Справа № 826/1130/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 березня 2016 року № 826/1130/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Солідарність» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» Андронова Олега Борисовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Солідарність» (надалі - позивач або ПрАТ «СК «Солідарність») з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» Андронова Олега Борисовича (надалі - відповідач 1 або уповноважена особа Фонду Андронов О.Б.) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду Андронова О.Б. щодо повідомлення ПрАТ «СК «Солідарність» листом від 23.12.2015 № 03-1/2523 про визнання нікчемними безготівкових зарахувань грошей;

- скасувати рішення уповноваженої особи Фонду Андронова О.Б. про визнання нікчемними безготівкового зарахування коштів на рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) № НОМЕР_3 в сумі 190 000 грн. від клієнта банку - ПрАТ «СК «Солідарність» згідно договору позики від 09.15.2015 № 09/09-2015П, та безготівкового зарахування коштів на рахунок ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) № НОМЕР_4 в сумі 200 000 грн. від клієнта банку - ПрАТ «СК «Солідарність» згідно договору позики від 08.09.2015 № 08/09-2015П.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на протиправність дій та рішень відповідача 1 по визнанню безготівкових зарахувань сум коштів з рахунку ПрАТ «СК «Солідарність» в обслуговуючому банку (ПАТ «Інтеграл-банк») на рахунки фізичних осіб у цьому ж Банку на підставі договорів позик від 09.15.2015 № 09/09-2015П та від 08.09.2015 №08/09-2015П. На переконання позивача дані операції з перерахування коштів були реальними та не містять ознак нікчемних правочинів. Більш того, визнання подібних правочинів (договорів позик, укладених без участі банку), не віднесено до компетенції уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні, призначеному на 21.03.2016, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, та жодних письмових заперечень проти позову та додаткових документів до суду не подали.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідачів в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши думку представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до наявних матеріалів справи судом встановлено, що 20.08.2015 між ПрАТ «СК «Солідарність» (Клієнтом) і ПАТ «Інтеграл-банк» (Банком) укладений договір банківського рахунку № 742-БР. За умовами цього Договору Банк відкриває Клієнту рахунок НОМЕР_5 та здійснює розрахунково-касове обслуговування Клієнта. Розрахунково-касове обслуговування Клієнта здійснюється у відповідності з вимогами законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умовами цього Договору. У відповідності до визначених прав та обов'язків, визначених сторонами за умовами розд. 3 цього Договору, Клієнт, зокрема, має право самостійно розпоряджатися коштами на своїх рахунках з дотриманням вимог законодавства України за винятком примусового списання коштів та їх арешту у випадках, передбачених законодавством України. В свою чергу Банк зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до законів України, міжнародних правил, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішньобанківських документів.

09.09.2015 ПрАТ «СК «Солідарність» перерахувало зі свого рахунку НОМЕР_5, відкритого у ПАТ «Інтеграл-банк», суми безготівкових коштів на рахунки фізичних осіб у цьому ж банку (що засвідчується доданою до позову копією виписки Першої Київської філії ПАТ «Інтеграл-банк» з особового рахунку позивача за 09.09.2015), а саме:

- в сумі 160 500 грн. на рахунок ОСОБА_5, призначення платежу «надання позики згідно договору позики №09/09/02-2015П від 09 вересня 2015 року. Без ПДВ»;

- в сумі 190 000 грн. на рахунок ОСОБА_2, призначення платежу «надання позики згідно договору позики №09/09-2015П від 09 вересня 2015 року. Без ПДВ»;

- в сумі 200 000 грн. на рахунок ОСОБА_3, призначення платежу «надання позики згідно договору позики № 08/09-2015П від 08 вересня 2015 року. Без ПДВ».

На підтвердження фактів перерахування вказаних сум коштів з метою надання у позику ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач надав суду копії договорів позики № 08/09-2015П від 08.09.2015 (укладений між ПрАТ «СК «Солідарність» і ОСОБА_3) і № 09/09-2015П від 09.09.2015 (укладений між ПрАТ «СК «Солідарність» і ОСОБА_2). Зокрема, за умовами цих Договорів позик позивач як Позикодавець зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених даними договорами, передати у власність Позичальників (ОСОБА_2 та ОСОБА_3) грошові кошти (надалі - позика), а Позичальники зобов'язуються використати позику і повернути Позикодавцю суму грошових коштів на умовах , в порядку та у строк, визначені цими договорами. Загальний розмір позики за договором №08/09-2015П від 08.09.2015 становить 200 000 грн., та 190 000грн. - за договором №09/09-2015П від 09.09.2015. Позика надається протягом трьох календарних днів після підписання відповідних договорів позик та строком до 01.09.2016. Позика надається шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника, вказаний у п. 9 даних договорів (а саме: згідно договору № 08/09-2015П від 08.09.2015 - на рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_4 в ПАТ «Інтеграл-банк» та згідно договору № 09/09-2015П від 09.09.2015 - на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_3 в ПАТ «Інтеграл-банк»).

11.09.2015 вказаний рахунок в ПАТ «Інтеграл-банк» позивачем закрито, що засвідчується довідкою Першої Київської філії ПАТ «Інтеграл-банк» від 11.09.2015 №03-01/22/206-10.09.2015.

Між тим відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (www.fg.gov.ua), на підставі постанови Правління Національного банку України від 15.09.2015 № 606 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2015 прийнято рішення за № 170 про запровадження строком на три місяці з 16.09.2015 по 15.12.2015 тимчасової адміністрації та призначення на той самий строк уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Інтеграл-банк» з делегуванням останній всіх повноважень, визначених ст.ст. 37 - 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Інтеграл-банк» було призначено Андронова Олега Борисовича.

Також за даними з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 27.10.2015 було розпочато виплату коштів вкладникам ПАТ «Інтеграл-банк» за договорами, строк дії яких закінчився до 21.10.2015 включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

Надалі Постановою Правління Національного банку України від 25.11.2015 № 816 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Інтеграл-банк», та на підставі цієї Постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.11.2015 № 210 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Інтеграл-банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Інтеграл-банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію цього Банку Андронова О.Б. строком на період з 27.11.2015 по 26.11.2017 включно. Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію Андронову О.Б. були делеговані повноваження, визначені, зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-51 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Пізніше позивач отримав лист уповноваженої особи Фонду Андронова О.Б. від 23.12.2015 № 03-1/2523, де останній керуючись нормами ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повідомив ПрАТ «СК «Солідарність» про нікчемність безготівкового зарахування коштів на рахунок ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) НОМЕР_6 в сумі 190 000 грн. від клієнта банку - ПрАТ «СК «Солідарність» згідно договору позики від 09.15.2015 № 09/09-2015П та про нікчемність безготівкового зарахування коштів на рахунок ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) № НОМЕР_4 в сумі 200 000 грн. від клієнта банку - ПрАТ «СК «Солідарність» згідно договору позики від 08.09.2015 № 08/09-2015П.

Вважаючи рішення та дії уповноваженої особи Фонду Андронова О.Б., щодо визнання зазначених операцій з перерахування безготівкових коштів на рахунки своїх позичальників протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, ПрАТ «СК «Солідарність» звернулося із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) та уповноваженої особи Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14.

Так, у відповідності до ч. 1 і 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно ч. 4 цієї статті Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб також вчиняє наступні дії: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені в ст. 37 цього Закону. А саме відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень Фонду має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Також уповноважена особа Фонду має право здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом (ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Зокрема, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону, розділ. ІІІ Положення).

Таким чином, уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Відповідно на підставі переліку вкладників Фонд складає загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до Положення.

Положеннями ст. 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Таким чином, законодавчо визначене право відповідача на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, визначених у ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (дані висновки суду відповідають правовій позиції Вищого адміністративного суду України наведеній в постанові від 21.01.2016 № К/800/26658/15, ухвалах від 15.03.2016 № К/800/22693/15, К/800/22907/15, від 10.03.2016 № К/800/45708/15)

При цьому, аналізуючи зміст понять «правочину» (як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків) та «розрахункової банківської операції» «банківської послуги», що наведені в ст. 202 Цивільного кодексу України та відповідно в ст. 2 і 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» суд приходить до висновку, що операції з перерахування безготівкових коштів з поточного рахунку клієнта банку та за дорученням останнього на інші рахунки фізичних осіб (в тому числі клієнтів цього ж банку) відносяться до правочинів, що становлять предмет перевірки за ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Водночас, як зазначає Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 25.02.2016 № К/800/44810/15, дане право Фонду та/або уповноваженої особи Фонду в разі делегування їй повноважень Фонду реалізується шляхом прийняття відповідного рішення про визнання правочину нікчемним. Зазначене рішення може бути підставою для невключення особи, стосовно рахунків (банківських операцій тощо) якої воно прийняте, у реєстр вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування.

В той же час, як це випливає зі змісту вказаного, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Як вбачається із листа уповноваженої особи Фонду Андронова О.Б. від 23.12.2015 № 03-1/2523, банківські операції по перерахуванню ПАТ «Інтеграл-банк» за дорученням ПрАТ «СК «Солідарність» 09.09.2015 року сум безготівкових коштів на рахунки фізичних осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що відкриті останніми у цьому ж Банку.

При цьому в тексті цього листа відповідача 1 відсутні жодні посилання на конкретні підстави нікчемності правочинів неплатоспроможного банку, що передбачені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та не наведено, з яких підстав вбачається, що правочини щодо зарахування безготівкових коштів у сумах 190 000 грн. та 200 000 грн. з рахунку позивача на банківські рахунки третіх осіб (фізичних осіб), мають ознаки нікчемного правочину.

Під час судового розгляду даної справи відповідачі не пред'явили суду оригінал та/або належним чином завірену копію рішення про визнання нікчемними проведених Банком операцій по перерахуванню безготівкових коштів з рахунку ПрАТ «СК «Солідарність» № 1, відкритому 20.08.2015, на рахунки фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та письмові пояснення про причини відсутності такого документу не надали.

Водночас факт наявності такого рішення про визнання нікчемними правочинів (транзакцій) від 09.09.2015 по зарахуванню Банком безготівкових коштів на рахунки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з поточного рахунку ПрАТ «СК «Солідарність», відповідачами не заперечувався та обумовлюються фактом направлення уповноваженою особою Фонду повідомлення про нікчемність від 23.12.2015 на адресу позивача.

Обставини стосовно того, що операції з перерахування Банком за дорученням свого клієнта - ПрАТ «СК «Солідарність» визначених сум безготівкових коштів на рахунки фізичних осіб-клієнтів ПАТ «Інтеграл-банк» містять ознаки правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність Банку, відповідачі суду також не повідомили.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету (про що також зазначав Вищий адміністративний суд України в своїй постанові від 09.02.2016 № К/800/36215/15).

Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 1 та 4 ст. 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Проте, станом на день розгляду справи в суді, уповноважена особа Фонду Андронов О.Б. та Фонд гарантування вкладів фізичних не навели та не надали суду доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Таким чином, суд вважає, що відповідачами не доведено наявність правових підстав для визнання нікчемними правочинів (транзакцій) від 09.09.2015 щодо перерахування коштів з рахунку ПрАТ «СК «Солідарність» НОМЕР_5 у ПАТ «Інтеграл-банк» на рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) № НОМЕР_3 в сумі 190 000 грн. з призначенням платежу «згідно договору позики від 09.15.2015 № 09/09-2015П», та на рахунок ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) № НОМЕР_4 в сумі 200 000 грн. з призначенням платежу «згідно договору позики від 08.09.2015 № 08/09-2015П».

З огляду на наведене вище, та з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд приходить до висновку про протиправність рішення про визнання вказаних правочинів (транзакцій) нікчемними, та як наслідок про протиправність дій відповідача 1 щодо направлення на адресу позивача повідомлення про нікчемність, оформленого листом від 23.12.2015 № 03-1/2523.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не доведено суду правомірність оскаржуваних рішення та дій.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Солідарність» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про визнання нікчемними правочинів (транзакцій) від 09.09.2015 щодо зарахування безготівкових коштів на рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) № НОМЕР_3 в сумі 190 000 грн. від клієнта публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Солідарність» згідно договору позики від 09.15.2015 № 09/09-2015П, та зарахування безготівкових коштів на рахунок ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) НОМЕР_7 в сумі 200 000 грн. від клієнта публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Солідарність» згідно договору позики від 08.09.2015 № 08/09-2015П, в частині, що стосуються виключно таких правочинів.

Визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» Андронова Олега Борисовича щодо направлення приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Солідарність» повідомлення про нікчемність, оформленого листом від 23.12.2015 № 03-01/2523.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов