Справа № 814/2562/15
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р. Справа № 814/2562/15

Категорія: 4 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Павлюк К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат, -

В С Т А Н О В И Л А :

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі МВС України в сумі 45 011, 71 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ 45 011, 71 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 серпня 2009 року ОСОБА_2 прийнята на службу в органи внутрішніх справ і зарахована курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ та присвоєно звання "рядовий міліції".

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15 червня 2013 року №135 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до УМВС України у Волинській області для подальшого проходження служби.

Наказом УМВС України в Волинській області від 10 липня 2015 року №201 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 "ж" (за власним бажанням).

30 серпня 2009 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, управлінням МВС України у Волинській області та відповідачем укладено тристоронній договір про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 2.3.6 договору від 30 серпня 2009 року передбачено, що ОСОБА_2 зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодовувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

У 2013 році відповідача відраховано зі складу курсантів, а у 2015 році звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 "ж" (за власним бажанням), у зв'язку з чим у відповідача виникло зобов'язання відшкодовувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечення чи доказів сплати коштів суду не подав, у зв'язку з чим вимоги щодо їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підстави та порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України врегульовано Законом України "Про міліцію", постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01 березня 2007 року №313, якою затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про міліцію" (в редакції, яка діяла на скинення спірних правовідносин) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п.2 ст. 52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу.

Згідно ст.2, ст.3 вказаного Порядку відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Відповідно до ч.1 ст. 6 вказаного Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх здійснюється в судовому порядку.

Спільним Наказом МО України, МФ України, МВС України, МТЗ України, АДПС України, УДО України, СБ України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, пунктом 2.1 якого передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в підтвердження понесених витрат надано довідку-розрахунок №5/1351 від 28 липня 2015 року витрат на продовольче забезпечення за період з 01 квітня 2013 року по 20 травня 2013 року, довідку-розрахунок №5/1312 від 28 липня 2015 року витрат на харчування за 2009-2010 навчальний рік, довідку -розрахунок №463 про відшкодування витрат по відділенню речового забезпечення з 2009-2013 роки, розрахунки комунальних послуг за 2009-2010 навчальний рік, за 2010-2011 навчальний рік, за 2011-2012 навчальний рік, за 2012-2013 навчальний рік, довідку щодо грошового забезпечення №4/7928 від 27 липня 2015 року (а.с.37-44).

Згідно довідки-розрахунку №4/416д від 04 червня 2013 року, ОСОБА_2 повинна відшкодувати витрати, пов'язані з її утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в розмірі 45 011, 71 грн., з яких грошове забезпечення - 12 522, 75 грн., продовольче забезпечення - 18 063, 72 грн. (по 20 травня 2013 року), речове забезпечення - 2 624, 98 грн., оплата житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 11 800, 26 грн. (а.с.12).

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що з довідкою-розрахунком №4/416 д від 04 червня 2013 року, відповідно до якої загальна сум визначених до відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням з 15 серпня 2009 року по 15 червня 2013 року складає 45 011, 71 грн., ОСОБА_2 була ознайомлена та довідка підписана нею без зауважень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 повинна відшкодувати витрати, пов'язані з її навчанням у вищому навчальному закладі МВС України у розмірі 45 011, 71 грн., так як вона звільнилася з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вузу.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції проживання апелянта під час навчання, за межами університету, не харчування в навчальному закладі та не користування у повному обсязі комунальними послугами, колегія суддів вважає недоведеними та такими, що не спростовують висновків суду, оскільки апелянтом не надано взагалі ніяких належних доказів в підтвердження викладених обставин (договору оренди житла у спірний період, рапортів до позивача про відмову від проживання та харчування).

Крім того, постановлення курсантів на продовольче забезпечення, зняття з нього здійснюється відповідно до наказу МВС України №438 від 13 червня 1995 року "Про введення в дію норм забезпечення майном продовольчої служби" .

В свою чергу, ОСОБА_2 також не надано доказів зняття її з продовольчого обліку або виплати їй грошової компенсації замість продовольчого пайка.

Відповідно до вказаного Порядку №313, до спожитих комунальних послуг належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія розрахунок яких здійснюється з середнього обсягу споживання на одного курсанта. Вказаний розрахунок має характер середньодобового та заноситься до довідки коли курсант перебував в навчальному закладі. Якщо курсант в конкретний день був відсутній в навчальному закладі (хвороба, відпустка, практика тощо) за цей день комунальні послуги не нараховуються.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що доказів на спростовування того, що позивач протягом всього періоду навчання виконував обов'язок щодо продовольчого, грошового, речового забезпечення відповідачки та надання комунальних послуг, апеляційна скарга не містить.

Таким чином є правильним висновок суду першої інстанції, що звільнення відповідачки відбулося за власним бажанням до спливу трирічного строку після закінчення навчального закладу, а тому на неї покладений обов'язок відшкодувати витрати, пов'язані з її підготовкою у Харківському національному університеті внутрішніх справ в розмірі 45 011, 71 грн..

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 квітня 2016 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний