Справа № 812/19/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/19/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання: Дюкаревій М.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника першого відповідача - не прибув,

представника другого відповідача -Шляхтенко О.С.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -

Белинського Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Держгеокадастру України у м. Сєвєродонецьку Луганської області, Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сєвєродонецький спортивно - технічний клуб "Патріот" про зобов'язання надати відповідь, скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до управління Держгеокадастру України у м. Сєвєродонецьку Луганської області, Сєвєродонецької міської ради Луганської області про зобов'язання надати відповідь, скасування рішення.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року зобов'язано Сєвєродонецьку міську раду Луганської області розмістити у друкованому засобі масової інформації "Сєвєродонецькі вісті" та на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради оголошення про відкриття провадження по адміністративній справі № 812/19/16 щодо оскарження нормативно - правового акту - рішення Сєвєродонецької міської ради № 4615 від 30.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міької ради" про визнання його незаконним та скасування.

На виконання вищевказаної ухвали суду Сєвєродонецькою міською радою опубліковано 09.02.2016 на офіційному сайті у мережі інтернет, 19.02.2016 у міській суспільно - політичній газеті «Сєвєродонецькі вісті» оголошення про відкриття провадження у справі № 812/19/16 щодо оскарження нормативно - правового акта - рішення Сєвєродонецької міської ради № 4615 від 30.06.2015 із вказівкою дати та місця судового засідання (а.с.122-125).

Оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду 21 березня 2016 року залучено до участі у розгляді справи № 812/19/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сєвєродонецький спортивно - технічний клуб "Патріот".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.01.11 року та Витягу про державну реєстрацію прав за № 29239394 від 10.03.2011 року він є власником об'єкту нерухомого майна, а саме комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Наразі, право оренди на земельну ділянку, на якій розташовано даний об'єкт нерухомого майна, не оформлено.

30 червня 2015 року Сєвєродонецька міська рада прийняла нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування - рішення № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради».

З моменту набрання чинності Рішенням, на підставі п. 10 Додатку № 1 до Рішення, «юридичні та фізичні особи, які не мають належним чином оформлених документів на землю, за винятком платників, зазначених у п. 4-8 повинні сплачувати земельний податок у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі».

Позивач зазначає, що він не є суб'єктом земельного податку. Для доказування даного факту - відсутності у позивача земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у можливих спорах з податковими органами, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», він 29.12.2015 звернувся до управління Держгеокадастру України у м. Сєвєродонецьку Луганської області з проханням у терміни, передбачені даним Законом України, надати йому відомості, чи є він власником чи землекористувачем земельної ділянки або земельної частки (паю), розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Станом на 08.01.2016 року, на момент подачі даного позову, позивач відповіді не отримав, вважає, що першим відповідачем порушено норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» та просить суд зобов'язати першого відповідача надати відповідь на його заяву від 29.12.2015.

Виконком Сєвєродонецької міськради своїм рішенням № 631 від 02 грудня 2014 року «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» затвердив План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік.

Згодом, виконком Сєвєродонецької міськради своїм рішенням № 18 від 20 січня 2015 року «Про внесення змін до рішення виконкому від 02.12.2014р. № 631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» доповнив даний перелік ще 2 регуляторними актами; рішенням № 219 від 28 квітня 2015 року «Про внесення змін до рішення виконкому від 02.12.2014р. № 631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» доповнив даний перелік ще 1 регуляторним актом.

Відомості щодо планування будь-яких інших регуляторних актів у першому півріччі 2015 року, у відповідності до інформації розміщеної на сайті ради або у міській газеті «Сєвєродонецькі вісті» на момент подачі даного позову, відсутні.

Раніше 01.01.2015 року Сєвєродонецька міська рада не могла запланувати даний регуляторний акт, оскільки текст Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII було опубліковано у «Голосі України» від 31.12.2014 за № 254, / Спецвипуск /, а саме цим Законом місцевим радам було надано право на встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів відповідних рад.

Пізніше 30 червня 2015 року планувати даний акт також не мало жодного сенсу.

Це свідчить про невиконання Сєвєродонецькою міською радою вимог ст.ст. 4, 5, 7, 13, 32 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо обов'язкового планування регуляторних актів при підготовці, розробці та прийнятті Рішення.

В порушення вимог ст. 269 Податкового кодексу України, котра вказує, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, для юридичних та фізичних осіб, які не мають належним чином оформлених документів на землю (тобто вони не є ані власники земельних ділянок, ані землекористувачами), встановлено податок у розмірі 3.0 відсотків.

Дану норму Податкового кодексу України дублює і п. 2 Положення про податок на майно, в частині плати за землю, котре затверджено Рішенням: 2. Платники земельного податку; 2.1. Платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Проте, у п. 10 Додатку № 1 до Рішення вказано, що юридичні та фізичні особи, які не мають належним чином оформлених документів на землю, за винятком платників, зазначених у п. 4-8 повинні сплачувати земельний податок у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

Тобто, згідно норм Податкового кодексу України, Положення про податок на майно, в частині плати за землю, позивач вважає, що він не є суб'єктом земельного податку, а згідно п. 10 Додатку № 1 до Рішення він повинен сплачувати земельний податок у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

Пункт 11 Додатку № 1 до Рішення вказує, що землекористувачі, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, мусять сплачувати земельний податок у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі.

На думку позивача дана норма є грубим порушенням вимог ст. 13 Конституції України та ст. 25 Господарського кодексу України.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: зобов'язати відповідача 1 - управління Держгеокадастру України у м. Сєвєродонецьку Луганської області надати відповідь на його заяву від 29.12.2015 року; визнати незаконним та скасувати нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, а саме рішення Сєвєродонецької міської ради № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» від 30 червня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеному у позові та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник першого відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, просив розгляд справи проводити без його участі.

04 лютого 2016 року першим відповідачем через канцелярію суду надано письмові заперечення проти позовної заяви, відповідно до яких зазначено, що заява позивача, ОСОБА_4, щодо надання публічної інформації з питання чи є заявник власником чи користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, надійшла до управління Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьку Луганської області 29.12.2015 року. Заява була розглянута та, за результатами розгляду заявнику була надана відповідь у термін, визначений статтею 20 Закону України «Про доступ до, публічної інформації», а саме 04.01.2016 року, тобто, на четвертий робочий день від дня надходження заяви.

З підстав вищенаведеного представник другого відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині до управління Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Представник другого відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких вказано, що виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради прийнято Рішення «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» від 02.12.2014 року № 631.

Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік прийнято рішення «Про внесення змін до рішення виконкому від 02.12.2014 р. №631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» від 19 травня 2015 року №252.

Згідно п. 1 вказаного рішення № 252 виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради вирішив внести зміни до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік та доповнити перелік проектів регуляторних актів проектом регуляторного акту «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради». У спосіб встановлений ч. 1 ст. 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» Рішення № 252 було оприлюднено на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради в мережі Інтернет.

Другий відповідач зазначає, що жодних порушень ст. ст. 4, 5, 7, 13, 32 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» Сєвєродонецькою міською радою при плануванні, підготовці, розробці та прийнятті Рішення №4615 не було допущено, отже, на думку другого відповідача, відсутні правові підстави для визнання незаконним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» від 30 червня 2015 року.

Сєвєродонецька міська рада наполягає на тому, що виникнення та існування податкового обов'язку позивача пов'язується з наявністю об'єкта оподаткування. Підставою для сплати земельного податку за користування земельною ділянкою є юридичні факти, з якими земельне законодавство пов'язує виникнення права користування земельною ділянкою (у даному випадку придбання у власність об'єктів нерухомості).

Пункт 10 Додатку №1 Рішення №4615, відповідає вимогам законодавства, жодним чином не порушує прав Позивача та інших фізичних та юридичних осіб, які не мають належним чином оформлених документів на землю, але фактично є землекористувачами або власниками землі.

Також другий відповідач звертає увагу на строки звернення з даним адміністративним позовом, зазначивши, що позивачем пропущений місячний строк на звернення до адміністративного суду.

З огляду на вищевказане Сєвєродонецька міська рада вважає вимоги позивача незаконними та безпідставними, та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Белинський Геннадій Михайлович, який є керівником організації (а.с.133,134), у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив суд їх задовольнити. Також, представник третьої особи зазначив, що Сєвєродонецький спортивно - технічний клуб "Патріот", на підставі Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_1 від 01.07.1997, є постійним землекористувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,3962 га.

У відповідності до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік, податкові зобов'язання СТК "Патріот" склали 12193, 41 грн. за рік.

У випадку набуття чинності та подальшого існування рішення Сєвєродонецької міської ради № 4615 "Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради" від 30.06.2015 податкові зобов'язання СТК "Патріот" складуть вже не 12193,41 грн. за рік, а 47486,95 грн.

Сєвєродонецький спортивно - технічний клуб "Патріот" вважає, що оскаржуване рішення безпосередньо порушує його права та прийняте з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника другого відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1,2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до управління Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою щодо надання публічної інформації з питання чи є він власником чи користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Вказана заява надійшла до управління Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьку Луганської області 29.12.2015 (а.с.9,33).

04.01.2016 управлінням Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьку Луганської області позивачу зареєстровано та 06.01.2016 надіслано відповідь за вих. № 312899 4-1/2-16 на вищевказану заяву щодо того чи є він власником чи користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. З відповіді, яка отримана простою поштовою кореспонденцією позивачем 07.02.2016 (що не заперечує позивач), вбачається, що позивач не є власником або землекористувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34,127,128, 146 на звороті).

30 червня 2015 року Сєвєродонецька міська рада прийняла рішення № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради», яке є нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування та яким встановлено з 01.01.2016 на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради податок на майно в частині плати за землю, затверджено розміри ставок земельного податку згідно з Положенням про податок на майно, в частині плати за землю; затверджено вказане Положення (а.с.10-13, 42-46).

02.12.2014 виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради прийнято Рішення № 631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» (а.с.47).

19 травня 2015 року виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради прийнято Рішення № 252 «Про внесення змін до рішення виконкому № 631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» (а.с.48,49).

Згідно п. 1 вказаного рішення № 252 виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради вирішив внести зміни до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік та доповнити перелік проектів регуляторних актів проектом регуляторного акту «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» (а.с.49). Вказане рішення було оприлюднено на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради в мережі інтернет (а.с.50).

Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було внесено зміни до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів 19 травня 2015 року, а проект та аналіз регуляторного впливу Рішення Сєвєродонецької міської ради «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» було оприлюднено 22 травня 2015 року, що підтверджується витягом з газети «Сєвєродонецькі Вісті» від 22 травня 2015 року випуск № 21 (а.с.51).

Листом від 26.05.2015 Сєвєродонецькою міською радою до Державної регуляторної служби України надіслано проект регуляторного акта «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради», Експертний висновок постійної депутатської комісії з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, охорони навколишнього середовища та розвитку селищ регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу для отримання зауважень та пропозицій щодо його удосконалення відповідно до принципів державної регуляторної політики (а.с.52-76).

Листом від 02.07.2015 № 4672/0/20-15 Державна регуляторна служба України надала відповідь Сєвєродонецькій міській раді, що вдосконалення проекту рішення та аналізу регуляторного впливу відповідно до принципів державної регуляторної політики відсутні (а.с.77)

10 липня 2015 року у газеті «Сєвєродонецькі Вісті» оприлюднено Рішення Сєвєродонецької міської ради «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» від 30.06.2015 № 4615 (а.с.78).

Згідно Рішення Сєвєродонецької міської ради «Про переоформлення в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_5.» від 19.08.2004 р. № 1462 затверджено гр. ОСОБА_5 технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку під будинок дитячого комбінату № 5 з господарськими спорудами, земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2 площею 0,6131 га за адресою: АДРЕСА_1, що не заперечують сторони по справі та є загальновизнаним фактом, який не потребує доказування), буд. 20-а під будинок дитячого комбінату №5 та передано з 01.01.2004 р. у довгострокову оренду, строком на 25 років гр.ОСОБА_5 (а.с.79).

17.09.2004 року між Сєвєродонецькою міською радою та ОСОБА_5 укладено договір оренди землі № 288 (а.с.80,81), згідно якого ОСОБА_5 було передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,6131 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Договір укладено на 25 років строком до 16.09.2029.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 766 від 28 липня 2011 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 під комплекс будівель та споруд, в оренду на 25 років за адресою: АДРЕСА_1(а.с.94,95).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 767 від 28 липня 2011 року припинено ОСОБА_5 право оренди на земельну ділянку площею 0,6113, надану під будинок дитячого комбінату № 5 з господарськими спорудами, рішенням сесії міської ради № 1461 від 19.08.2004, за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул Федоренка, 20-а, у зв'язку з набуттям права власності на будівлю іншою особою. Розірвано договір оренди землі № 288 від 17.09.2004 з ОСОБА_5 (а.с.96).

Рішення Сєвєродонецької міської ради № 18 від 20.01.2015 «Про внесення змін до рішення виконкому від 02.12.2014 № 631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік» опубліковано у міській газеті «Сєвєродонецькі вісті» № 4 від 23.01.2016 (а.с.149).

Позивач 03.03.2016 звернувся до міського голови з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) під Комплекс будівель і споруд землі громадської забудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.156).

На підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.01.2011 р. по справі № 2-354/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності, визнано право власності ОСОБА_7 на комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Технічного паспорту виготовленого КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», що, також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав за № 29239394 від 10.03.2011 (а.с.7,8).

Зі змісту вищевказаного рішення Сєвєродонецького міського суду вбачається, що судом встановлено, що згідно копії Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.04.2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_4 набув права власності на комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з моменту укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.04.2009 року, що не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України та підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що станом на дату розгляду справи позивачем розроблена технічна документація із землеустрою, складені документи, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 суду не надано.

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання першого відповідача надати відповідь на його заяву від 29.12.2015, суд зазначає наступне.

Позивач у своїй заяві до суду від 18.03.2016 зазначив, що ним було отримано відповідь першого відповідача 07.02.2016. відповідь було направлено простою поштовою кореспонденцією 06.01.2016, тому він вважає, що правові підстави для позовних вимог до першого відповідача відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Штампом на конверті, в якому першим відповідачем надіслано відповідь на запит позивача від 29.12.2015, підтверджується дата відправки 06.01.2016, тобто в межах п'яти робочих днів (а.с.146 на звороті).

Суд погоджується з твердженням позивача щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки перший відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання незаконним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» від 30.06.2015, суд зазначає наступне.

Предметом спору є рішення Сєвєродонецької міської ради «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» від 30.06.2015 № 4615.

Статтею 52 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено повноваження виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, де, зокрема, виконавчий комітет ради попередньо розглядає проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради

Відповідно до ч.ч. 1,5,10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст.7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» планування діяльності сільських, селищних, міських, районних у містах, районних та обласних рад з підготовки проектів регуляторних актів здійснюється в рамках підготовки та затвердження планів роботи відповідних рад у порядку, встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та регламентами відповідних рад, з урахуванням вимог частин третьої та четвертої статті 7 цього Закону.

На виконання та у відповідності вищенаведених норм законодавства другим відповідачем, як встановлено судом при розгляді справи, 02.12.2014 прийнято Рішення № 631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік»; 19 травня 2015 року прийнято Рішення № 252 «Про внесення змін до рішення виконкому № 631 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2015 рік», яке оприлюднено на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради в мережі інтернет.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики господарської діяльності» регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений

уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Отже, статтею 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики господарської діяльності» визначено вичерпний перелік підстав з яких регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування.

З наведеного вбачається, що виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було внесено зміни до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів 19 травня 2015 року, а проект та аналіз регуляторного впливу Рішення Сєвєродонецької міської ради «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» було оприлюднено 22 травня 2015 року, що підтверджується витягом з газети «Сєвєродонецькі Вісті» від 22 травня 2015 року випуск № 21.

Таким чином, Сєвєродонецькою міською радою при плануванні, підготовці, розробці та прийнятті оскаржуваного рішення № 4615 дотримані вимоги чинного законодавства, а підстави з яких оскаржуваний регуляторний акт не може бути прийнято, - відсутні, тому твердження позивача в цій частині доказування є необґрунтованими.

Відносно доводів позивача, що він не є суб'єктом земельного податку, тобто ні власником, ні землекористувачем та щодо суперечності п.10 оскаржуваного рішення нормам Податкового кодексу України та Положенню про податок на майно, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 набув права власності на комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з моменту укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.04.2009 року.

На момент розгляду справи позивачем не оформлено право власності або інше право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до положень статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (частина друга статті 78 Земельного кодексу України).

Частиною першою статті 81 Земельного кодексу України встановлені відповідні підстави набуття громадянами України права власності на землю.

Підставами виникнення у громадян України права власності на землю є певні юридичні факти, зокрема придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (стаття 81 Земельного кодексу України).

Відповідно з пункту 206.1 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Неоформлення землекористувачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку не звільняє його від сплати земельного податку.

За визначенням підпунктів 14.1.72, 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі (стаття 269 Податкового кодексу України).

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності (стаття 270 Податкового кодексу України).

Згідно статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Порядок обчислення плати за землю визначено статтею 286 Податкового кодексу України.

За загальним правилом пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Умови початку обчислення строку плати за землю при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) визначені частиною 287.6 статті 287 Податкового кодексу України, яка має дві редакції до 01.01.2015 року, та починаючи із вказаної дати.

На дату набуття права власності на комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 позивачем, а саме з моменту укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.04.2009 року діяла редакція частини 287.6 статті 287 Кодексу, відповідно до якої при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

З 01.01.2015 законодавець змінив умови початку строку сплати податку, встановивши, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Отже, виникнення та існування податкового обов'язку позивача пов'язується з наявністю об'єкта оподаткування.

Таким чином, обов'язок позивача сплачувати податок за земельну ділянку виник при переході до нього права власності на комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, і вказаний обов'язок не припинявся, у тому числі із внесенням змін до частини 287.6 статті 287 Податкового кодексу України.

З підстав вищенаведеного, твердження позивача, що він не є суб'єктом земельного податку є необгрунтованими, а пункт 10 Додатку № 1 Рішення № 4615, відповідає вимогам законодавства та не порушує прав, свобод та інтересів, зокрема, позивача.

Щодо тверджень позивача про те, що пункт 11 Додатку 1 до оскаржуваного рішення є грубим порушенням вимог норм законодавства, суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що другим відповідачем порушено вимоги ст. 13 Конституції України, ст. 25 Господарського кодексу України, при цьому позивач не вказує, які саме його права, свободи та інтереси пунктом 11 Додатку №1 до оскаржуваного Рішення № 4615 порушено.

З вищенаведеного вбачається, що твердження позивача щодо незаконності пункту 11 Додатку 1 до оскаржуваного рішення та скасування оскаржуваного Рішення № 4615 в повному обсязі є необгрунтованими.

Щодо строків звернення до адміністративного суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує рішення від 30.06.2015, яке оприлюднено 10.07.2015. До суду позивач звернувся 11 січня 2016 року, тобто в межах шестимісячного строку, з моменту, як позивач дізнався про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду в даному випадку рахується у відповідності до вимог ч.2 ст. 99 КАС України, а не ч. 5 зазначеної статті, якою передбачено місячний строк оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, оскільки в оскаржуваному рішенні встановлено лише процент сплати коштів, а не стягнення самих грошових коштів.

Таким чином, позивач своєчасно звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 8 суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Другим відповідачем доведено законність та відповідність оскаржуваного рішення правовим актам вищої юридичної сили, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання незаконним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» від 30.06.2015 - за необгрунтованістю.

Згідно частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Зважаючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, судовий збір у сумі 1102,40 грн. поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до управління Держгеокадастру України у м. Сєвєродонецьку Луганської області, Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сєвєродонецький спортивно - технічний клуб "Патріот" про зобов'язання надати відповідь, скасування рішення,- відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову в повному обсязі складено та підписано 28 березня 2016 року.

Суддя Т.І. Ковальова