Справа № 815/5737/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5737/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого -судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, -

ВСТАОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ГУ МВС України в Одеській області про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень № 2777 від 17.08.2015 року в частині оголошення ОСОБА_2 про неповну посадову відповідність та № 2897 від 23.08.2015 року в частині звільнення ОСОБА_2 з посади.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на публічній службі в органах внутрішніх справ, до 23.08.2015 року обіймав посаду оперуповноваженого карного розшуку Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області. Наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області №2777 від 17.08.2015 року позивачу оголошено догану за порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України №3460-IV від 22.02.2006 року (далі - Дисциплінарний статут ОВС), п.5 ст.11 Закону України "Про міліцію", п.14.5 розпорядження МВС України №329 від 31.03.2011 року, яке проявилось у безпідставному утриманні понад 16 годин у приміщенні Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Також позивач вказував, що наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області №2897 від 23.08.2015 року його звільнено з посади за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, ч.3 ст.9 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", ст.223 КПК України, ст.ст. 2, 5 Закону України "Про міліцію", Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991 року, зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС України, п.5.2 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайної ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України №940 від 22.10.2012 року, п.2.8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012 року, що виразилось у не вжитті передбачених чинним законодавством заходів до реєстрації отриманої оперативної інформації, не складанні рапортів про затримання осіб, підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, не внесенні відповідної інформації до ЖЄО та не доповіді про це керівництву Усатівського ВМ, безпідставному затриманні та утриманні громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не повідомленні чергової частини Усатівського ВМ про факт затримання вищевказаних громадян. Позивач вважає, що підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності з приводу обставин та подій, зазначених у вищевказаних наказах, відсутні. Зокрема, як зазначив позивач, 15.04.2015 року громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не утримувались у приміщенні Усатівського ВМ більше трьох годин, останні на виконання доручення слідчого СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області у рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні були запрошені позивачем до приміщення Усатівського ВМ для проведення слідчих дій з їхньою участю - допиту у якості свідків. Позивач вказав, що тривалість знаходження вказаних громадян у приміщенні Усатівського ВМ не перевищувала трьох годин, як це передбачено чинним законодавством, що підтверджується журналом обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Усатівського ВМ, в якому громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ставили особисті підписи та вказували на відсутність претензій. Щодо наказу №2897 від 23.08.2015 року та викладених у ньому обставин позивач зазначив, що на виконання доручення слідчого в межах проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні 30.04.2015 року громадяни ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, також, були запрошені ним до Усатівського ВМ для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні - допиту в якості свідків, за результатами проведення цих слідчих дій за участю громадян були складені відповідні процесуальні документи - протоколи допиту свідків, які були передані слідчому, який надав доручення на проведення слідчих дій, а тому про вказані обставини (запрошення громадян) рапорти не складались. Позивач вказав, що факт запрошення громадян до приміщення Усатівського ВМ та їх виведення, був зафіксований у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Усатівського ВМ. Таким чином, позивач вважає, що ним не було допущено порушень чинного законодавства, відомчих нормативних документів та Дисциплінарного статуту ОВС. Як зазначив позивач, обидва випадки запрошення громадян до Усатівського ВМ були пов'язані із виконанням ним доручення слідчого у рамках проведення слідчих дій у кримінальних провадженнях. З огляду на викладене, позивач вважає, що рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставними та передчасними, оскільки прийняті з порушенням вимог Дисциплінарного статуту ОВС. Окрім того, на думку позивача, під час проведення службового розслідування відповідачем були порушені положення Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12.03.2013 року, оскільки службове розслідування було проведено не всебічно та не об'єктивно. За таких обставин, оскільки підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відсутні, останній вважає, що оскаржувані накази підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов за наведених вище підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.12.2015 року позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, відповідач зазначив, що в ході проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУ МВС України в Одеській області №1952 від 05.06.2015 року, на підставі заяви ОСОБА_4, були встановлені порушення з боку позивача вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, п.5 ст.11 Закону України "Про міліцію", п.14.5 розпорядження МВС України №329 від 31.03.2011 року, що виразилось у безпідставному утриманні ОСОБА_5 у приміщенні Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області понад три години. За встановлених обставин, відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято рішення №2777 від 11.08.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідності у вигляді догани. Що стосується наказу ГУ МВС України в Одеській області №2897 від 19.08.2015 року про звільнення позивача з посади, відповідач зазначив, що вказаний наказ був прийнятий на підставі встановлених в ході службового розслідування порушень з боку позивача вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, ч.3 ст.9 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", ст.223 КПК України, ст.ст. 2, 5 Закону України "Про міліцію", Присяги працівника ОВС України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991 року, зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС України, п.5.2 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайної ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України №940 від 22.10.2012 року, п.2.8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012 року, що виразилось у не вжитті передбачених чинним законодавством заходів до реєстрації отриманої оперативної інформації, не складанні рапортів про затримання осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, не внесенні відповідної інформації до ЖЄО, не доповіді про це керівництву Усатівського ВМ., незаконному, безпідставному затриманні та утриманні ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не повідомленні чергової частини Усатівського ВМ про факт затримання вищевказаних громадян, а тому, на його думку, підстави для скасування цього наказу відсутні. Посилання позивача на порушення відповідачем під час проведення зазначених службових розслідувань відповідач вважає безпідставними, оскільки службові розслідування за фактами щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства були проведенні у відповідності до вимог наказу МВС України № 230 від 12.03.2013 року. З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що засновані на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

У судове засідання 23.03.2016 року повідомлений належним чином відповідач не з'явився без поважної причини, тому суд ухвалив про продовження судового розгляду за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та матеріали особової справи позивача, суд встановив наступні обставини.

З 15.08.2007 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 18.03.2015 року - на посаді оперуповноваженого карного розшуку Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

27.05.2015 року до ГУМВС України в Одеській області супровідним листом № 17/1/1-11115-15 від 25.05.2015 року з прокуратури Одеської області надійшла заява громадянина ОСОБА_4 від 21.04.2015 року щодо неправомірних, як на його думку, дій співробітників Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

За вказаними у заяві ОСОБА_4 фактами щодо можливих протиправних дій співробітників Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області, на підставі п.2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12.03.2013 року, наказом ГУ МВС України в Одеській області №1952 від 05.06.2015 року призначено службове розслідування, за результатами проведення якого складено висновок від 24.07.2015 року.

На підставі вказаного висновку службового розслідування, наказом ГУ МВС України в Одеській області № 2777 від 11.08.2015 року, за порушення ст.7 Дисциплінарного статуту, п.5 ст.11 Закону України "Про міліцію", п. 14.5 розпорядження МВС України №329 від 31.03.2011 року, що виразилось у безпідставному утриманні громадянина ОСОБА_5 у приміщенні Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області понад три години, позивача попереджено про неповну посадову відповідність.

З вказаним наказом позивач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на копії зазначеного наказу, наявного в матеріалах справи.

Також, судом встановлено, що наказом ГУ МВС України в Одеській області №2337 від 08.07.2015 року, на підставі звернення громадянки ОСОБА_9 на неправомірні дії з боку посадових осіб Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області від 08.06.2015 року, призначено службове розслідування, за результатами проведення якого складено висновок від 30.07.2015 року.

На підставі вказаного висновку службового розслідування, наказом ГУ МВС України в Одеській області № 2897 від 19.08.2015 року, за грубе порушення ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, ч.3 ст.9 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", ст.223 КПК України, ст.ст. 2,5 Закону України "Про міліцію", Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991 року, зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС України, п.5.2 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайної ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України №940 від 22.10.2012 року, п.2.8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012 року, що виразилось у не вжитті передбачених чинним законодавством заходів до реєстрації отриманої оперативної інформації, не складанні рапортів про затримання осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, не внесенні відповідної інформації до ЖЄО, не доповіді про це керівництву Усатівського ВМ., незаконному, безпідставному затриманні та утриманні громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не повідомленні чергової частини Усатівського ВМ про факт затримання вищевказаних громадян, позивача звільнено з посади оперуповноваженого карного розшуку Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

З вказаним наказом позивач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на копії зазначеного наказу, наявного в матеріалах справи

Згідно ч.5 ст.7 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) права і обов'язки, організація роботи та структура підрозділів міліції визначаються положеннями, які затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до цього ж Закону.

Відповідно до ч.1 ст.25 цього ж Закону працівник міліції у межах повноважень, наданих цим же Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, встановлені Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділівта Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту ОВС визначено поняття дисциплінарного проступку як невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Згідно вимог ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту ОВС за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Відповідно до пп. 3, 6 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: догана; звільнення з посади. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС). Так, за правилами ч.12 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Також, ч.ч. 1, 2 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Уразі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність став факт порушення позивачем ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, п.5 ст.11 Закону України "Про міліцію", п.14.5 розпорядження МВС України №329 від 31.03.2011 року, що виразилось у безпідставному утриманні ОСОБА_5 у приміщенні Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області понад три години.

За правилами п.5 ч.1 ст.11 Закону України "Про міліцію" (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях: осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, обвинувачених, які переховуються від слідства чи суду, засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання, - на строки і в порядку, передбачені законом; осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, для складення протоколу або розгляду справи по суті, якщо ці питання не можуть бути вирішені на місці, - на строк до трьох годин; неповнолітніх віком до 16 років, які залишилися без опікування, - на строк до передачі законним представникам або до влаштування в установленому порядку, а неповнолітніх, які вчинили суспільно небезпечні діяння і не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, - до передачі їх законним представникам або направлення у приймальники-розподільники для дітей, але не більш як на вісім годин; осіб, які перебували у громадських місцях у стані сп'яніння, якщо їх вигляд ображав людську гідність і громадську мораль або якщо вони втратили здатність самостійно пересуватися чи могли завдати шкоди оточуючим або собі, - до передачі їх в спеціальні медичні заклади або для доставки до місця проживання, а за відсутності таких - до їх витвереження; військовослужбовців, які вчинили діяння, що підпадають під ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, - до передачі їх військовослужбовцям Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або військового командування; осіб, які мають ознаки вираженого психічного розладу і створюють у зв'язку з цим реальну небезпеку для себе і оточуючих, - до передачі їх у лікувальні заклади, але не більш як на 24 години; іноземців та осіб без громадянства, які розшукуються правоохоронними органами інших держав як підозрювані, обвинувачені у вчиненні злочину або як засуджені, які ухиляються від виконання кримінального покарання, - в порядку та на строки, передбачені законодавством України, міжнародними договорами України.

Як встановлено в ході проведення службового розслідування та підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області, позивачем до вказаного відділення міліції був доставлений ОСОБА_5 15.04.2015 року о 14:45 год., де він був допитаний у якості свідка, після чого залишив приміщення відділу того ж дня о 15:50 год. (запис в журналі за № 654)

Проте, в ході проведення службового розслідування встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до записів №№ 656, 658, 660 зазначеного журналу ОСОБА_5 перебував в Усатівському ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області, також 15.04.2015 року з 17:25 год. до 20:10 год. і 16.04.2015 року з 03:05 год. до 05:00 год., з 05:00 год. до 08:50 год. При цьому, з фотокопії сторінок вказаного жуналу вбачається, що час залишення ОСОБА_5 райвідділу міліції виправлено на « 06:00» (запис в журналі № 658), а час повторного прибуття до райвідділу виправлено на «06:00» (запис № 660).

Суд вважає безпідставними посилання позивача про те, що ОСОБА_5 допитувався ним в якості свідка, не перевищуючи термін визначений ст.224 КПК України, оскільки під час проведення службового розслідування, позивач не зміг пояснити на яких підставах 15.04.2015 року, після того, як з 14:45 год. до 15:50 год. 15.04.2015 року ОСОБА_5 допитувався в якості свідка, останнього того ж дня о 17:25 год. було доставлено до відділення міліції, де він пробув до 20:10 год., а потім ще 16.04.2015 року з 03:05 год. до 05:00 год. та з 05:00 год. до 08:50 год. Таких пояснень до суду також не надано.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені під час проведення службового розслідування порушення з боку позивача ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, п.5 ст.11 Закону України "Про міліцію", п.14.5 розпорядження МВС України №329 від 31.03.2011 року, що виразилось у безпідставному утриманні ОСОБА_5 у приміщенні Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області понад три години, і факт вчинення цих порушень знайшов підтвердження у судовому засіданні, суд вважає, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні, а тому вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню.

Також суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування наказу ГУ МВС України в Одеській області №2897 від 19.08.2015 року, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, з огляду на викладене.

В ході проведення службового розслідування за зверненням громадянки ОСОБА_9 було встановлено, 30.04.2015 року після роботи оперуповноважені карного розшуку Усатівського ВМ Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1 (позивач) та лейтенант міліції ОСОБА_10 направлялися до м. Одеси. При цьому, рухаючись по автодорозі "Київ-Одеса" неподалік с. Усатово, Біляївського району, Одеської області, вони помітили групу автомобілів, у тому числі, "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_1, водій та пасажири якого викликали підозру у причетності до викраденння дизельного пального з вантажівок. Працівники міліції звернулись до водія та пасажирів, як в подальшому було встановлено ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відрекомендувалися, пояснили причину звернення та запросили до Усатівського ВМ.

Проте, як встановлено в ході проведення службового розслідування, по прибуттю до Усатівського ВМ позивач, грубо порушуючи вимоги ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, ч.3 ст.9 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", ст.223 КПК України, ст.ст. 2, 5 Закону України "Про міліцію", Присяги працівника органів внутрішніх справ України, зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС України, п.5.2 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайної ситуації та інші події, п.2.8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, про доставлення вказаних громадян, а також автомобілю "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_1, рапорт не склав, до ЖЄО відповідну інформацію не зареєстрував та керівництву не доповів.

Відповідно до ч.4 ст.223 КПК України, проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.

При цьому, доказів на підтвердження того, що затримка в проведенні слідчих дій у нічний час може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного позивачем не надано і в матеріалах службового розслідування таких доказів також не має.

За таких обставин, враховуючи встановлені в ході проведення службового розслідування порушення з боку позивача ст.7 Дисциплінарного статуту, ч.3 ст.9 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", ст.223 КПК України, ст.ст. 2, 5 Закону України "Про міліцію", Присяги працівника органів внутрішніх справ України, зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС України, п.5.2 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайної ситуації та інші події, п.2.8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідачем правомірно було прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні, а тому вимоги позивача у цій частині, також не підлягають задоволенню.

Доводи позивача про порушення відповідачем порядку проведення службових розслідувань, за наслідками яких йог обуло притягнуто до дисциплінарної відповідальності, суд не бере до уваги, оскільки порушень відповідачем вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 року, - судом не встановлено. При цьому, позивачем надавалися пояснення в ході службових розслідувань, а з рапортами про ознайомлення з матеріалами та висновками службових розслідувань позивач не звертався, що підтверджується відповідними довідками, складеними відповідачем (а.с.77, 117).

Також суд зазначає, що позивачем помилково вказано у позовній заяві дату оскражуваного наказу № 2777 - « 17.08.2015 року» замість правильної дати - « 11.08.2015 року», а також дату наказу № 2897 - « 23.08.2015 року» замість правильної дати - « 19.08.2015 року», оскільки саме 11.08.2015 року та 19.08.2015 року, відповідно, відповідачем були прийняті зазначені накази, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, зі змісту позову вбачається, що фактично позивач оскаржує саме накази ГУ МВС України в Одеській області № 2777 від 11.08.2015 року та № 2897 від 19.08.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які наявні у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач довів суду, що при прийнятті оскаржуваних наказів він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно та правомірно.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 71, 86, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили уразі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлено 28.03.2016 року.

Суддя: В.В.Андрухів

у позові відмовлено повністю.

28 березня 2016 року.