Справа № 2-а/1570/4502/11
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 р.Справа № 2-а/1570/4502/11

Категорія:3.7.2Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів- Бойка А.В., ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, Головної державної інспекції на автомобільному транспорті про скасування постанови про застосування фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області за участю третьої особи - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті про скасування постанови про застосування фінансових санкцій № 116840 від 11.05.2011 року. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що кожний із належних йому автобусів забезпечений пакетом документів, наявність яких вимагається законодавством для регулярних спеціальних перевезень. Зокрема, це посвідчення водія відповідної категорії, копія ліцензії, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка на транспортний засіб, дорожній лист, страховий поліс цивільної відповідальності, договір обовязкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті. Всі водії мають право на перевезення пасажирів (посвідчення водія категорії «Д») та застраховані. Із страховою компанією укладено договори обовязкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті та страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Також укладено договори на проходження перед рейсового та після рейсового медичного огляду водіїв, умови якого суворо виконуються. Укладені договори з автопідприємством про забезпечення стоянкою, щоденним контролем технічного стану, технічним обслуговуванням та інструктажами водіїв.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить, постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.04.2011 року державними інспекторами Територіального

управління Головної державної інспекції в Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме - транспортного засобу марки ОСОБА_3, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, якій належить ОСОБА_2

За результатами вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 21.04.2011р. (а.с. 40), яким зафіксовано порушення вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - надання послуг з регулярних спеціальних пасажирських перевезень пасажирів в кількості 18 чоловік за маршрутом Ізмаїл-Одеса-Ізмаїл без оформлення документів перелік яких визначений ст. 39 цього Закону, а саме: неоформлена ліцензійна картка та неоформлений паспорт маршруту регулярних спеціальних пасажирських перевезень (наказ Мінтрансу та звязку України № 278 від 07.05.2010р.).

За результатами розгляду справи та на підставі зазначеного вище акту перевірки, 11.05.2011 року територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області прийнято постанову №116340 (а.с. 42) про застосування фінансових санкцій до відповідача у розмірі 1700 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», копія якої була направлена позивачу рекомендованим листом.

Відповідно до п.5 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005р. №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2005 р. за №1573/11853, територіальні управління відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні, у тому числі, здійснюють державний контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Також, згідно з п.6 вказаного Положення територіальні управління у відповідному регіоні мають право перевіряти виконання суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Відповідно до п.14 вказаного Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Згідно з п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час проведення рейдової перевірки перевіряється, у тому числі, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.21 Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за відповідною формою.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки було встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_4, транспортний засіб належіть ОСОБА_2В

Державними інспекторами було встановлено, що позивач надає послуги з перевезення пасажирів по маршруту м. Ізмаїл - м. Одеса - м. Ізмаїл в режимі регулярних спеціальних перевезень, однак не оформив документи, які передбачені чинним законодавством України, а саме в порушення Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 278 від 07.05.2010 року, не оформив паспорт регулярного спеціального маршруту з позначкою «В» та ліцензійну картку, виданою до свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Відповідно до ст.39 України «Про автомобільний транспорт»від 05 квітня 2001 року №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно п. 1.3 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 278 від 07.05.2010 року, автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - витягом з паспорта маршруту, який виготовляється як фотокопія паспорта, засвідчена печаткою організатора перевезень; водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних спеціальних перевезень, - примірником паспорта маршруту з позначкою "В".

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду стосовно того, що позивач не забезпечив свого водія документами, які передбачені чинним законодавством України, а саме в порушення п. 1.3 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 278 від 07.05.2010 року не забезпечив водія примірником паспорту регулярного спеціального маршруту з позначкою «В»та ліцензійною карткою.

Згідно наданої до позову копії ліцензійної картки АА 300327 вбачається, що на момент перевірки ця ліцензійна картка вже не була дійсною, оскільки термін дії тимчасового реєстраційного талону ДАН 486853 закінчився 26.02.2011 року.

Згідно п. 3.3 Положення про ліцензійну картку, яка додається до ліцензії з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 22.07.2010 року №514 ліцензійні картки є недійсними у разі: виключення автотранспортного засобу, на який видано ліцензійну картку, списку власних автотранспортних засобів або автотранспортних засобів, що використовуються на інших законних підставах; змін у реєстраційних документах власних автотранспортних засобів або в інших засвідчених в установленому порядку документах, що підтверджують право користування чи розпорядження таким автотранспортним засобом, що використовується на інших законних підставах; пошкодження або втрати ліцензійної картки; закінчення терміну дії ліцензійної картки; анулювання ліцензії, до якої додавались ліцензійні картки, або визнання такої ліцензії недійсною.

Таким чином, як вже зазначалося, ліцензійна картка, у зв'язку із змінами у реєстраційних документах транспортного засобу ОСОБА_3 на момент перевірки була недійсною. Крім того, позивач звернувся з заявою на отримання нової ліцензійної картки лише 27.04.2011 року, тобто через 2 місяці після втрати чинності попередньої.

Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 278 від 07.05.2010 на момент перевірки був чинним, у зв'язку з чим позивач повинен був дотримуватись його у повному обсязі.

Суд правильно зазначив у постанові, що твердження ОСОБА_2 стосовно того, що п. 4 цього наказу визначено, що паспорти регулярних автобусних маршрутів, затверджені відповідно до вимог наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 1142 від 27.12.2004 р., можуть застосовуватись до 01.06.2011 року, не має відношення до діяльності позивача, у зв'язку з тим, що він виконував регулярні спеціальні а не регулярні пасажирські перевезення.

Враховуючи вищезазначене, та те що у водія автомобіля, який належить позивачу на момент перевірки був відсутній примірник паспорту регулярного спеціального маршруту з позначкою «В»та ліцензійна картка, суд дійшов вірного висновку, що позивачем порушено вимоги ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»№ 2344-III від 05.04.2001 року, а саме: надавалися послуги з регулярних спеціальних пасажирських перевезень пасажирів в кількості в 18 чоловік за маршрутом Ізмаїл-Одеса-Ізмаїл без оформлення документів перелік яких визначений ст. 39 цього Закону, а саме: неоформлена ліцензійна картка та неоформлений паспорт маршруту регулярних спеціальних пасажирських перевезень.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»від 05 квітня 2001 року №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову від 05 вересня 2011 року з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, Головної державної інспекції на автомобільному транспорті про скасування постанови про застосування фінансових санкцій залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: