Справа № 826/14481/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 березня 2016 року м. Київ К/800/7806/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року

у справі № 826/14481/15

за позовом ОСОБА_1

до Київської міської ради

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просила визнати порушення термінів розгляду заяви (клопотання) від 22 квітня 2014 року № 08/Д-711 (справа К-22830); визнати положення п.15 рішення Київської міської ради від 04 березня 2015 року № 195/1060 таким, що не відповідає та суперечить вимогам п. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; визнати положення п. 3 ст. 21 Порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві № 63/9120 в частині вимагання приєднання до заяви (клопотання) документів, не встановлених п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України - не законним; визнати вимогу щодо надання додаткових документів до заяви (клопотання) вх. № 08/Д-711 від 22 квітня 2014 року (справа - К 22830), не передбачених Земельним Кодексом України - протиправною; визнати протиправним та скасувати рішення Постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 19 травня 2015 року; зобов'язати Київську міську раду та її структурні підрозділи повторно розглянути заяву (копотання) ОСОБА_1 від 22 квітня 2014 року в строки та порядок передбачений Земельним Кодексом України.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні визнання протиправною вимоги щодо надання додаткових документів до заяви (клопотання) від 22 квітня 2014 року (справа - К 22830), непередбачених Земельним Кодексом України, - скасовано, позов у цій частині залишено без розгляду. В решті постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 жовтня 2015 року залишено без змін.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Як видно з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивачка 22 квітня 2014 року звернулась до Київської міської ради із заявою, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у Святошинському районі міста Києва, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для передачі їй безоплатно у приватну власність.

Листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 травня 2014 року № 057028-08/Д-711-1821 її повідомлено, що відведення земельної ділянки у м. Києві здійснюється в порядку, визначеному Земельним кодексом України та рішенням Київської міської ради від 28 лютого 2013 року № 63/9120 "Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві", яким, в свою чергу, визначений перелік документів, які необхідно додати до клопотання.

Відповідно до вказаного листа позивачкою неодноразово подавались додаткові документи, після чого, листом Департаменту земельних ресурсів від 01 липня 2014 року її повідомлено про направлення матеріалів справи за її клопотанням для підготовки висновку щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації та наявних містобудівних умов та обмежень, що мають бути враховані при розробці документації із землеустрою.

Позитивний висновок прийнято Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 13 серпня 2014 року за № 7970/0/12/19-14.

Департаментом земельних ресурсів позивачу повідомлено про те, що підготовлений та погоджений проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки передано на розгляд до Київської міської ради та включено до порядку денного засідання ради на 08 грудня 2014 року.

Розгляд спірного питання неодноразово розглядався Постійною комісією та робочою групою, створеною цією комісією, і було відхилено з посиланням на те, що це питання буде розглянуто після затвердження Київською міською радою детального плану цієї території, у зв'язку з чим, позивачці запропоновано отримати подані до клопотання документи.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про залишення без розгляду позовної заяви в частині вимог про визнання протиправною вимоги щодо надання додаткових документів до заяви (клопотання) від 22 квітня 2014 року (справа - К 22830), не передбачених Земельним Кодексом України з огляду на те, що про порушені права позивач дізналась при отриманні листа-вимоги від 19 травня 2014 року, а звернулась до суду 20 липня 2015 року, тобто з пропуском строку встановленого ст. 99 КАС України, та поважні причини його пропуску відсутні

Суд першої інстанції, з яким частково погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного та обгрунтованого висновку про те, що вимога про визнання порушення термінів розгляду заяви позивачки від 22 квітня 2014 року є необгрунтоваю, так як позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки розгляд вимог позивача про встановлення судом факту не віднесено до компетенції адміністративного суду.

Крім того, не підлягає задоволенню також позовна вимога щодо визнання незаконним п. 3 ст. 20 Порядку № 63/9120 в частині витребування документів, не передбачених п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки, положення п. 3 зазначеного Порядку вже визнані незаконними судовим рішенням в іншій справі.

Вірним є висновок судів, про відповідність рішення Київської міської ради від 04 березня 2015 року № 195/1060 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з огляду на те, що і вказане положення і Закон містять аналогічну норму, згідно з якою забороняється у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб.

Крім того, не підлягає задоволенню також позовна вимога про визнання незаконним рішення Постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування від 19 травня 2015 року про повернення справи-клопотання позивачці до затвердження плану зонування або детального плану цієї території, оскільки, воно прийнято відповідно до п. 15 рішення Київської міської ради від 04 березня 2015 року № 195/1060.

Як наслідок, не може бути задоволеним позов щодо зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 22 квітня 2014 року, оскільки порушень прав позивача не встановлено.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до норми пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі № 826/14481/15 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед