицій, тоді як позивач належними та допустимими доказами обґрунтував правомірність своїх дій. З цих підстав суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті № н15/22-05/32475074 від 02.11.2015р., необґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення № /32475074 та № /32475074 від 30.11.2015 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Сплачені позивачем судові витрати відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № /32475074 та № /32475074 від 30.11.2015 року, винесені Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2016 року.