Справа № 821/170/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/170/16
14год. 55 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача -Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, податкової вимоги та рішення про опис майна,

встановив:

ОСОБА_3 (ОСОБА_3, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати прийняті ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області: податкове повідомлення - рішення № 21428-17 від 30.06.2015р., податкову вимогу № 79-23 від 14.01.2016 р. та рішення про опис майна у податкову заставу №10 від 14.01.2016 р. Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням їй нараховане грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000 грн. Вважає таке нарахування незаконним, оскільки цей податок був запроваджений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року. Вказане, на думку позивача, суперечить принципу стабільності податкового законодавства, який закріплений у підпункті 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового законодавства України та проголошує, що зміни до будь-яких елементів податків і зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року. Окрім того позивач зазначає, що на вказане податкове повідомлення-рішення ним було подану первинну та вторинну скарги до контролюючих органів вищого рівня. Оскільки станом на 09 лютого 2016 року позивач не отримав рішення про результат розгляду вторинної скарги, тому сума грошового зобов'язання вважається неузгодженою, а отже, такі обставини позбавляють відповідача права надсилати йому податкову вимогу та приймати рішення про опис майна у податкову заставу. З наведених підстав позивач вважає спірні податкове повідомлення-рішення, податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними, просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача прибув в судове засідання, заперечує проти позову, посилається на те, що спірне податкове повідомлення-рішення, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу є законними та прийнятими відповідно до вимог діючого податкового законодавства України. Просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 є власницею транспортного засобу - загального легкового універсалу марки TOYOTA моделі FJ CRUISER з об'ємом двигуна 3956 куб. см., що не заперечується сторонами. Рік випуску даного транспортного засобу - 2010, дата первинної реєстрації - 11.03.2011 року, дата реєстрації за ОСОБА_3 - 28.11.2014 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1).

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області 30 червня 2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення №21428-14, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн. Не погодившись із правильністю визначеної відповідачем суми грошового зобов'язання та законністю прийнятого рішення, ОСОБА_3 звернулась до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд цього рішення. За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 рішенням від 25 вересня 2015 року № 192/с/21-22-10-04-06 Головним управлінням ДФС у Херсонській області податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області від 30.06.2015 року № 21428-17 було залишено без змін, а первинну скаргу - без задоволення. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подала вторинну скаргу до Державної фіскальної служби України, результати розгляду якої станом на 09 лютого 2016 року, як зазначає представник позивача, так і не отримала. А тому, вважає, що дане податкове повідомлення-рішення є неузгодженим, права надсилати позивачу податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу у контролюючого органу немає.

Натомість, представник податкового органу пояснив, що відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 28.10.2015 №10046/С/99-99-10-01-03-14 було направлено на адресу позивача 28.10.2015 та отримано батьком позивача 30.10.2015. З огляду на зазначене, процедуру адміністративного оскарження було завершено 30.10.2015р., тобто сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні, вважається узгодженою до його оскарження у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

З 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 ПК України, було введено новий податок з громадян України.

Відповідно до статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (п.п. 267.1.1 п. 267.1); об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3 000 куб. см. (п.п. 267.2.1 п.267.2); ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4).

Згідно підпункту 14.1.163 пункту 14.1 статті 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше. Згідно підпункту 14.1.163 пункту 14.1 статті 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше. Згідно підпункту 14.1.163 пункту 14.1 статті 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше. Обставини наявності у позивача легкового автомобіля, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, представник позивача не заперечує.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Строки сплати податку для фізичних осіб - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Доводи позивача, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, що податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, не приймаються до уваги, оскільки, законодавець не змінює вид податку, а запроваджує новий.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII зазначено, рекомендувати органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до зазначеного, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Херсонської міської ради від 20.02.2015 № 1706 встановлено на території Херсона транспортний податок та затверджено Елементи транспортного податку на території м.Херсона.

Згідно з пунктом 4.1.9 статті 4 Податкового кодексу України, стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Отже, принцип стабільності застосовується лише у разі внесення змін до елементів податків та зборів, а не при прийнятті нових податків.

Законом України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не вносились зміни до елементів податків та зборів, ним запроваджено новий вид податку «транспортний податок». Норми ст. 267 ПКУ не визнано такими, що суперечать Конституції, отже, вони є діючими та такими, що підлягають виконанню на всій території України. Кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені ПКУ податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього кодексу. Податкове законодавство України ґрунтується на принципу соціальної справедливості - податки та збори встановлюються відповідно до платоспроможності платників податків. Введення транспортного податку розширило коло предметів розкоші як об'єктів оподаткування та сприяло находженню коштів до Державного бюджету України у зв'язку із додатковим оподаткуванням визначених транспортних засобів, частково відновити соціальну справедливість Суд не має відповідної компетенції на звільнення платника податків від сплати відповідних податків або на зменшення цих податків. Безпосереднє встановлення місцевих податків, а отже і транспортного податку, пільги по його сплаті віднесено Податковим кодексом до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

За державою (в особі органу законодавчої влади) визнається право вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, з метою встановлення правил сплати податків чи інших зборів (в тому числі і підстав для звільнення від їх сплати), а суд не наділений повноваженнями доповнювати діюче законодавче регулювання своїми рішеннями і встановлювати додаткові підстави для звільнення від сплати транспортного податку, з огляду на відсутність таких норм у податковому законі.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. У своєму рішенні від 14 жовтня 2010 року, прийнятому в справі «Щокін проти України» (Заяви №23759/03 та №37943/06), Європейський Суд з прав людини зазначив, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів» (п.50).

Введення нового виду податку - «транспортного податку» на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28.12.2014р., та встановлення чітких правил його сплати, слід вважати «законним втручанням» держави у мирне володіння майном особи та узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини.

Оскільки на ОСОБА_3, відповідно до статті 267 Податкового кодексу України покладений обов'язок щодо сплати транспортного податку, тому суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 року № 21428-17 є правомірним.

Згідно із пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010, № 2755-VI (ПКУ) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У відповідності до зазначеного, податковим органом була винесена податкова вимога від 14.01.2016р. №79-23, згідно якої станом на 13.01.2016 року сума податкового боргу платника податків за узгодженим грошовим зобов'язанням становить 25000,00 грн.

У зв'язку із несплатою ОСОБА_3 визначеної суми грошового зобов'язання та згідно ст.. 89 ПКУ у податкового органу із дня виникнення податкового боргу виникло і право податкової застави. Так, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. У разі якщо контролюючий орган приймає рішення про включення майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків з повідомленням про вручення. До прийняття відповідного рішення контролюючим органом платник податків не має права відчужувати таке майно. Контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Так, згідно рішення №10 від 14.01.2016 року заступником начальника ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області було вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків - ОСОБА_3 Актом опису майна від 25.01.2016 № 18/21-03-23-01-12 на підставі зазначеного рішення здійснено опис транспортного засобу загального легкового універсалу марки TOYOTA моделі FJ CRUISER, що належить ОСОБА_3 та внесено відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Відповідно до викладеного, рішення відповідача щодо прийняття податкової вимоги від 14.01.2016 №79-23, та рішення опису майна у податкову заставу від 14.01.2016 №10 повністю відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вони були прийняті після закінчення процедури адміністративного оскарження та до початку процедури судового оскарження, а тому не підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в повній мірі довів правомірність своїх рішень.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову про визнання протиправними та скасування, прийнятих Держаною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2015 року № 21428-17, податкової вимоги від 14 січня 2016 року № 79-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 14 січня 2016 року № 10.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 березня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.6