Справа № 753/24416/15-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення адміністративного позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну на його думку ухвалу, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи, в зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 199 КАС України за наслідками апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення адміністративного позову, але колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року про аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» про порядок сплати судового збору.

Як вимагають положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки протиправності акта. Такими наслідками згідно з вказаним положенням є скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При цьому вимога про визнання рішення протиправним може бути окремим способом захисту порушеного права.

Таким чином, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ухвалою від 14 січня 2016 року позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем 16 лютого 2016 року подано заяву про усунення недоліків та копію квитанції №239 від 24 грудня 2015 року про сплату судового збору відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати.

Однак, суд першої інстанції в ухвалі про повернення позовної заяви зазначає, що позивач не сплатив судовий збір, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», який складає 0,06 розміру мінімальної заробітної плати за кожну з двох вищевказаних самостійних позовних вимог немайнового характеру, тому позовну заяву повернуто у зв'язку не сплатою судового збору в повному обсязі.

Колегія суддів з такими посиланнями та твердженнями суду першої інстанції не погоджується, оскільки позивач звернувся із позовною заявою 25.12.2015 року, тому застосуванню підлягає редакція Закону України «Про судовий збір», яка діяла з 01.09.2015 року.

Отже, позивач надавши квитанцію №239 про сплату судового збору у розмірі 487, 20 грн., усунув недоліки зазначені в ухвалі від 14 січня 2016 року, а тому підстави для повернення позовної заяви відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи, а тому ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року про повернення адміністративного позову підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 199, 204, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року - скасувати.

Постановити по справі нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 06.04.2016 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.