Справа № 826/17470/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

При секретарі судового засідання: Кравченко Л.А.

За участі представників:

позивача: Качан С.А.; Петрусь В.Ю.;

відповідача: Сотникова І.В.; Гуленко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.01.16р. у справі №826/17470/15 за позовом Непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 2926575,35 грн. розміщених у ПАТ «Дельта Банк» згідно Договору банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24.04.13р. та зобов'язання відповідача повернути позивачу пенсійні активи у розмірі 2926575,35 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.01.16р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи, зокрема: не надано правової оцінки тому, що кошти, повернення яких вимагає позивач, є депозитами у банку як вклад юридичної особи; позивачем не доведено, що ці кошти складають активи пенсійного фонду, сформовані за рахунок внесків фізичних осіб до пенсійного фонду відповідно до укладених контрактів; спеціальний та позачерговий порядок повернення цих коштів відсутній.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, 24.04.13р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Непідприємницьким товариством «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами №2К від 02.03.16р. діє ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» укладено договір банківського вкладу «Класичний» №Д-2016834/02, за умовами якого Банк відкриває Вкладнику вкладний рахунок №6834, а Вкладник вносить на рахунок Банку грошові кошти у сумі 2 800 000 грн. на умовах та у порядку, визначених цим договором.

Вклад залучається на строк з моменту зарахування коштів на Рахунок по 14 травня 2014 року. Процентна ставка за вкладом становить 22 % річних.

Згідно платіжного доручення № 308 від 24.04.13р. позивачем було перераховано кошти у розмірі 2 800 000 грн. на рахунок ПАТ «Дельта Банк».

14.05.14р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору банківського вкладу «Класичний» №Д-2016834/02, згідно умов якої сторони домовились продовжити (пролонгувати) строк залучення депозитного вкладу з 14.05.14р. по 15.12.14р. включно.

Листами від 11.09.14р., 12.12.14р., 16.12.14р. та 05.02.15р. позивач звертався до ПАТ «Дельта Банк» з вимогами повернути депозит та відсотки за Договором банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24.04.13р.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.15р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

У зв'язку із наведеними обставинами, позивач листами від 05.03.15р. та від 10.03.15р. відповідно, звернувся до Тимчасового адміністратора ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із вимогами щодо повернення 2 800 000 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 1 265 75,35 грн., що належать фізичним учасникам Фонду, однак відповіді не отримав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що активи, розміщені позивачем у банку згідно з договором банківського вкладу (депозиту), є пенсійними активами, у зв'язку з чим відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення" вони не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» від 09.07.03р. № 1057-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 1057-IV) недержавний пенсійний фонд - це юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку; пенсійні активи - це активи пенсійного фонду, страхової організації, банківської установи, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати; пенсійна виплати - це грошова виплата учасникові недержавного пенсійного забезпечення або його спадкоємцям, що здійснюється за рахунок накопичених у недержавному пенсійному фонді та облікованих на індивідуальному пенсійному рахунку грошових коштів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 7 Закону № 1057-IV передбачено, що пенсійні кошти, що обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду, є власністю такого учасника та використовуються на цілі, визначені цим Законом.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 51 Закону № 1057-IV, сума пенсійних коштів, що належить кожному учаснику фонду, визначається шляхом множення кількості одиниць пенсійних активів фонду, облікованих на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду, на чисту вартість одиниці пенсійних активів фонду та відображається на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду.

Сума пенсійних коштів усіх учасників пенсійного фонду дорівнює чистій вартості активів пенсійного фонду.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 1057-IV пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення.

Використання пенсійних активів для інших цілей забороняється.

На підтвердження того факту, що пенсійні кошти, які обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду, є власністю такого учасника, позивачем надано Реєстр учасників непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» станом на 15.12.14р.

Отже, виходячи з аналізу наведених положень, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції в частині того, що позивач, розміщуючи на депозитному рахунку кошти у розмірі 2 800 000 грн., діяв не в власних інтересах, а в інтересах фізичних осіб - учасників недержавного пенсійного фонду, при цьому активи, що використовувалися, не є активами фонду як юридичної особи, а є пенсійними активами у розумінні Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

За змістом частини п'ятої статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12р. № 4452-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 4452-VI) іпотечні активи, що перебувають в управлінні банку або є забезпеченням виконання зобов'язань за сертифікатами з фіксованою дохідністю, емітентом яких є банк, а також кошти на рахунку фонду фінансування будівництва або майно фонду операцій з нерухомістю, в тому числі кошти на його рахунку, що перебувають в управлінні банку, не включаються до ліквідаційної маси банку. Розпорядження цими активами здійснюється відповідно до законів України Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та «Про іпотечні облігації».

Колегія суддів, виходячи з положень частини першої статті 40 Закону № 1057-IV, за змістом яких забороняється використання пенсійних активів пенсійного фонду для забезпечення виконання будь-яких зобов'язань, виникнення яких не пов'язане з функціонуванням цього пенсійного фонду, в тому числі власних, а також положень частини першої статті 34 цього Закону, відповідно до яких банк може здійснювати управління активами недержавного пенсійного фонду лише стосовно створеного ним корпоративного пенсійного фонду, приходить до висновку, що вираз «що перебувають в управлінні банку або ж забезпеченням виконання зобов'язань за сертифікатами з фіксованою дохідністю» в контексті частини п'ятої статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» стосуються лише іпотечних активів.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень Закону № 1057-IV та частини 5 статті 50 Закону № 4452-VI, колегія суддів вказує на обґрунтованість позиції суду першої інстанції в частині того, що імперативна заборона на включення пенсійних активів до ліквідаційної маси банків встановлює пряму заборону виконувати будь-які зобов'язання фінансової установи (банку) за рахунок цих пенсійних активів.

При цьому, незалежно від того, на якій підставі активи пенсійного фонду були розміщені у банку (чи то за договором банківського вкладу, чи то за договором про управління активами), банк що ліквідується зобов'язаний повернути пенсійні активи в повному обсязі їх законному розпоряднику, визначеному Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

За вказаних обставин, зважаючи на відсутність у відповідача як у особи, яка в силу вимог Закону № 4452-VI виконує спеціальні функції з виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, повноважень на використання пенсійних активів недержавного пенсійного фонду, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача можливості вчинити будь-які інші дії, аніж повернення активів позивачеві.

З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Правова позиція у спірних правовідносинах узгоджується з позицією ВАСУ викладеною в постанові від 23.09.15р. у справі №К/800/66235/13 та ухвалі від 21.01.16р. у справі №К/800/65083/14.

Висновки суду першої інстанції доводами апеляційної не спростовані.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.01.16р. у справі №826/17470/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.01.16р. у справі №826/17470/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 30.03.16р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.