Справа № 804/422/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2016 рокусправа № 804/422/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 р. у справі № 804/422/15 за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Дніпропетровського обласного відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського обласного відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з позовом, в якому просила зобов'язати останнього відшкодувати фінансові порушення, що призвели до зайвих витрат на загальну суму 3585899,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ревізією використання Дніпропетровським обласним відділенням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності коштів встановлено фінансові порушення, що призвели до втрат на загальну суму 3585899,44 грн., а саме встановлено факти здійснення витрат на користь Фонду, зайве використання коштів Фонду страхувальником ТОВ «МіК», випадки використання автомобільного транспорту у вихідні дні без відповідних наказів і розпоряджень. З огляду на встановлені порушення, фінансова інспекція вважає винесену вимогу від 08.07.2014 року №04-04-05-15/7143 про усунення виявлених недоліків обґрунтованою.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано відсутністю у діях Фонду порушень вимог чинного законодавства щодо зайвого використання коштів, а відтак і щодо протиправності та необґрунтованості висновків ревізії, проведеної фінансовою інспекцією.

Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області, не погодившись із постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р., звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, просить оскаржуване рішення скасувати, адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач зазначає, що в позові фактично йшлося про виконання п.п. 2,3,4,7 вимоги від 08.07.2014 року №04-04-05-15/7143, яка є обґрунтованою та такою, що прийнята у спосіб та на підставах, передбачених чинним законодавством. Висновки суду першої інстанції щодо неспроможності пунктів 2,3,4,7 вимоги позивач вважає необґрунтованими.

Щодо пунктів 2,3 вимоги вказує, що суд, пославшись на їх нечинність з огляду на наявність постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 року про їх скасування, не врахував, що назване судове рішення було скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 року, якою у задоволенні позовних вимог про скасування означених пунктів вимоги відмовлено. А відтак, пункти 2,3 вимоги є чинними та такими, що підлягають обов'язковому виконанню.

Щодо п.7 вказує, що вимога в цій частині є невиконаною з огляду на наявність інформації щодо розгляду справи в Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська на 12.08.2015 року, що свідчить про чинність вказаного пункту вимоги та обов'язковість його виконання.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вказує, що позивач послався на скасування ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 року та чинність спірних пунктів 2,3 вимоги, проте у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 року, якою скасовано названу вище ухвалу, йдеться про неналежний спосіб захисту, обраний позивачем, та зазначається, що збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Щодо п.7 вимоги зазначає, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2015 року з ОСОБА_1 на користь Фонду стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 497,01 грн., їх перерахування 27.11.2015 року підтверджується відповідною квитанцією №27, копію якої додано до заперечення на апеляційну скаргу.

Відтак, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, щодо наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні представники сторін доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, підтримали в повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області відповідно до п.2.6 Плану контрольно - ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на 1 квартал 2014 року, п 1.1.2.1 Плану контрольно - ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на 1 квартал 2014 року проведено ревізію фінансово господарської діяльності Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.10.2011 року по 31.03.2014 рік, якою встановлено порушення, зафіксовані актом ревізії від 16.06.2014 №04-20/25.

Зокрема, ревізією встановлено:

- факти включення до кошторисів дитячо-юнацьких спортивних шкіл та здійснення витрат на сплату єдиного соціального внеску за рахунок коштів Фонду, що є порушенням п.п. 2.5 Порядків часткового фінансування дитячо - юнацьких шкіл за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затверджених постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.05.2011 №16 та від 31.07.2012 №44, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.06.2010 за №419/17714 та 32.08.2012 року за № 1429/21741 відповідно, що призвело до безпідставного планування, фінансування та використання протягом 2012-2013 років кошти фонди на загальну суму 3 345 320,62 грн., пов'язаних з нарахуваннях на фонд заробітної плати працівників дитячого юнацьких спортивних шкіл;

- факти здійснення витрат за рахунок коштів Фонду на сплату єдиного соціального внеску, що є порушенням п.1.4 Порядку часткового страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою Фонду соціального страхування з тимчасової страти працездатності від 25.02.2009 року №16, зареєстрованого Міністерством юстиції України 30.04.2009 року за №394/16410, що призвело до безпідставного планування, фінансування та використання протягом 2011-2013 років коштів Фонду на загальну суму 232623,19 грн., пов'язаних з нарахуванням на фонд заробітної плати працівників санаторію;

- зайве використання коштів Фонду страхувальником ТОВ «МіК» на загальну суму 7458,62 грн., що є порушенням п.5 ч.1 ст.36, ч.1 ст.47, ч.1,3 ст.50, ч.2 ст.53, ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», п.14 Порядку обчислення середньої заробітної платні для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням;

- використання автомобільного транспорту у вихідні дні без відповідних наказів і розпоряджень по виконавчій дирекції та відміток у табелі обліку робочого часу, що є порушенням п.п.1,3 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За результатами ревізії Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області складено вимогу від 08.07.2014 року №04-04-05-15/7143, якою зобов'язано Фонд усунути виявлені ревізією порушення, шляхом, зазначеним у вимозі.

Зокрема зазначено:

- у п.2 - відобразити дебіторську заборгованість у сумі 3345320,62 грн. за дитячо-юнацькими спортивними школами. Стягнути з дитячо-юнацьких спортивних шкіл кошти Фонду у сумі 3345320,62 грн., пов'язаних з нарахуванням на фонд заробітної плати працівників дитячо-юнацьких спортивних шкіл. В іншому випадку, стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 3345320,62 грн. у порядку, встановленому законом;

- у п.3 - відобразити дебіторську заборгованість у сумі 232623,19 грн. за санаторієм-профілакторієм ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет». Стягнути з санаторія-профілакторія ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет» кошти у сумі 232623,19 грн., пов'язані з нарахуванням на Фонд заробітної плати працівників санаторія-профілакторія. В іншому випадку, стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 232623,19 грн. у порядку, встановленому законом;

- у п.4 вимоги - відобразити дебіторську заборгованість у сумі 7458,62 грн. за ТОВ «МіК». Стягнути з ТОВ «МіК» кошти Фонду у сумі 7458,62 грн., пов'язані з безпідставним нарахуванням та виплатою допомог з тимчасової втрати працездатності, допомог по вагітності та пологах та на санаторно-курортне лікування та оздоровлення застрахованих осіб і членів їх сімей. В іншому випадку, стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 7458,62 грн. у порядку, встановленому законом;

- у п.7 вимоги - стягнути кошти в сумі 497,01 грн. з особи, з вини якої сталося правопорушення.

Вирішуючи спір, колегія суддів вважає рішення за необхідне вказати наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» ( далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, заявлені позивачем вимоги про «відшкодування фінансових порушень, що призвели до зайвих витрат» на суму 3585899,44 грн., які по суті, як зазначено в апеляційній скарзі (а.с.165), є вимогами про виконання відповідачем деяких пунктів обов'язкової вимоги контролюючого органу від 08.07.2014 року №04-04-05-15/7143 (а саме п.п. 2,3,4,7), не можна визнати такими, що відповідають чинному законодавству.

Доводи позивача стосовно того, що названа вимога в судовому порядку не скасована, не спростовують викладене вище, виходячи з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28.10.2014 року (справа № 21-462а14).

Крім того, слід зазначити наступне.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на наявність рішення суду, яким у задоволенні позову про скасування п.2,3 вимоги відмовлено.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 року позовні вимоги Фонду до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області про часткове скасування вимоги (п.2,3) задоволено, проте постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 року апеляційну скаргу фінансового органу задоволено, назване рішення скасовано, у задоволенні позовних вимог про скасування означених пунктів вимоги відмовлено. При цьому, суд апеляційної інстанції послався на те, що орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Відтак, з огляду на те, що заявлені в пп.2,3 збитки у добровільному порядку Фондом сплачені не були, то єдиним способом їх стягнення є звернення органу фінансового контролю до суду із позовом про їх стягнення.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо п.4 вимоги, то як не заперечується сторонами по справі, в цій частині вимогу відповідачем виконано. Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року, позовні вимоги відповідача про стягнення з ТОВ «МіК» 12549,24 грн. (з урахуванням 7458,62 грн. за вимогою ДФІ та штрафних і фінансових санкцій) задоволені в повному обсязі. У відділі державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції триває виконавче провадження ВП №45299760 з примусового стягнення з ТОВ «МіК» вказаного боргу (копії були надані до матеріалів справи).

З наведеного вбачається, що відповідачем здійснюються заходи щодо виконання пункту 4 вимоги ДФІ в частині стягнення з ТОВ «МіК» суми 7458,62 грн., а відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо п.7 вимоги про стягнення коштів на суму 497,01 грн. за зайво використане паливо у вихідні (неробочі) дні без відповідних наказів та розпоряджень, колегія суддів зазначає, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2015 року у цивільній справі №199/7226/14 (2/199/3260/14) стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності матеріальну шкоду у розмірі 497,01 грн. На виконання вказаного рішення кошти в сумі 497,01 грн. перераховані 27 листопада 2015 року, що підтверджується квитанцією №27.

З огляду на викладене, доказів ухилення Фонду від виконання п.п. 4,7 вимоги від 08.07.2014 року №04-04-05-15/7143 або недобросовісного їх виконання позивачем до суду представлено не було, в свою чергу, надані відповідачем докази підтверджують виконання останнім названих пунктів вимоги.

Отже, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є вірним по суті.

Виходячи із зазначеного, апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 р. - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 р. у справі № 804/422/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30.03.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун