Справа № 810/3147/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Київ К/800/1903/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Кошіля В.В.,

Степашка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2014

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014

у справі № 810/3147/14

за позовом Державного підприємства «Завод порошкової металургії»

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.05.2014 №004961502. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної зі сторін, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, у відповідності до п.2 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки відмова в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправних дій по справі не оскаржується, відтак, суд касаційної інстанції, керуючись приписами ч.2 ст. 220 КАС України, переглядає судове рішення судів попередніх інстанцій в межах касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих в податковій декларації з податку на додану вартість позивача, за результатами якої складено акт від 29.04.2014 №242/10-06-15-02-09/00186192, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2014 року на 1 314 859,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.05.2014№, яким позивачу зменшено на 1 314 859,00 грн. суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2014 року та зобов'язано сплатити 328 714,75 грн. штрафу.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про скасування спірного податкового повідомлення-рішення, враховуючи наступне.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V Податкового кодексу України (пункт 200.2 статті 200 Податкового кодексу України).

При від'ємному значенні розрахованої суми, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Податкового кодексу України), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як вбачається з акта перевірки, Додаток 2 до декларації з податку на додану вартість складено з допущенням помилки, через що позивачу було відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість.

Однак, як було вірно встановлено судами попередніх інстанцій, у додатку 2 та додатку 3 до Декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року, станом на 31.03.2014 частина залишку від'ємного значення - 1 476 769,00 грн. зазначено позивачем в рядку «всього» графи 3 додатка 2 до декларації з ПДВ та відповідає рядку 21 декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року. Згідно з додатком 2, зазначена сума накопичена за попередні періоди, що підтверджується додатками 2 за попередні періоди та валютно-митними деклараціями про сплату податку на додану вартість митним органам.

За наведених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо оформлення декларації з податку на додану вартість, як і не доведено безпідставності включення суми від'ємного значення, накопиченого за попередні періоди, до відповідної податкової декларації.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судами попередніх інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 222-224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис)О.А. Моторний
Судді(підпис)В.В. Кошіль
(підпис)О.І. Степашко