Справа № 524/1086/16-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1086/16-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

25.03.2016 року, м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14.01.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області йому було видано виконавчий лист у справі №524/1786/15-а про зобов'язання УМВС України в Полтавській області направити до Головного управління ПФУ в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії, уточнену довідку про розмір грошового утримання ОСОБА_1, включивши до неї відомості про отриману позивачем одноразову грошову допомогу при звільненні в перерахованому розмірі з врахуванням нового посадового окладу 800 грн. та змінених розмірів грошового забезпечення.

14.01.2016 року зазначений виконавчий лист разом із заявою про прийняття виконавчого документу був направлений до ВПВР ГТУЮ у Полтавській області. 25.02.2016 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в електронній формі він дізнався, що постановою від 22.02.2016 року державний виконавець закінчила виконавче провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач вважає такі дії державного виконавця протиправними, оскільки приймаючи таку постанову державний виконавець не перевірила чи належним чином боржник виконав рішення суду.

Як виявилось, подана боржником до канцелярії ГУПФУ в Полтавській області довідка від 10.02.2016 року №4/23, містила неправдиві відомості про його середнє грошове забезпечення, тому її направлення не є фактичним виконанням боржником рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати протиправними дії державного виконавця ВПВР ГТУЮ у Полтавській області, які виразились у винесенні постанови від 22.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження; скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №49904254 та зобов'язати державного виконавця ВПВР ГТУЮ у Полтавській області приступити до примусового виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.10.2015 року по справі №524/7186/15-а в рамках виконавчого провадження №49904254.

В судове засідання позивач не з'явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив задовольнити вимогу про визнання протиправними дій державного виконавця ВПВР ГТУЮ у Полтавській області, що полягали у винесені постанови про закінчення виконавчого провадження, а в іншій частині позовних вимог заяву залишити без розгляду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України, Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Статтею 11 названого Закону встановлено обов'язок державних виконавців вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 13 зазначеної статті встановлено право державного виконавця накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.03.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області приступити до примусового виконання постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22.10.2015 року по справі №524/7186/15-а в рамках виконавчого провадження №49904254 залишено без розгляду.

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.10.2015 року у справі №524/7186/15-а зобов'язано УМВС України в Полтавській області направити до Головного управління ПФУ в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії, уточнену довідку про розмір грошового утримання ОСОБА_1, включивши до неї відомості про отриману позивачем одноразову грошову допомогу при звільненні в перерахованому розмірі з врахуванням нового посадового окладу 800 грн. та змінених розмірів грошового забезпечення.

За вказаним рішенням суду 14.01.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука ОСОБА_1 був виданий виконавчий лист №524/7186/15-а, який був направлений позивачем до відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

22.02.2016 року державним виконавцем відділу ПВР ГТУЮ у Полтавській області Запорожець Т.Я. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В мотивувальній частині постанови зазначено, що до відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області 19.02.2016 року надійшла заява УМВС України в Полтавській області №88/115/26-2016 від 16.02.2016 про фактичне виконання боржником рішення суду. На підтвердження даного факту боржником надано копію розносної книги, згідно якої до ГУПФУ в Полтавській області направлено уточнену довідку про розмір грошового утримання ОСОБА_1

При винесені оскаржуваної постанови, дії державного виконавця були вчинені з використанням наданих законом повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Наданий позивачем лист УФЗБО УМВС України в Полтавській області від 24.03.2016 року №4/500 підтверджує, що повне виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.10.2015 року у справі №524/7186/15а фактично відбулось 10.03.2016 року, коли боржником на адресу ГУПФУ в Полтавській області було направлено довідку від 04.03.2016 року вих.4/370 про середнє грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 4 статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Із змісту вказаної статті можна дійти висновку, що адміністративний позов подається з метою реального захисту порушених прав. Тобто, позивач може просити суд зобов'язати відповідача до активної поведінки, стягнути з нього кошти, скасувати його рішення, встановити компетенцію тощо.

Між тим, поновлення порушеного права позивача на час розгляду справи судом не дає можливості суду зобов'язати відповідача поновити таке право у зазначений спосіб.

Згідно із частиною 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Із змісту вказаної статті вбачається, що рішення про визнання дій протиправними не є самодостатнім, оскільки передбачає ухвалення наступного рішення відповідно до пунктів 2-8 цієї статті.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема те, що на момент розгляду справи судом порушені права ОСОБА_1 відновлені, оскільки відбулось повне виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.10.2015 року у справі №524/7186/15а, а також приймаючи до уваги те, що визнання протиправними дій державного виконавця не є самодостатньою вимогою, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 17, 19, 70, 71, 158-161, 163, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржено до Харківського Апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: