Справа № 806/219/16
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м.Житомир справа № 806/219/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.08.2015 він, а також ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області скаргу про проведення перевірки та вжиття заходів про припинення користування земельної ділянки не за цільовим призначенням проте, жодної відповіді на скаргу отримано не було. 12.11.2015 скаржники повторно звернулися до відповідача із заявою щодо виконання вимог скарги від 18.08.2015 Листом від 01.12.2015 №01/1613 відповідачем було надано відповідь про неможливість проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства у зв'язку з відсутністю особи, яка використовує земельну ділянку щодо якої необхідно провести перевірку. Позивач вважає, що дії відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 18.08.2015 та не проведенні перевірки вчинені з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить визнати протиправною бездіяльністю відповідача та зобов'язати його вчинити дії передбачені ст. 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у останнє судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заперечення у яких просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 18.08.2015 він, а також ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області скаргу про проведення перевірки та вжиття заходів про припинення користування земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Скаржники, в своїй скарзі, зазначили, що кожен день особи, які приїжджають за товаром вчиняють галас, розважаються постійно намагаються зайти на їх територію, заглядають за паркан. Заїзд вантажного автотранспорту загазовують повітря так, що днем дихати взагалі не можливо.

Доказів того, що на вказану скаргу Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області надавалась відповідь у ході розгляду справи відповідачем суду надано не було.

12.11.2015 скаржники повторно звернулися до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області із заявою щодо виконання вимог скарги від 18.08.2015 р.

Листом від 01.12.2015 №01/1613 відповідачем було надано відповідь про неможливість проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства у зв'язку з відсутністю особи, яка використовує земельну ділянку щодо якої необхідно провести перевірку.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З огляду на наведену норму законодавства та те, що відповідачем не було надано суду доказів, які б підтверджували факт надання у встановлений законом строк відповідь на скаргу позивача суд вважає, що позов у частині визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на скаргу від 18.08.2015 обгрунтованим та задовольняє його у вказаній частині.

Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання відповідача вчинити дії передбачені ст. 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" то суд з цього приводу зазначає наступне.

У ході судового розгляду справи з'ясовано та підтверджено матеріалами справи, що з метою розгляду заяв про порушення земельного законодавства громадянкою ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 поданих на адресу інспекції ОСОБА_1, та іншими від 18.08.2015 та від 12.11.2015, державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель на адресу Управління Держземагентства у Житомирському районі направлено клопотання про надання документів та іншої інформації для здійснення державного контролю за використанням та охороною земель від 25.08.2015 .

Згідно наданої відповіді Управлінням Держземагентства у Житомирському районі, ОСОБА_4 є власником 2-ох земельних ділянок, а саме: 1) земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га у АДРЕСА_1 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення від 23.12.2009 № 1143 Житомирської міської ради; 2) земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0500 га у м. Житомирі по вул. Селецький, 8 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі договору міни від 12.03.2007 року в р-рі за № 780.

При неодноразових виходах державного інспектора за адресою вказаною у заявах ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), провести перевірку дотримання вимог земельного законодавства було не можливо, оскільки особа, яка використовує земельні ділянки за адресами зазначеними в державних актах на право власності на земельні ділянки була відсутня. У зв'язку з чим, державним інспектором, відповідно до норм Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" на адресу місця реєстрації (проживання) ОСОБА_4 та знаходження земельних ділянок направлені повідомлення про виклик для надання пояснень пов'язаних з можливим порушенням земельного законодавства від 25.08.2015 (фіскальні чеки ЖД УДППЗ «Укрпошта» від 26.08.2015 та від 27.08.2015). Вказана особа до Держсільгоспінспекції в Житомирській області на виклики не з'явилася.

В подальшому, 01.12.2015 Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області на адресу Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області направлено листа з метою встановлення особи порушника, доставлення останнього до приміщення Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області та складення державним інспектором протоколу про адміністративне правопорушення.

За приписами ст.6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать:

а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині:

- додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;

- додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

- ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання;

- розміщення, проектування, будівництва та введення в дію об'єктів, що негативно впливають або можуть вплинути на стан земель;

- виконання комплексу необхідних заходів щодо захисту земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, псування, забруднення, засмічення відходами, заростання бур'янами, чагарниками та дрібноліссям;

- дотримання строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;

- виконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних з порушенням ґрунтового покриву, своєчасного проведення рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених робочим проектом землеустрою;

- дотримання правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереження захисних насаджень і межових знаків;

- додержання встановленого законодавством порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва;

- додержання строків розгляду заяв чи клопотань щодо набуття і реалізації прав на землю;

б) внесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо:

- приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель;

- обмеження або зупинення освоєння земельних ділянок у разі розробки корисних копалин, у тому числі торфу, проведення геологорозвідувальних, пошукових та інших робіт з порушенням вимог земельного законодавства України;

- припинення будівництва та експлуатації об'єктів у разі порушення вимог земельного законодавства України до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків;

- припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;

в) одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань;

г) видачі спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до затверджених в установленому законом порядку проектів;

ґ) участь у розробці нормативно-правових актів з питань державного контролю за використанням та охороною земель;

д) вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам;

е) вирішення інших питань відповідно до закону.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України;

передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що ними передбачено чіткий алгоритм дій, які надані державним інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, які було відповідачем чітко дотримано при розгляді заяв позивача.

З огляду на викладене суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання бездіяльності відповідача щодо непроведення перевірки та зобов'язання його вчинити дії передбачені ст. 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", оскільки всі дії передбачі зазначеними нормами закону відповідачем було виконано у повному обсязі, а тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 18 серпня 2015 року протиправною.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 28 березня 2016 р.