Справа № 802/43/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/43/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

22 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Цибка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні згоди на розроблення проекту землеустрою, зобов'язання видати відповідний наказ про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 орендував на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області починаючи з 2006 року земельну ділянку загальною площею 40,9 га згідно з договором оренди землі від 10 травня 2006 року, зареєстрованого 13 червня 2006 року за №01. Вказаний договір оренди землі після закінчення строку його дії було продовжено відповідно до договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, зареєстрованого 28 грудня 2012 року (земельна ділянка загальною площею 36,9806 га).

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області 10 вересня 2015 року у справі №143/1710/14-ц договір оренди землі від 18 грудня 2012 року було визнано недійсним. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року рішення першої інстанції залишено без змін. Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2015 року відкрито касаційне провадження у справі №143/1710/14-ц.

12 листопада 2015 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 33,0 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області для ведення фермерського господарства (відповідно до талону про реєстрацію адміністративної процедури. Супровідна карта).

За результатами розгляду поданого клопотання листом за вих. № ДС-19-2-7777.32-15171/19-15 від 29 грудня 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило заявнику у наданні такого дозволу.

Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до талону про реєстрацію адміністративної процедури (Супровідна карта) позивач надав Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з усіма необхідними документами, тобто дотримався усіх вимог закону при поданні такої заяви, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

П. 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру визначено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12 листопада 2015 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 33,0 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області для ведення фермерського господарства (відповідно до талону про реєстрацію адміністративної процедури. Супровідна карта). До клопотання позивачем було додано графічні матеріали, згоду Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, копію паспорта, копію ідентифікаційного номера та копію диплома про освіту, здобуту в аграрному навчальному закладі.

Таким чином, до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 було додано усі документи, перелік яких визначено чинним законодавством України.

Згідно з листом №ДС-19-2-7777.32-15171/19-15 від 29 грудня 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки ним не було вказано інформацію про наявність у майбутніх членів господарства права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність.

Виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою визначений ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, а саме встановлено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом з листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №ДС-19-2-7777.32-15171/19-15 від 29 грудня 2015 року, в якості підстав для відмови у надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем не було зазначено жодної з підстав для відмови, виключний перелік яких визначено ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не заперечує висновку суду першої інстанції про те, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області протиправно відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 33,0 га, розташованої на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

Разом з тим, на думку колегії суддів, судом першої інстанції обрано неправильний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання видати відповідний наказ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У певних випадках компетенція цих органів і зміст їх прав та обов'язків чітко визначені правовими нормами. В інших випадках органу державної влади надається свобода у виборі діяти на власний розсуд - діяти чи утримуватися від певних дій, оцінюючи ситуацію або вибирати один із кількох варіантів дій чи один із варіантів можливих рішень (дискреційні повноваження).

Повноваження Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою є дискреційними, тобто в даних правовідносинах управлінню Держгеокадастру надано право самостійно вирішувати питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи відмови у його наданні в порядку та на підставах, визначених законодавством.

При цьому, Земельним кодексом України визначено обставини, за наявності яких орган Держгеокадастру відмовляє в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач надав Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області усі документи для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, перелік яких визначено чинним законодавством України.

Разом з тим, матеріали справи не свідчать про перевірку інших обставин, які відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України є підставами для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Судом першої інстанції під час розгляду справи надавалась оцінка обґрунтованості та правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що зазначені відповідачем у листі №ДС-19-2-7777.32-15171/19-15 від 29 грудня 2015 року, а в межах заявлених позовних вимог не перевірялась наявність інших обставин, які згідно із Законом є підставою для відмови у наданні такого дозволу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права, в даному випадку, є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи в частині позовних вимог, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині з прийняттям в цій частині нового рішення.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області видати відповідний наказ про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В решті постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 березня 2016 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.