Справа № 813/1298/15
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/49334/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О. В.,

Мороз Л.Л.

Сороки М.О.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі № 813/1298/15 за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Живка Михайла Олександровича, Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Живка Михайла Олександровича, Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_6, в якому просила, з урахуванням уточнення позовних вимог: скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Живка Михайла Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 17325335 від 19.11.14р., яким за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 36; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на. 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 36, оформлену у вигляді запису про право власності №7748017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що реєстрація права власності ОСОБА_6 на ? будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 1980 року є незаконною та такою, що порушує її права. Зазначає, що ОСОБА_6 подав для реєстрації документи, які суперечать фактичним характеристикам спірного будинку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом, вивчивши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 звернулась у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області із заявою про реєстрації права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 11.08.03р., посвідченого приватним нотаріусом Моісєєвою О.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області відмовлено у державній реєстрації права власності позивача на вказаний будинок у зв'язку з тим, що згідно рішення № 17325333 від 19.11.14р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області вже зареєстровано право власності на ? цього будинку за ОСОБА_6 Підставою для такої реєстрації була подана ОСОБА_6 заява та долучені до неї документи, зокрема: дублікат договору дарування від 16.06.80р. (зареєстрований в реєстрі за № 98, виданий 19.04.12р. Державним нотаріусом Львівського державного нотаріального архіву Бичковською О.М.), який має силу оригіналу; довідка ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" №1/14240, від 23.10.14р.; рішення Пустомитівського районного суду (справа №1316/2335/12) від 21.02.13р.; рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.12.13р.; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Пустомитівського районного суду від 21 лютого 2013 року, скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, проведену на підставі укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 договору дарування житлового будинку від 11 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Моісєєвою О.Я.

Також, вказаним рішенням суду зобов'язано Реєстраційну службу Пустомитівського районного управління юстиції провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, згідно з Договором дарування нерухомого майна від 16 червня 1980 року, укладеного між ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, який посвідчено державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області Дмитерко М.М. і зареєстрований в реєстрі за № 1248.

В цій частині рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2013 року набрало законної сили згідно з рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2013 року.

На підставі наведеного 19 вересня 2014 року. державним реєстратором Реєстраційної служби Пустомитівського РУЮ внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1, яка проведена на підставі договору дарування житлового будинку від 11 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Моісєєвою О.Я.

ОСОБА_6 13 листопада 14 року звернувся до реєстраційної служби Пустомитівського РУЮ із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На підставі такої заяви та долучених до неї документів Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області прийнято рішення від 19 листопада 2014 року та проведено державну реєстрацію речових прав на ? житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, було зобов'язано реєстраційну службу Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, згідно з договором дарування нерухомого майна від 16.06.1980 року, укладеного між ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, який посвідчено державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області Дмитерко М.М. і зареєстрований в реєстрі за № 1248.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Предметом спору в даній справі є правомірність рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 36.

Згідно ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV(далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-1V державний реєстратор, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно ч.4 ст.9 Закону №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Відповідно ч.1 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку; 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

За положеннями п.5 ч.1 ст.19 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно п.п.10 п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року №868 (далі по тексту - Порядок № 868) документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, крім іншого, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Судами було встановлено, що рішення № 17325333 від 19.11.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського РУЮ Живко М.О. було прийняте на підставі поданої ОСОБА_6 заяви та долучених до неї документів: дублікат договору дарування від 16.06.1980 року (зареєстрований в реєстрі за № 98, виданий 19.04.2012 року державним нотаріусом Львівського державного нотаріального архіву Бичковською О.М.), який має силу оригіналу; довідка ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" № 1/14240, від 23.10.2014 року; рішення Пустомитівського районного суду (справа №1316/2335/12) від 21.02.2013 року; рішення апеляційного суду Львівської області від 27.12.2013 року; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком судів, що відповідно до п.13 Порядку № 868, заявником були подані всі необхідні документи для проведення державної реєстрації прав, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита. Дані документи відповідають вимогам, встановленим Законом та дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень передбачених ч.1 ст.24 Закону № 1952-IV державним реєстратором не встановлено.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону № 1952-IV відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Враховуючи, що рішенням Пустомитівського районного суду від 21 лютого 2013 року зобов'язано Реєстраційну службу Пустомитівського районного управління юстиції провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, згідно з Договором дарування нерухомого майна від 16.06.80р, укладеного між ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, який посвідчено державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області Дмитерко М.М. і зареєстрований в реєстрі за № 1248, суди дійшли вірних висновків, що державним реєстратором 19.11.2014 року було правомірно проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 1/2 житлового будинку, що знаходиться за вказаною вище адресою.

Стосовно доводів касаційної скарги, що спірним рішенням державного реєстратора зареєстровано право власності на ОСОБА_6 на неіснуючий об'єкт, оскільки вказані інші відомості щодо площі даного будинку, переліку господарських споруд з посиланням на рішення Апеляційного суду Львівської області від 31.07.2014 року, яким встановлено, що майна (предмету спору) будинку (площею 34 м кв). існуючого (та подарованого) станом на 16.06.1980 року не існує, слід зазначити наступне.

Згідно договору дарування від 16.06.1980р. житлова площа будинку, що є предметом дарування, становить 34 м2, тоді як згідно з технічними паспортом житлова площа будинку становить 38 м2.

Вказаним рішенням Апеляційного суду Львівської області від 31.07.2014 року по справі №450/85/14 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про витребування з чужого незаконного володіння відповідача 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу згідно договору дарування нерухомого майна від 16 червня 1980 року, посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області Дмитерко М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1248.

З огляду на те, що право власності на спірне майно(1/2 частину житлового будинку) на час прийняття рішення апеляційним судом по справі №450/85/14 за позивачем зареєстроване не було, виходячи із заявлених позовних вимог та враховуючи, що позивач не надав суду доказів того, яка саме реальна половина житлового будинку, який існував станом 16.06.1980 року, належить йому на праві приватної власності, і яку саме половину житлового будинку в натурі він просить витребувати у відповідача, дійшов висновку про те, що предметом позову була річ, яка не наділена індивідуальними ознаками.

Крім наведеного суд керувався тим, що, оскільки майна, зазначеного позивачем як предмет спору, станом на дату пред'явлення позову і на момент розгляду справи судом не існувало, і предмет спору (1/2 ідеальна частина житлового будинку, існуючого станом на 16.06.1980 року) не був заявлений у позовній заяві, як річ, наділена індивідуальними або родовими ознаками, як це визначено ст.184 ЦК України.

Таким чином, слід зазначити, що вказані висновки викладені у судовому рішенні, оскільки позов про витребування майна за своєю природою є речово-правовим, його об'єктом може бути лише індивідуально-визначене майно (яке існує в натурі на момент подання позову), а в позовній заяві має бути чітко визначено всі характеристики та індивідуальні ознаки майна, що витребовується.

Разом із тим, колегія суддів вважає, за необхідне зазначити, що вказані висновки суду по справі №450/85/14 не свідчать про неправомірність рішення відповідача, оскільки судами встановлено, що згідно технічного паспорта обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 16.04.2003р, житлова площа будинку АДРЕСА_1 становить 38,0 м2 у зв'язку з тим, що первинна інвентаризація будинку була проведена 16.04.2003 року, тоді як договір укладений 16.06.1980 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: