Справа № 736/1169/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Київ К/800/12739/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г., Корінець Ю.О., ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області (далі - УПФ в Корюківському районі) пред'явило позов до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області (далі - відділ примусового виконання рішень управління ДВС у Чернігівській області) про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС у Чернігівській області від 15 серпня 2014 року про накладення штрафу на УПФ в Корюківському районі в розмірі 1360,00 грн. за невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року (виконавчий лист Корюківського районного суду Чернігівської області № 2-а-9295/11 від 15 квітня 2014 року) про зобов'язання позивача призначити ОСОБА_6 доплату до пенсії за проживання в м.Корюківка, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, у порядку, передбаченому статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 24 березня 2011 року по 03 жовтня 2013 року.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, позов задоволено.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС у Чернігівській області від 15 серпня 2014 року про накладення штрафу на УПФ в Корюківському районі в розмірі 1360,00 грн. за невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року (виконавчий лист Корюківського районного суду Чернігівської області

№ 2-а-9295/11 від 15 квітня 2014 року) про зобов'язання призначити ОСОБА_5 доплату до пенсії за проживання в м. Корюківка, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, у порядку, передбаченому статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 24 березня 2011 року по 03 жовтня 2013 року.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до УПФ в Корюківському районі про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплатити доплату до пенсії згідно статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за проживання на території радіоактивного забруднення, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року постанову та ухвалу судів першої та апеляційної інстанції скасовано, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність УПФ в Корюківському районі щодо не призначення ОСОБА_6, ОСОБА_7 доплати до пенсії за проживання у місті Корюківка, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Зобов'язано УПФ в Корюківському районі призначити ОСОБА_7 доплату до пенсії за проживання у місті Корюківка, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, у порядку, передбаченому статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 24 березня 2011 року. Зобов'язано УПФ в Корюківському районі призначити ОСОБА_6 доплату до пенсії за проживання у місті Корюківка, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, у порядку, передбаченому статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 24 березня 2011 року по 03 жовтня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року клопотання УПФ в Корюківському районі про часткове закриття провадження у справі залишено без задоволення. Клопотання ОСОБА_5 про здійснення процесуального правонаступництва у справі задоволено, замінено позивача у справі ОСОБА_6 на ОСОБА_5.

У 2014 році до УПФ в Корюківському районі надійшла вимога державного виконавця про виконання рішення суду про зобов'язання призначити ОСОБА_6 доплату до пенсії за проживання в м. Корюківка, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, у порядку, передбаченому статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 24 березня 2011 року по 03 жовтня 2013 року, відповідно до виконавчого листа Корюківського районного суду від 15 квітня 2014 у справі №2-а-9295/11.

26 червня 2014 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС у Чернігівській області Курилець В.І. за невиконання судового рішення виніс постанову про накладення штрафу на УПФ в Корюківському районі в розмірі 680,00 грн. Одночасно з постановою про накладення штрафу державним виконавцем надіслано лист з вимогою виконати постанову суду по справі №2-а-9295/11 в п'ятиденний строк з моменту отримання.

08 липня 2014 року УПФ в Корюківському районі повідомило відділ примусового виконання рішень управління ДВС у Чернігівській області про те, що ОСОБА_6 призначено доплату згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24 березня 2011 року.

15 серпня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень за невиконання рішення суду була винесена постанова про накладення штрафу на УПФ в Корюківському районі в розмірі 1360,00 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що УПФ в Корюківському районі виконано рішення суду від 26 березня 2014 року у повному обсязі, оскільки було призначено ОСОБА_6 доплату за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі однієї мінімальної заробітної плати з 24 березня 2011 року по 22 липня 2011 року та у розмірі 5,20 грн. з 23 липня 2011 року довічно.

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції погодився та залишив постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2014 року без змін.

Разом з тим, апеляційний суд зазначив, що питання правомірності перерахунку доплати, починаючи з 23 липня 2011 року у зв'язку зі змінами в чинному законодавстві України, належить до окремого вирішення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів до примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Частинами 1,2 статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09 липня 2007 року) було передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі - Закон №3491-VI) Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог пункту 7 Закону №3491-VI Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 6 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», пунктом 4 якої встановлено, що підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється в таких розмірах: тим, що проживають у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, - 13,2 гривні; тим, що проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, - 10,5 гривні; тим, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, - 5,2 гривні. Ця постанова набрала чинності з 23 липня 2011 року і діяла до 1 січня 2012 року.

Згідно із Законом України від 22 грудня 2011 року N 4282-VI «Про Державний бюджет на 2012 рік» установлено, що у 2012 році норми і положення статті 39 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

23 листопада 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пунктом 15 цього Порядку передбачено, що підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється в таких розмірах: тим, що проживають у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, - 13,2 гривні; тим, що проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, - 10,5 гривні; тим, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, - 5,2 гривні. Ця постанова набрала чинності з 1 січня 2012 року.

Згідно із Законом України від 06 грудня 2012 року N 5515-VI «Про Державний бюджет на 2013 рік» установлено, що у 2013 році норми і положення статті 39 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

УПФ в Корюківському районі виконало рішення суду, ОСОБА_6 призначено доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення з урахуванням прийнятих Верховною Радою України Законів України від 14 червня 2011 року №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», від 22 грудня 2011 року № 4282-VI «Про Державний бюджет на 2012 рік», від 06 грудня 2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет на 2013 рік» та прийнятих Кабінетом Міністрів України на їх підставі постанов від 6 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому відповідач, приймаючи 15 серпня 2014 року постанову про накладення штрафу на УПФ в Корюківському районі в розмірі 1360,00 грн. за невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року (виконавчий лист Корюківського районного суду Чернігівської області № 2-а-9295/11 від 15 квітня 2014 року), діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 235 - 244-2 КАС України.

Судді: