Справа № 819/749/14-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 876/6371/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської 11.04.2014року області звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії в розмірі 17070,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що протоколом №137559 від 15.04.2002 ОСОБА_1 призначено пенсію по втраті годувальника на утриманця ОСОБА_2 після скасування 05.10.2012 рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21.02.2002 про визнання ОСОБА_3 - матері ОСОБА_4, безвісно відсутньою, відповідачка не повідомила орган пенсійного фонду про зміни, які впливають на призначення пенсії, внаслідок чого протягом листопада 2012 - березня 2014 року безпідставно отримала пенсію в розмірі 17070,00 гривень.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 року в задоволенні позовної заяви - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позов в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що протоколом №137559 від 15.04.2002 ОСОБА_1 призначено пенсію по втраті годувальника на утриманця ОСОБА_2 після скасування 05.10.2012 рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21.02.2002 про визнання ОСОБА_3 - матері ОСОБА_4, безвісно відсутньою, відповідачка не повідомила орган пенсійного фонду про зміни, які впливають на призначення пенсії, внаслідок чого протягом листопада 2012 - березня 2014 року безпідставно отримала пенсію в розмірі 17070,00 гривень.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що приходить до висновку, що звернення управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 17070,00 гривень надміру виплаченої пенсії є передчасним, оскільки органом пенсійного фонду не дотримано порядок стягнення надміру виплачених пенсій, встановлений ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зокрема недотримання такого порядку, та неприйняття органом, який призначає пенсії - управлінням Пенсійного фонду в Теребовлянському районі Тернопільської області рішення про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених пенсій в розмірі 17070,00 позбавляє відповідача на оскарження відповідного рішення пенсійного фонду, що гарантовано конституцією та ст. 104 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам процесуального права.

21 лютого 2002 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено рішення у цивільній справі № 2-123-2002р. за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа орган опіки і піклування про визнання безвісно відсутньою ОСОБА_3, яким визнано ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала в АДРЕСА_1 , безвісно відсутньою . На підставі вище зазначеного рішення Теребовлянська міська рада Тернопільської області розглянувши заяву ОСОБА_1 про призначення опікунства над неповнолітнім онуком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесла рішення №54 від 26.03.2002 року про призначення ОСОБА_1 опікуном над неповнолітнім онуком ОСОБА_4 .

Управлінням Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області призначено ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 21.02.2012 року, що підтверджується протоколом про призначення пенсії №137559 від 15.04.2002 . 05 жовтня 2012 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено рішення у цивільній справі №1914/2343/2012 за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення суду про визнання безвісно відсутньою ОСОБА_3, яким скасовано рішення у справі № 2-123-2002р. від 21.02.2002 року, яке набрало законної сили 16.10.2012 р.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Із змістом наведеної норми кореспондують положення частини 2 статті 21 КАС України, згідно з якими, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, які є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій, та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.

Тому, з огляду на вимоги Порядку та враховуючи положення Цивільного Кодексу України, якими внормовано питання повернення безпідставно отриманого майна, відшкодування завданих Пенсійному фонду збитків, завданих відповідачем внаслідок незаконного отримання грошових коштів, спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із судовою практикою Вищого адміністративного суду України (ухвала від 18 березня 2014 року у справі №К/9991/63447/12) та відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 18 червня 2013 року), яка з врахуванням вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відтак, в даному випадку слід застосувати пункт 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, управлінню Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області слід роз'яснити , що позивач має право для вирішення спірних правовідносин звернутись до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області - задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 року по справі № 819/749/14-а - скасувати, а провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар