Справа № 202/7858/15-а (2-а/202/172/2015)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2016 року справа № 202/7858/15-а (2-а/202/172/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року у справі № 2027858/15-а (2-а/202/172/2015) за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання судового рішення та зобов'язання останнього у місячний строк з моменту набрання законної сили виплатити позивачу 29079,93 грн.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2013 року зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року до досягнення ними трирічного віку, у розмірі встановленому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2011 року № 2240-ІІІ, з 1 січня 2011 року з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року за поданням відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області було змінено спосіб та порядок виконання постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2013 року та стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України передбачених бюджетною програмою КПККВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовано державою» суму нарахованої недоотриманої допомоги по догляду за дітьми, що становить 29079 грн. 93 коп.

2 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 28.05.2015 по справі № 202/30549/13-а про стягнення з Державного бюджету вказаної суми грошових коштів.

Згідно відповіді Головного управління Державної казначейської служби України, позивачку повідомлено що дійсно у них знаходиться на виконанні вищевказаний виконавчий лист про стягнення на її користь коштів. Безспірне списання коштів з державного бюджету здійснюється державною казначейською службою України за черговістю надходження таких рішень, на підставі чого, заяву позивачки про виконання рішення суду поставлено у чергу надходження таких документів. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою, передбачено 150 млн. гривень. Отже, після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше поданого позивачкою для виконання рішення суду, Державна казначейська служба України здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь позивачки. Також відповідачем зазначено, що відомості щодо виконання судового рішення на користь ОСОБА_1 внесені до прикладного програмного забезпечення «Формування інформації про виконання судових рішень» до настання черги для виконання бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Позивач вважає невиплату присуджених їй з Державного бюджету України грошових коштів протиправною, оскільки передбачений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» тримісячний строк для перерахування коштів сплив.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судами як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Разом з тим, спір щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку вирішений ще постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2013 року. Предметом же спору, що розглядається є визнання незаконною бездіяльності центрального органу виконавчої влади - Державної казначейської служби України щодо невиконання вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тобто за своєю правовою природою цей спір є іншим ніж спори, зазначені в п. 4 частини 1 статті 18 КАС України, а тому непідсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Таким чином, належним судом, до предметної підсудності якого відноситься спір, що розглядається, є окружний адміністративний суд.

Оскільки суд, який вирішив справу, є неповноважним, то судове рішення підлягає безумовному скасуванню у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України. Встановлення апеляційним судом вказаного порушення норм процесуального права виключає правовий аналіз рішення, постановленого неповноважним складом суду.

Щодо виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі 29079 грн. 93 коп. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Таким органом, згідно з Указом Президента України від 29.11.2011 № 1078/2011 є Державна казначейська служба України (Казначейство України).

Отже, обов'язок саме Державної казначейської служби України та її територіальних органів виконувати рішення суду про стягнення коштів з державного чи місцевого бюджету шляхом їх безспірного списання на підставі рішення суду.

Відповідач не заперечує, що 2 червня 2015 року позивачем було подано всі необхідні для проведення виплати документи та відомості.

Враховуючи положення ч. 4. ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем станом на дату звернення позивача до суду (02.10.2015) порушено граничні строки виконання судового рішення за виконавчим листом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2015 у справі № 202/30549/13-а.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2015 "Кечко проти України", реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, на що безпідставно посилається апелянт.

Вирішуючи питання щодо строку, протягом якого відповідач повинен виконати судове рішення, колегія суддів виходить з того, що з моменту звернення позивача до відповідача із відповідною заявою минуло більше 9 місяців, у зв'язку з чим місячний строк є достатнім для виконання судового рішення та таким, що повністю захищає права позивача, зважаючи на тривале невиконання відповідачем Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової, про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 197, 198, 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року у справі № 2027858/15-а (2-а/202/172/2015) скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення - ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року по справі № 202/30549/13-а (а/202/122/2013) про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 29079 гривень 93 копійок.

Зобов'язати Державну казначейську службу України у місячний строк з моменту набрання рішення законної сили виплатити ОСОБА_1 заборгованість в сумі 29079 (двадцять дев'ять тисяч сімдесят дев'ять) гривень 93 копійки за судовим рішенням - ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року по справі № 202/30549/13-а (а/202/122/2013) про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 29079 гривень 93 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України.

Постанова суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко