Справа № 806/1189/15
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Київ К/800/40058/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Житомирського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, уточнивши який просив визнати протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо виплати йому грошового забезпечення за період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року та одноразової допомоги при звільненні у меншому розмірі, встановлення грошового забезпечення у період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року виходячи з посадового окладу 1474 грн.; зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат виплатити позивачу заборгованість з грошового забезпечення за період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 37676 грн. 03 коп. та заборгованість з одноразової грошової допомоги при звільненні 22275 грн., здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року виходячи з посадового окладу 2014 грн. згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 9 квітня 2015 № 288, надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 березня 2015 року з урахуванням грошового забезпечення позивача за період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року обчисленого з посадового окладу у розмірі 2014 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням його грошового забезпечення за період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року обчисленого з посадового окладу у розмірі 2014 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року, виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку посадового окладу - 1474 грн.; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити позивачу 37676 грн. 03 коп. заборгованості з грошового забезпечення та 22275 грн. - одноразової грошової допомоги при звільненні та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку для перерахунку позивачу розміру пенсії з 1 березня 2015 року з урахуванням грошового забезпечення за період з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року обчисленого з посадового окладу у розмірі 2014 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді начальника відділу зв`язку та інформаційних систем - заступника начальника штабу управління 8 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України № 95 від 17 лютого 2015 року позивача звільнено з військової служби у запас відповідно до п. «б» ч. 6 (за станом здоров`я) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28 лютого 2015 року № 45 ОСОБА_1 з 28 лютого 2015 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Житомирським обласним військовим комісаріатом підготовлено грошовий атестат про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, у якому вказано посадовий оклад - 1474 грн. З вказаного посадового окладу ОСОБА_1 проводилось нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Згідно довідки начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 194 від 6 березня 2015 року посадовий оклад начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 на 2014 рік та 2015 рік становив 2076 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки у постанові Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та наказі Міністерства оборони України № 707 від 30 грудня 2007 року «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» не визначений посадовий оклад позивача, то розмір його посадового окладу повинен становити на 3% нижче від посадового окладу начальника штабу та мав бути визначений в розмірі 2014 грн., тому й розмір одноразової грошової допомоги при звільненні повинен бути обчислений із такого розміру.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця та підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно підп. 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1294) керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками 1-23 і 30-32 за аналогічними посадами та посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу відповідного керівника.

На виконання Постанови № 1294 Міністром оборони України 30 грудня 2007 року видано наказ № 707 (який був чинним до 30 вересня 2014 року; далі наказ № 707), яким встановлено розміри посадових окладів особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою.

За приписами п. 8 наказу № 707 посадові оклади заступників керівників органу військового управління, військової частини, установи, організації і заступників керівників структурних підрозділів, які не визначені Кабінетом Міністрів України та цим наказом, установлюються за штатом на 3 відсотки нижчими від посадових окладів відповідних військових керівників.

Додатком 6 до наказу № 707 визначені нові посадові оклади у співвідношенні до старих штатних окладів і зазначено, що якщо посада має подвійне найменування, одне з яких заступник керівника (крім посад, які зазначені в Постанові № 1294 та цьому наказі), посадовий оклад установлюється на 3 відсотки нижче від посадового окладу відповідного військового керівника (командира (начальника) структурного підрозділу встановленого відповідно до зазначеного додатку.

За таких обставин, коли посада позивача мала подвійне найменування, одне з яких заступник начальника штабу управління 8 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України, а відповідачем надано довідку про те, що посадовий оклад начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 на 2014 рік та 2015 рік становив 2076 грн., то розмір посадового окладу позивача повинен обчислюватись з урахуванням приписів п. 8 наказу № 707. А відтак, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги про те, що посадовий оклад позивача був установлений на 3% нижче від розміру посадового окладу за штатом начальника штабу управління 8 армійського корпусу, який становив 1520 грн. не заслуговують на увагу, оскільки всупереч положень ст. 71 КАС України не підтверджені належними доказами.

Інші мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ст. 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк