Справа № 810/50/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/52063/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року у справі № 810/50/15 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової грошової допомоги,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Міністерства оборони України, в якому просив визнати бездіяльність протиправною та стягнути одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, у розмірі 430 245,00 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що одноразова грошова допомога у зв'язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, в даному випадку складає 182700,00 грн. (150 х 1218,00 грн.).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року, у позові відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу Міністра оборони України від 24.07.2013 р. № 254, наказом Генерального директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 25.09.2013 р. № 512/о позивач був звільнений з військової служби у запас за п. "б", ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" та направлений на військовий облік до Сакського ОМВК АР Крим.

Згідно довідки до Акту огляду МСЕК Міністерства охорони здоров'я від 18.11.2013 р. позивачу встановлена ІІІ-гу групу інвалідності у зв'язку з хворобою, пов'язаною з проходженням військової служби.

Суди першої і апеляційної інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходили з того, що позивач не зазначив, чи отримує він пенсію та соціальні послуги від пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

При цьому, судом також встановлено, що документи для призначення допомоги з Сакського ОМВК АР Крим в Департамент фінансів Міністерства оборони України не надходили.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 201-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 201-ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.п 5 п. 2 цієї статті Закону № 201-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

П.п "б" п. 1 статті 16-2 Закону № 201-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Порядком та умовами призначення і виплати одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 499 (далі - Порядок), встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі 20-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), додаткових видів одноразової грошової допомоги.

Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів.

Пунктом 3 Порядку визначено перелік документів, який особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган).

Фінансування витрат, пов'язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, згідно пунктом 9 Порядку, здійснюється відповідно до статті 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В позовній заяві позивач посилається на Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013р. № 975.

Судами встановлено, що позивач був звільнений з військової служби у запас у 2013 році і на той час був чинним Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499.

Згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, ця постанова набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 4 липня 2012 р. № 5040-VI "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців".

Відповідно до прикінцевих положень Закону України від 4 липня 2012 р. № 5040-VI, він набирає чинності з 1 січня 2014 року.

Таким чином, призначення і виплата одноразової грошової допомоги позивачу має здійснюватися відповідно до Порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499.

Пунктом 7 цього Порядку визначено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.02.2014 р. позивач звернувся до Сакського ОМВК АР Крим з оригіналами та ксерокопіями документів для отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ-Ї групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження ним військової служби.

Разом з тим, у зв'язку з окупацією Криму, 15.04.2014 р. Верховною Радою України прийнятий Закон "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі -Закон). Пунктом другим статті 4 Закону визначено, що правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно статті 5 Закону відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм чинного законодавства. У статті 7 Закону зазначено, що для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація права на соціальні виплати та надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Виходячи з наведеного соціальні виплати громадянам України, які проживають на тимчасовій окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.99 № 1596.

Позивач не зазначив, чи отримує він пенсію та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

При цьому, судами також встановлено, що документи для призначення допомоги з Сакського ОМВК АР Крим в Департамент фінансів Міністерства оборони України не надходили.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: