Справа № 826/20641/13-а
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2016 року 17:00 № 826/20641/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві
до приватного акціонерного товариства «Київспецтранс»
про стягнення заборгованості на суму 4 313 434,23 грн., -
В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» (надалі - відповідач або ПрАТ «Київспецтранс») заборгованість по податку на додану вартість у сумі 4 313 434,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкового боргу, який виник у зв'язку із несвоєчасною сплатою та/або несплатою грошових зобов'язань, самостійно визначених платником податків у податкових деклараціях з податку на додану вартість за звітні періоди лютий 2013 року (реєстр. № від 19.03.2013), березень 2013 року (реєстр. № від 19.04.2013), квітень 2013 року (реєстр. № від 20.05.2013), за травень 2013 року (реєстр. № від 20.06.2013), за червень 2013 року (реєстр. № від 19.07.2013), за липень 2013 року (реєстр. № 44 від 19.08.2013), за серпень 2013 року (реєстр. № від 19.09.2013), за вересень 2013 року (реєстр. № від 21.10.2013), за жовтень 2013 року (реєстр. № від 19.11.2013), з урахуванням коригувань внесених уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітні періоди березень 2013 року (звітний період коригування - січень 2013 року, датований 19.03.2013) та травень 2013 року (звітний період коригування - квітень 2013 року, датований 23.05.2013).

Заперечуючи проти позову в частині стягнення податкової заборгованості в розмірі 198 780,73 грн. відповідач в тексті свої заперечень посилався на факти сплати ПрАТ «Київспецтранс» протягом липня-жовтня 2013 року податкових зобов'язань з податку на додану вартість згідно платіжних доручень № 2884 від 26.078.2013, № 2904 від 29.07.2013, № 2941 від 31.07.2013, № 775 від 12.08.2013, № 1011 від 13.09.2013, № 1167 від 30.09.2013, № 1168 від 30.09.2013, № 1433 від 25.10.2013, всього на загальну суму 807 971,50 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2014 по справі № 826/20641/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2014, позов задоволено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2014 по справі № 826/20641/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014, заяву задоволено ПрАТ «Київспецтранс» та розстрочено боржнику виплату заборгованості в сумі 4 313 434,23 грн. на 84 місяці (з жовтня 2014 року по вересень 2021 року) шляхом виплати вказаної суми частинами у розмірі 51 350,40 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 № К/80046299/14, № К/800/68637/14 вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 826/20641/13-а було скасовано, а справу - направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. Підставами для скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2014 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2014 стали наступні висновки суду касаційної інстанції: судами попередніх інстанцій, в порушення вимог процесуального закону, не досліджено та не встановлено обставини справи щодо безперервності наявного у відповідача податкового боргу з моменту надіслання йому другої податкової вимоги №2/2531 від 14.08.2009 до моменту виникнення у відповідача суми заборгованості по податку на додану вартість, що заявлена контролюючим органом до стягнення; суди не дослідили та не надали належної правової оцінки доводам відповідача про часткове визнання позовних вимог в розмірі 4 114 653,5 грн. та доводам, якими відповідач заперечує проти позову в іншій частині, а також доказам, якими обґрунтовано такі доводи; не досліджено надані позивачем докази на підтвердження оплати податкових зобов'язань з ПДВ у період з липня по жовтень 2013 року, тобто, докази, якими відповідач спростовує заявлену позивачем до стягнення суму податкового боргу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2015 дану справу прийнято до провадження суддею Кобилянським К.М. та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В призначеному судовому засіданні у справі представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача 17.03.2016 в судовому засіданні у справі проти позовних вимог заперечував в частині стягнення податкової заборгованості в розмірі 3 208 604,48 грн., посилаючись на правову позицію наведену в письмових запереченнях від 28.01.2016 та поясненнях від 16.03.2016. Зокрема, в текстах своїх заперечень і пояснень ПрАТ «Київспецтранс» зазначив, що за даними товариства податковий борг станом на 24.12.2013 складав 4 114 653,50 грн. Протягом періоду з липня 2013 року по березень 2016 року платник податків погашав податковий борг в рамках даної справи, про що свідчать платіжні доручення ПрАТ «Київспецтранс» про сплату сум податку з відмітками банку про виконання (а.с. 119 - 126 Т. І; 48 Т. ІІ; 25, 45 Т. ІІІ), меморіальні ордери (а.с. 11 - 13 Т. ІІІ), та реєстри відправлених документів банку за періоди з 03.01.2013 по 31.08.2013, з 01.09.2013 по 24.09.2013, з 25.09.2013 по 24.10.2013,з 25.10.2013 по 25.11.2013, з 26.11.2013 по 25.12.2013, з 26.12.2013 по 24.01.2014, з 03.11.2014 по 27.04.2013, з 29.04.2015 по 31.12.2013, з 01.01.2016по 20.01.2016, з 21.01.2016 по 27.01.2016, з 28.01.2016 по 14.03.2016 щодо сплати податкового боргу на користь держбюджету згідно судових рішень по справах № 2а-9097/12/2670, № 826/2453/13-а і № 826/20641/13-а (а.с. 17 - 33, 49 - 58 Т. ІІ; 14 - 24, 26 - 44, 112 - 114 Т. ІІІ). Таким чином, станом на дату судового засідання різниця між нарахованим (задекларованим) та сплаченим ПрАТ «Київспецтранс» податком за звітні періоди січень 2013 року по жовтень 2013 року становить 3 208 604,48 грн.

В судовому засіданні 17.03.2016 представники сторін заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на підставі чого суд, керуючись ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Крім того, в судовому засіданні суд керуючись нормами ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України протокольною ухвалою вирішив допустити заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думки представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Київспецтранс» (, місцезнаходження: м. Київ, просп. Правди, буд 85) перебуває на обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків за основним місцем обліку.

З тексту позовної заяви, довідки ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 16.12.2013 № 4237/9/26-56-15-01 (а.с. 6 Т. І), розрахунку податкового боргу станом на 16.12.2013 (а.с. 138 Т. І) та витягу з картки особового рахунку платника податку на додану вартість - ПрАТ «Київспецтранс» за 2013 рік (а.с. 50 - 88 Т. І).

Суд встановив, що станом на 24.12.2013 загальний розмір податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 4 313 434,32 грн. (недоїмка без нарахованої суми пені).

За даними контролюючого органу заявлена до стягнення податкова заборгованість у розмірі 4 313 434,32 грн. виникла у зв'язку з несплатою та/або несвоєчасною сплатою ПрАТ «Київспецтранс» податкових зобов'язань з податку на додану вартість, задекларованих у податкових деклараціях з податку на додану вартість за звітні лютий 2013 року (реєстр. № від 19.03.2013) сума податку до сплати - 353 775 грн., березень 2013 року (реєстр. № від 19.04.2013) сума податку до сплати - 527 057 грн., квітень 2013 року (реєстр. № від 20.05.2013) сума податку до сплати - 584 135 грн., за травень 2013 року (реєстр. № від 20.06.2013) сума податку до сплати - 563 243 грн., за червень 2013 року (реєстр. № від 19.07.2013) сума податку до сплати - 457 755 грн., за липень 2013 року (реєстр. № 44 від 19.08.2013) сума податку до сплати 610 317 грн., за серпень 2013 року (реєстр. № від 19.09.2013) сума податку до сплати - 482 814 грн., за вересень 2013 року (реєстр. № від 21.10.2013) сума податку до сплати - 508 539 грн., за жовтень 2013 року (реєстр. № від 19.11.2013) сума податку до сплати - 500 540 грн., з урахуванням коригувань внесених уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітні періоди березень 2013 року (звітний період коригування - січень 2013 року, датований 19.03.2013) - донараховано до сплати податкове зобов'язання в сумі 87 грн. та травень 2013 року (звітний період коригування - квітень 2013 року, датований 23.05.2013) - визначено суму податкового зобов'язання з від'ємним значенням у розмірі 8 447 грн. Всього за звітні періоди лютий - жовтень 2013 року платником податків було задекларовано до сплату податку на суму 4 579 815 грн., з них станом на дату звернення із даним позовом частково був погашений податок за звітний період лютий 2013 року в сумі 266 380,77 грн.

Між тим, у відповідності до положень пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» ДПІ у Подільському районі м. Києва надіслано ПрАТ «Київспецтранс» першу податкову вимогу № 1/2088 від 06.07.2009 на суму податкового боргу з названого податку в розмірі 703 975,15 грн. (а.с. 41 Т.І), яка отримана 15.07.2009, та другу податкову вимогу № 2/2531 від 14.08.2009 на податкового боргу з цього ж податку в розмірі 1 475 482,95 грн. (а.с. 42 Т. І), яка отримана платником 04.09.2009. Факт одержання зазначених податкових вимог товариством представником відповідача не заперечується.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України.

Стаття 36 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та не заперечується представником відповідача, ПАТ «Київспецтранс» подало до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість за звітні періоди лютий - жовтень 2013 року (а.с. 7 - 40, 44 - 46 Т. І), в яких самостійно визначило суми податку до сплати в розмірах, що наведені вище по тексту судового рішення.

В розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податковий борг» - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В свою чергу у відповідності до норм абз. 1 п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В силу норми п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Також, у відповідності до п. 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 № 576, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1840/24372, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Відтак, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що право на формування податкової вимоги виникає у контролюючого органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що ДПІ у Подільському районі м. Києва надіслано відповідачу першу податкову вимогу № 1/2088 від 06.07.2009, яка отримана 15.07.2009, та другу податкову вимогу № 2/2531 від 14.08.2009, яка отримана платником 04.09.2009.

Порядок формування та виставлення таких податкових вимог податковим органом на адресу платника податків (відповідача) регулювався Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (що втратив чинність з 01.01.2011 у зв'язку з прийняттям ПК України).

Згідно пп. 6.2.1 і пп. 6.3.2 п.6.2 ст. 6 цього Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

У разі коли у платника податків, якому було надіслано першу податкову вимогу, виникає новий податковий борг, друга податкова вимога має містити суму консолідованого боргу. При цьому окрема податкова вимога щодо такого нового податкового боргу не виставляється. Консолідованим вважається борг, визначений у першій податковій вимозі, збільшений на суму нового податкового боргу, що виник до виставлення другої податкової вимоги.

Після 01.01.2011 нормами п. 59.5 ст. 59 ПК України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

З контексту наведених норм Кодексу та Закону вбачається, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником.

За даними наданих позивачем до суду роздруківок з автоматизованої інформаційної системи зворотніх сторін карток особового рахунку платника податку на додану вартість (відповідача) за період з 06.07.2009 по 08.11.2013 (а.с. 51 - 61 Т. ІІІ) та витягів з карток особового рахунку платника податку на додану вартість (відповідача) за 2012 рік (а.с. 62 - 74 Т. ІІІ) та 2013 рік (а саме за період з 01.01.2013 по 08.11.2013, а.с. 75 - 103 Т. ІІІ) за ПрАТ «Київспецтранс» безперервно обліковувався податковий борг з динамікою до збільшення на кінець періоду.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку про відсутність у контролюючого органу обов'язку по формуванню окремої податкової вимоги на заявлену до стягнення суму податкового боргу, оскільки податковий борг, що виник у попередніх періодах в повному обсязі погашено не було.

В силу приписів норм п. 95.1 і 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Джерела погашення податкового боргу платника податку визначені нормами ст. 87 ПК України. Зокрема, п. 87.9 ст. 87 цього Кодексу встановлено, що У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про наявність у позивача права на зарахування коштів, отриманих від платника податків протягом періоду з лютого по жовтень 2013 року в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у попередні податкові періоди, незважаючи на призначення платежів, зазначених у платіжних дорученнях.

Як зазначає відповідач в текстах своїх заперечень і пояснень, починаючи з 2013 року товариством вживає заходи по погашенню податкових зобов'язань, задекларованих у податкові звітності за звітні періоди лютий - жовтень 2013 року. Так, ПрАТ «Київспецтранс» сплатило суми податку за звітні періоди червень-вересень 2013 року згідно платіжних доручень № 2884 від 26.078.2013, № 2904 від 29.07.2013, № 2941 від 31.07.2013, № 775 від 12.08.2013, № 1011 від 13.09.2013, № 1167 від 30.09.2013, № 1168 від 30.09.2013, № 1433 від 25.10.2013, всього на загальну суму 807 971,50 грн. Відповідно до платіжних доручень, переліки яких наведені в запереченні проти позову від 28.01.2016 та поясненнях від 16.03.2016, товариство сплатило протягом вересня 2014 року - січня 2016 року податок на загальну суму 829 663,62 грн., та протягом періоду з 29.01.2016 по 14.03.2016 сплатило податок на загальну суму 76 385,40 грн. Розміри сплачених сум податку, зазначені відповідачем співпадають із сумами коштів, що вказані у платіжних дорученнях і меморіальних ордерах товариства, реєстрах виданих документів за відповідні періоди, сформовані банком.

Відповідно до підрахунків відповідача станом на день розгляду справи в суді розмір залишку податкового боргу з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, складає 3 284 989,88 грн.

У відповідності до положень Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994), інформація про нараховані до сплати суми податкових зобов'язань, визначені суми штрафних санкцій і пені, та про погашення (сплату) таких зобов'язань платника податків має відображатися в інтегрованій картці платника, що ведеться уповноваженими підрозділами податкових інспекцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду витяг з картки особового рахунку платника податку на додану вартість (ПрАТ «Київспецтранс») за період з 01.01.2013 по 08.11.2013. За результатами дослідження цього витягу з картки особового рахунку платника податку суд встановив, що сплачені товариством кошти згідно платіжних доручень № 2884 від 26.07.2013, № 2904 від 29.07.2013, № 2941 від 31.07.2013, № 775 від 12.08.2013, № 1011 від 13.09.2013, № 1167 від 30.09.2013, № 1168 від 30.09.2013, № 1433 від 25.10.2013 у сумі 807 971,50 грн. були зараховані контролюючим органом в оплату податкового боргу, що сформувався за попередні звітні періоди, в порядку черговості його виникнення, а саме:

- в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше та був розстрочений в судовому порядку за результатами розгляду справ № 2а-1209/11, № 2а-1755, № 2а-12448/1, № 2а-17713/1, 2а-17380/1, № 2а-2080/12, № 2а-9097/12/2670;

- в рахунок погашення нарахованого до сплати податкового зобов'язання згідно податкової декларації за січень 2013 року (реєстр. № );

- в рахунок погашення суми пені, нарахованої на суми такого податкового боргу (недоїмки).

Суд вважає, що такі дії контролюючого органу повною мірою відповідали приписам п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Таким чином, з огляду на вищенаведене та з урахуванням того, що матеріали справи не містять доказів на спростування фактів законності формування податкового боргу в картці особового рахунку платника податку на додану вартість (ПрАТ «Київспецтрнас») станом на дати нарахування до сплати задекларованих сум податку за звітні періоди лютий - жовтень 2013 року, доказів сплати грошових зобов'язань по податку на додану вартість у розмірі 4 313 434,23 грн. у встановлені ПК України строки, суд приходить до висновку про набуття даною сумою грошового зобов'язання статусу податкового боргу та про наявність у позивача правових підстав для звернення із цим позовом.

Разом з тим, відповідач не виконав усні вимоги суду, озвучені в судовому засіданні 17.03.2016 року, та не подав до суду документальних доказів на підтвердження актуальності заявленої до стягнення суми податкової заборгованості в розмірі 4 313 434,23 грн. станом на день розгляду справи в суді (у вигляді довідки про залишок непогашеної суми заборгованості, розрахунків суми податкового боргу, витягів з облікових карток платника податку ПрАТ «Київспецтранс» за 2014 - 2016 роки), та про причини відсутності запитуваних документів та інформації не повідомив.

При цьому, відповідач повідомив про факти погашення впродовж вересня 2014 року - березня 2016 року частково заявленої до стягнення суми податкового боргу, а саме в частині 906 049,02 грн., що засвідчується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, меморіальних ордерів та реєстрів відправлених документів щодо сплати податкового боргу на користь державного бюджету.

Жодних письмових пояснень та додаткових документів на спростування даних обставин позивач, всупереч вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не подав.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Отже, беручи до уваги те, що податкову заборгованість в сумі 3 407 385,21 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, та наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині залишку несплаченої суми податкової заборгованості по податку на додану вартість.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» () суму податкового боргу у розмірі 3 407 385,21 грн. (трьох мільйонів чотириста сім тисяч триста вісімдесят п'яти гривень 21 копійки) по податку на додану вартість наступному порядку: на р/р 0008 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, одержувач - УДКСУ у Подільському районі м. Києва, ідентифікаційний код 37975298 (код платежу 14010100).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський