Справа № 825/131/16
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/131/16 Головуючий у 1-й інстанції: Д`яков В.І. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А
28 березня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ключковича В.Ю.,
суддів Борисюк Л.П.,
Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Генерального штабу Збройних Сил України, Міністерства оборони України про розірвання контракту та звільнення із займаної посади,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Міністерства оборони України про розірвання контракту та звільнення із займаної посади.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено що 07.05.2014 між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 укладено контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки. Вищевказаний контракт набрав чинності 07.05.2014.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 у справі №825/1685/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 та інших до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено і визнано протиправними та скасовано накази Генерального штабу Збройних Сил України від 18.05.2015 №119 РС та Командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2015 №104 щодо увільнення та призначення на посади за новим місцем служби .
09.09.2015, тобто до закінчення строку дії контракту, позивачем подано заяву про розірвання контракту, укладеного між ним та Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України на підставі п. з ч.6 ст.26 Закону України №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу , у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням .
Листом від 15.09.2015 за №906 ОСОБА_1 відмовлено у звільненні, посилаючись на те, що звільнення військовослужбовців, під час дії особливого періоду, у зв`язку із систематичним невиконання умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця) не передбачено частиною 8 статті 26 Закону «Про військовий обов`язок та військову службу».
Даючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.
Відносини щодо проходження військової служби, а також питання щодо звільнення (поновлення на службі) врегульовано спеціальним законодавством, а саме Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі Закон №2232-XII), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення).
Згідно ст.19 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну або повну загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених ст.20 цього Закону.
Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України, якщо інше не передбачено законом.
Порядок проходження військової служби за контрактом також визначений розділом ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, згідно з пунктом 2.12 якої контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених пунктом 35 Положення.
Згідно з пп.2 п.35 Положення, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого п.195 цього Положення) за рішенням військовослужбовця за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "д", "з" ,"к" частини 6 ст.26 Закону №2232-XII.
Відповідно до п. з ч.6 ст.26 Закону №2232-XI,I контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця).
Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта щодо систематичного невиконання умов контракту з боку командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, оскільки п.2.12 Інструкції № 170 визначено, що систематичним невиконанням умов контракту командуванням є невиконання одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останніх 12 місяців служби військовослужбовця.
Всупереч вказаному, позивачем не доведено систематичного (два і більше разів) порушення умов контракту протягом останніх 12 місяців служби військовослужбовця.
Водночас, згідно ст.1 Закону України №3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію , особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №1126-VII Про часткову мобілізацію в Україні оголошено проведення часткової мобілізації.
Положеннями п.2 ч.9 ст. 23 Закону №2232-XII передбачено, що у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абз.2 ч.3 цієї статті та ч.8 ст.26 цього Закону.
Підстави щодо звільнення військовослужбовців з військової служби під час дії особливого періоду визначені у ч.8 ст.26 Закону №2232-XII, де зокрема, відсутня така підстава для звільнення з військової служби як систематичне невиконанням умов контракту командуванням .
В той же час, як встановлено судом першої інстанції, з моменту прийняття Президентом України Указу від 17.03.2014 №1126-VII Про часткову мобілізацію Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду.
Стосовно доводів апелянта щодо закінчення періоду мобілізації, та того, що особливий період є наслідком оголошення мобілізації та не може існувати сам по собі за межами дії мобілізації, то колегія суддів критично оцінює такі доводи, з огляду на таке.
Приписами ст.1 Закону України №3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено, що особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.
Відтак, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.
Також, положеннями ст.1 Закону № 3543-ХІІ надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
З огляду на вказане, та факт загальновідомих обставин іноземної агресії щодо України, суд першої інстанції правомірно вказав, що закінчення мобілізації не припиняє існування особливого періоду, а його закінчення пов`язане з виданням Президентом України Указу про демобілізацію.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для розірвання контракту, укладеного між позивачем та Міністерством оборони України про проходження військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно, позовні вимоги є необґрунтованими та правомірно залишені без задоволення судом першої інстанції.
За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку виконано.
Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.03.2016.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.