Справа № 744/91/16-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 744/91/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Гнип О.І.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 27 листопада 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства. Під час розгляду цієї заяви та наданих документів відповідачем було з'ясовано, що вперше хвороба, яка призвела до інвалідності дитини позивача, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була діагностована 18 грудня 2012 року, тобто після досягнення дитиною шестирічного віку, коли їй було вже 14 років (копія медичного висновку від 18 грудня 2012 року та копії свідоцтва про народження дитини на а.с. 5, 11).

04 жовтня 2015 року рішенням № 5 Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області їй відмовлено у призначенні пенсії за віком достроково, оскільки не надано документи про наявність медичних показань для визнання дитини інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або консультативний висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058-ІV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Статтею 1 цього Закону передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого зазначеним Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з пунктом 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України 71;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

З аналізу зазначених норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, про те, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до прийняття оспорюваного рішення відповідачем, не було надано документів, а саме висновку лікарсько-консультаційної комісії про наявність медичних показань для визнання її дитини дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідач, відмовляючи в задоволенні заяви позивачеві про призначення дострокової пенсії, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів також не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Міщук М.С.

Бєлова Л.В.