Справа № 812/68/16
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року справа №812/68/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 р. у справі № 812/68/16 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про стягнення щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу за січень 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніну Д.Б. грошові кошти у вигляді щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу за січень 2016 року, що складає 2067 гривень (а.с.2-4).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено. Суд першої інстанції зобов'язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області нарахувати та виплатити судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніну Д.Б. щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу за січень 2016 року (а.с.23-25).

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с.37-40).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно частини 2 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII (далі - Закон № 192-VIII), суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. За частиною 5 Закону № 2453-VI, у редакції Закону № 192-VIII, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу. Таким чином, судді, стаж роботи яких складає менше 3 років з набранням чинності Закону № 192-VIII 28.03.2015 року не мають права на отримання щомісячної доплати за вислугу років, а ТУ ДСА в Луганській області та ДСА України діяло в межах повноважень та діючого законодавства України.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Указом Президента України від 18 жовтня 2013 року №571/2013 «Про призначення суддів» ОСОБА_2 призначено на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області строком на п'ять років.

Наказом голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 листопада 2013 року №84/к, позивача прийнято до штату вказаного суду на посаду судді та встановлено доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків від посадового окладу при стажі роботи до 5 років (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Спірним у даній справі є питання обмеження прав позивача у отриманні з дня набрання чинності Закону № 192-VІІІ, доплати за вислугу років в розмірі 15% посадового окладу, яку він отримував до набрання чинності вказаним законом.

Розмір суддівської винагороди, її складові, а також визначення стажу роботи судді, у тому числі посади, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, врегульовані статтями 133 і 135 Закону № 2453-VI.

Частиною 1 статті 133 Закон № 2453-VI визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Закону № 2453-VI, чинної на час призначення позивача на посаду судді, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

29 березня 2015 року набрав чинності Закон № 192-VIII, яким Закон № 2453-VI викладено у новій редакції.

Згідно з абзацом 1 частини 5 статті 133 Закону №2453-VI, у редакції Закону № 192-VIII, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Колегія суддів зазначає, що прикінцеві та перехідні положення Закону № 192-VIII не містять застережень стосовно збереження за суддями, які на момент набрання ним чинності мали стаж роботи на посаді судді менше 3 років, щомісячної доплати за вислугу років, яку вони отримували відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом № 192-VIII.

Частиною 6 статті 48 Закону № 2453-VI, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді,

За частиною 3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, відсутність такої норми є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Зазначена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного суду України викладеній в ухвалі від 03.03.2016 року у справі № 812/636/15 (К/800/42096/15).

Пунктом 2 рішення Ради суддів України від 22.07.2015 року № 73 визначено, що судді, стаж роботи яких на посаді судді, на момент набрання чинності Законом № 192-VIII складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності вказаним законом, право на отримання такої щомісячної доплати не втратили, а тому мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді у 3 роки.

Пунктом 3 рішення, рекомендовано головам всіх судів України привести накази про щомісячну доплату за вислугу років суддів у відповідність до частини третьої статті 22, частини першої статті 58 Конституції України, Законів України "Про статус суддів", "Про судоустрій і статус суддів", що діяли в редакції на час набуття такого права та набрання чинності Закону № 192-VIII.

Згідно частини 6 статті 131 Закону № 2453-VI рішення Ради суддів України, прийняті в межах визначених цим Законом повноважень, є обов'язковими для всіх органів суддівського самоврядування.

Згідно частини 1 статті 148 Закону № 2453-VI, Державна судова адміністрація України є органом у системі судової влади, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Відповідно до Положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України, останні у свої діяльності керуються, зокрема, рішеннями Ради суддів України.

Таким чином, відмова суб'єкта владних повноважень виконувати вимоги Конституції України, Закону № 2453-VI є такою, що порушує принцип самостійності та незалежності судді, оскільки незалежність судді забезпечується: зокрема належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Отже, на підставі викладеного, оскільки застосування норм Закону № 192-VIII відбувається з 28.03.2015 р., то дія його норм не поширюється на відносини, що виникли до набрання їх чинності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що судді, стаж роботи яких на посаді судді, на момент набрання чинності Законом № 192-VIII складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності вказаним законом, право на отримання такої щомісячної доплати не втратили.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, як суб'єкта владних повноважень спростовуються висновками суду першої інстанції, викладеними у постанові, тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 р. у справі № 812/68/16 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 р. у справі № 812/68/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.А. Васильєва

С.В. Жаботинська