Справа № 826/24630/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 квітня 2016 року письмове провадження № 826/24630/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві

про зобов'язання вчинити дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить винести рішення про скасування постанови відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженню № 930/7 від 20.12.2014 року про заборону відчуження автомобіля «Форд Сієра» держ. НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зобов'язання, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження були виконані у повному обсязі ще у 2005 році. При цьому, позивач, посилаючись на відповідь начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Ярушевської І.І. щодо закінчення терміну зберігання завершених виконавчих проваджень, вважає, що у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» відповідач зобов'язаний вчинити дії щодо зняття арешту з належного йому транспортного засобу.

У судове засідання 01.03.2016 року представники сторін не з'явилися. Позивач подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи письмових заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст.128 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 позивачу належить автомобіль Ford Sierra 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Як вбачається з позовної заяви, позивачу стало відомо, що 14.12.2004 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Березовською І.Ю. винесено постанову № 930/7 (серії АА897532(АА636185)) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль Ford Sierra, що належить ОСОБА_1, та заборонено здійснювати відчуження вказаного майна.

Позивач 30.07.2015 року звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві із заявою про зняття арешту із автомобіля у зв'язку із погашенням боргу, ще на момент відкриття виконавчого провадження.

Листом від 12.08.2015 року начальник відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Ярушевська І.І. повідомила, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання становить три роки, а тому виконавчі провадження за 2004 рік знищено за закінченням терміну зберігання. У зв'язку з цим, не є можливим надання інформації щодо вказаного виконавчого провадження та вчинення дій з метою зняття арешту з майна.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

У відповідності до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV, цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст. 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Нормами ч. 1 і 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. При цьому рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій) державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

В ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті.

Як зазначає позивач, а зворотного відповідачем не доведено, жодних документів по виконавчому провадженню ОСОБА_1 не отримував.

Наслідки завершення виконавчого провадження регламентуються приписами ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до ч.1,2 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна (ч.3 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічні норми містить й чинна редакція Закону України "Про виконавче провадження", зокрема стаття 50 цього Закону.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що арешт, накладений на належне боржнику майно має бути знятий одночасно із закінченням виконавчого провадження про що має бути зазначено у відповідній постанові державного виконавця.

Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 затверджено Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби (далі - Порядок).

Згідно Порядку завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання.

Положеннями п. 9.9 Порядку передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. державному виконавцеві.

Пунктом 9.10 Порядку визначається, що завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Тобто, з наведеного вбачається, що знищенню підлягають тільки завершені у відповідності до вимог законодавства виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились.

З огляду на вищенаведене, та з урахуванням листа відповідача від 12.08.2015 року про знищення виконавчого провадження відносно ОСОБА_1, слідує, що таке виконавче провадження на момент виникнення спірних правовідносин було завершеним у відповідності до вимог законодавства, що мало стати підставою для зняття накладеного на майно позивача арешту.

Відповідачем не надано будь-яких заперечень чи доказів на підтвердження існування виконавчого провадження, у межах яких ОСОБА_1 виступає боржником та згідно яких накладено арешт на його рухоме майно.

Водночас заборона на відчуження майна позивача дотепер не знята, що обмежує його право вільно розпоряджатися ним на власний розсуд, у зв'язку з цим суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача в цій частині.

Однак, оскільки виконавче провадження знищено, суд не може задовольнити позовні вимоги у спосіб який просить позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, законом покладено на відповідача обов'язок зняти арешт з майна на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

З метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України в рамках даного адміністративного спору вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві скасувати арешт, накладений на рухоме майно (автомобіль Ford Sierra 2.0 I д.н.з НОМЕР_1) ОСОБА_1 накладений постановою відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 14.12.2004 року № 930/7 (серії АА897532(АА636185)).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 69, 70, 71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зняти арешт, накладений на рухоме майно (автомобіль Ford Sierra 2.0 I д.н.з НОМЕР_1) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_1), накладений постановою відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 14.12.2004 року № 930/7 (серії АА897532(АА636185)).

Стягнути судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 шляхом їх безспірного списання з рахунків відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м, Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій