Справа № 2а-8923/12/2670
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8923/12/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Деснянського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Деснянського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу ГУ МВС України в м. Києві від 24.10.2005 року №601 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 31.10.2005 року №451 о/с про звільнення з ОВС, про зобов'язання ГУ МВС України в м. Києві поновити на роботі позивача з часу звільнення на займаній посаді, про зобов'язання Деснянське РУ ГУ МВС України в м. Києві виплатити позивачу середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за останній рік з часу звернення до суду.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 було звільнено з ОВС відповідно до наказу по особовому складу №451 о/с Головного управління МВС України в м. Києві у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «є» (за порушення дисциапліни) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України з 31 жовтня 2005 року.

Підставою для звільнення став наказ Головного управління МВС України в м. Києві від 24.10.2005 року №601 про звільнення останнього з ОВС.

Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 24.10.2005 року №601 оголошено до виконання рішення наради керівництва ГУ від 22.10.2005 року «Про надзвичайну подію в Деснянському районному управлінні, її причини, покарання винних та заходи щодо зміцнення службової дисципліни і законності», відповідно до рішення якої за вчинення проступків, несумісних з перебуванням на службі в ОВС, у відповідності до ст. 27 Дисциплінарного статуту ОВС, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 із ОВС звільнити за ст. 64 п. «є» за порушення дисципліни Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом надзвичайної події у Деснянському РУ ГУМВС України в м. Києві, затвердженого 22.10.2005 року начальником ГУ МВС України в м. Києві, вирішено: за вчинення проступків, несумісних з перебуванням на службі в ОВС, відповідно до ст. 37 Дисциплінарного статуту ОВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 із ОВС звільнити за ст. 64 п. «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Як вбачається із висновку службової перевірки підставою для прийняття рішення про звільнення позивача зі служби в ОВС стали події від 25 серпня 2005 року, за якими у подальшому було порушено кримінальну справу відносно позивача та інших осіб. Зокрема, в ході перевірки встановлено, що позивачем було сфальсифіковано матеріали про затримання громадянина «Д» та вилучення у нього опію ацительованого. У подальшому громадянина «М» працівниками міліції було вивезено у лісосмугу, де позивач та інші працівники міліції почали з'ясовувати взаємовідносини з громадянами «М» та ОСОБА_3 з метою отримання від останньої неправомірної вигоди.

Водночас, як встановлено перевіркою, позивач разом з іншими працівниками міліції неправомірно проникли до квартири гр. ОСОБА_3 та, застосувавши психологічне і фізичне насилля, отримали кошти у розмірі 2 250 доларів США.

Саме зазначені обставини стали підставою для проведення службової перевірки і як наслідок після її проведення прийняття рішення про застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в ОВС за порушення дисципліни.

17 жовтня 2005 року прокуратурою м. Києва відносно позивача та інших осіб було порушено кримінальну справу за ст.ст. 28 ч.3, 364 ч 3, 366 ч 2 КК України.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 16.09.2014 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні у вчиненні злочинів, передабчених ст. 364 ч 1, 366 ч 1, 126 ч 1, 162 ч 2, 162 ч 2, 185 ч 2, 189 КК України та призначено покарання відповідно до ст. 189 ч 2, 127 ч 2, 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Порядорк проходження служби особами рядового і начальницького складу ОВС, їх права, обов»язки, відповідальність, підстави звільнення зі служби визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою КМ УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Відповідно до Указу Президії Верховної ради Української РСР від 29 липня 1991 року № 1368-XII прийнято Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ Української РСР.

На час винесення наказу про звільнення позивача зі служби в ОВС зазначений Дисциплінарний статут та Положення про проходження служби були чинні та застосовувались при вирішенні питання накладення на працівника ОВС дисциплінарного стягнення, у т.ч. і під час звільнення позивача зі служби в ОВС.

Відповідно до ст.26 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарне стягнення повинно відповідати тяжкості вчиненого проступку і ступеню провини.

За вчинений дисциплінарний проступок накладається тільки одне стягнення. При порушенні дисципліни спільно кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного винного окремо.

При визначенні виду і міри покарання беруться до уваги: характер проступку, його наслідки, обставини, за яких його було вчинено, попередня поведінка винного, його ставлення до служби, стаж служби і рівень кваліфікації.

Перед накладанням стягнення, що оголошується в наказі, від винного береться пояснення (письмове чи усне).

Згідно ст. 27 статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного стягнення і може провадитись за систематичне порушення дисципліни або вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

Як встановлено судом першої інстанції та дана обставина підтверджується матеріалами справи, позивача було звільнено зі служби в ОВС відповідно до п. «є» ст.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

За змістом ст. 2 Дисциплінарного Статуту дисципліна в органах внутрішніх справ зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: додержувати законодавства, виконувати вимоги присяги, статутів і наказів начальників; захищати життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і вільною від рішень політичних партій і масових громадських рухів; сумлінно нести службу по охороні громадського порядку; додержувати норм професійної етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до втрати незалежності й об'єктивності при виконанні службових обов'язків; поважати людську гідність, проявляти турботу про людей і бути готовою у будь-який час подати їм допомогу, тощо.

Згідно статті 5 Дисциплінарного Статуту особи рядового і начальницького складу, на яких накладено дисциплінарне стягнення, не звільняються від притягнення до кримінальної відповідальності, якщо в їх діях є ознаки складу злочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки під час проведення службової перевірки встановлено порушення позивачем службової дисципліни, відповідач - Головне управління МВС України в м. Києві мав всі правові підстави для прийняття відповідного наказу про звільнення позивача зі служби в ОВС за п. «є» ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

Посилання апелянта на ту обставину, що відповідач не мав підстав для звільнення його зі служби в ОВС, оскільки відносно нього було порушено кримінальну справу, не узгоджуються із вимогами чинного на час звільнення позивача зі служби в ОВС законодавства, зокрема п.5 Дисциплінарного статуту.

Не може прийняти судова колегія до уваги і доводи апелянта про те, що спочатку було порушено відносно позивача кримінальну справу, а потім проведено службову перевірку, оскільки зазначені обставини ніяким чином не стосуються одна одної.

Питання порушення кримінальної справи вирішується в рамках кримінально-процесуального законодавства України відповідною особою, яка уповноваження на це, зокрема слідчим ОВС, прокуратури, СБУ, тощо. Питання звільнення зі служби в ОВС проводиться у відповідності до Дисциплінарного статуту ОВС, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, Інструкцій та наказів, які стосуються питання порядку звільнення зі служби працівників міліції.

Як вбачається із висновку службової перевірки вона була проведена за інформацією, яка надійшла до Управління внутрішньої безпеки в м. Києві щодо скоєння на території м. Києва та ряду областей України службових та загально кримінальних злочинів працівниками ОВС м. Києва

Під час перевірки було взято до уваги результати дослідчої перевірки та оперативної інформації щодо вчиненого позивачем та іншими особами правопорушення. Проте, прийняття рішення про звільнення позивача зі служби в ОВС стало не порушення відносно позивача та інших осіб кримінальної справи, а саме порушення з боку позивача службової дисципліни, що виразилась у вчиненні проступків, несумісних з перебуванням на службі в ОВС.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України до особи не може бути застосовано декілька покарань за одне правопорушення, тобто не може бути застосовано декілька дисциплінарних стягнень. Притягнення до кримінальної відповідальності та ухвалення судом вироку за вчинення кримінального злочину не є видом дисциплінарного стягнення.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд невірно послався у постанові суду на вирок суду, який було ухвалено після його звільнення зі служби в ОВС, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вбачається із постанови суду, суд чітко вказав, що підставою для звільнення став не вирок суду, а матеріали та висновок службового розслідування, в рамках якого встановлено вчинення позивачем проступків, не сумісних зі службою в ОВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно до ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як на доказ вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд у своїй постанові послався на вирок суду, зокрема на покази ОСОБА_2В, а тому застосував ч.4 ст. 72 КАС України, що на думку суду є помилковим, оскільки в даному випадку суд повинен перевірити законність наказів від 24 жовтня 2005 року і від 31 жовтня 2005 року та наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в ОВС на момент прийняття таких наказів.

Тому колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ст. 201 КАС України змінити постанову Окружного адміністративного суду м. Києва та виключити із мотивувальної частини постанови посилання суду першої інстанції як на доказ, що підтверджує вчинення позивачем дисциплінарного проступку на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13.08.2010 року та на вирок Апеляційного суду м. Києва від 16.09.2014 року стосовно позивача ОСОБА_2 та посилання на ст. 72 КАС України, як на правову підставу звільнення від доказування.

В решті постанову суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 198,201 КАС україни, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду. Підставами для зміни постанови суду є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року.

Виключити із мотивувальної частини постави Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року посилання як на доказ, що підтверджує вчинення позивачем дисциплінарного проступку, на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13.08.2010 року та на вирок Апеляційного суду м. Києва від 16.09.2014 року стосовно позивача ОСОБА_2, та посилання на ст. 72 КАС України як на правову підставу звільнення від доказування.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.