Справа № 805/4662/15-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 р. Справа № 805/4662/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до прокурора Донецької області, у якому позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність першої посадової особи - Прокурора Донецької області, щодо не розгляду особисто звернення ОСОБА_1 від 23 травня 2014 року про поновлення його житлових та матеріальних прав;

зобов'язати прокурора Донецької області особисто розглянути звернення, яке знаходиться у НП № 05/1-1163-02 та звернення від 07 липня 2015 року та 08 листопада 2015 року;

принести вибачення за надані відповіді щодо відсутності у ОСОБА_1 права на особистий розгляд звернень в порядку частини другої статей 14, 15 Закону України «Про звернення громадян»;

скасувати рішення Прокуратури Донецької області від 02 квітня 2015 року щодо припинення листування з ОСОБА_1

Обґрунтовує позов тим, що є інвалідом першої групи та має право на пільги, передбачені законодавством для інвалідів Великої вітчизняної війни. Це, на думку позивача, дає право на розгляд його звернень безпосередньо керівником установи, до якої адресовано звернення.

Зазначає, що зв'язку з численними порушеннями його житлових та майнових прав, у 2014 році звернувся до Президента України із заявою про вжиття відповідних заходів реагування. Вказане звернення направлено до прокуратури Донецької області для перевірки.

Крім того, зазначав, що звертався до прокурора Донецької області із заявами про злочини.

Зокрема, у заяві від 8 липня 2015 року просив притягнути до відповідальності за статтями 129, 364, 365, 366, 382, 442 Кримінального кодексу України начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Рад С.Н.

У заяві від 11 серпня 2015 року просив притягнути до кримінальної відповідальності посадових осіб Виконавчого комітету м. Маріуполя ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Оскільки в результаті розгляду перелічених звернень та заяв, відповідь на них надана не безпосередньо прокурором Донецької області, позивач вважає свої права порушеними.

Крім того, позивач просить скасувати висновок прокуратури Донецької області від 31 березня 2015 року (затверджений 2 квітня 2015 року), проте не вказує, які саме норми законодавства порушені при його складанні.

Прокуратура Донецької області надіслала до суду письмові заперечення проти позову, у яких просило відмовити у задоволенні позову. Зокрема, вказують, що розгляд заяв позивача здійснено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, та правил підслідності.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині, що стосуються звернення від 23 травня 2014 року у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

13 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі, яке у подальшому неодноразово зупинялося ухвалами суду від 28 жовтня 2015 року, від 12 листопада 2015 року, від 22 грудня 2015 року та від 13 січня 2016 року.

Ухвалою суду від 15 лютого 2016 року позовні вимоги в частині, що стосуються звернення позивача від 23 травня 2014 року, залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, предметом цього судового розгляду є позовні вимоги в частині питання про законність розгляду заяв позивача про злочини від 8 липня та 11 серпня 2015 року, а також щодо скасування висновку від 31 березня 2015 року (затвердженого 2 квітня 2015 року) та зобов'язання вчинити дії.

У судове засідання, призначене на 15 лютого 2016 року, позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки позивач не повідомив.

Представник відповідача до судового засідання з'явився. Просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 2 квітня 2015 року в.о. прокурора Донецької області О.Лівочка затвердив висновок про обґрунтованість прийнятих рішень по зверненнях ОСОБА_1 та припинення провадження за його зверненнями.

У висновку зазначено, що з урахуванням надання заявнику ґрунтовних відповідей за попередніми зверненнями вбачається доцільним провадження за цими заявами закрити у відповідності до частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян».

8 липня 2015 року позивач звернувся до прокурора Донецької області із заявою, у якій просив притягнути до кримінальної відповідальності за статтями 129, 364, 365, 366, 382, 442 Кримінального кодексу України начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Рад С.Н.

10 липня 2015 року вказану заяву направлено до Головного управління МВС України в Донецькій області для розгляду.

11 серпня 2015 року позивач звернувся до прокурора Донецької області із заявою, у якій просив притягнути до кримінальної відповідальності посадових осіб Виконавчого комітету м. Маріуполя ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

26 серпня 2015 року вказану заяву направлено прокурору м. Маріуполя для перевірки.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, здійснивши оцінку обставин справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що зміст заяв, з якими позивач звертався до прокурора Донецької області є повідомленням про злочини, а не зверненнями, що підлягають розгляду за правилами Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до статті 3 названого Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Зі змісту заяв позивача вбачається, що питання поставлені останнім, не підпадають під перелічені визначення звернення громадянина к контексті Закону України «Про звернення громадян».

Водночас, порядок розгляду заяв про злочини унормовано Кримінальним процесуальним кодексом України.

Порядок здійснення кримінального провадження, зокрема, і порядок оскарження дій (бездіяльності) посадових осіб правоохоронних органів главою 25 цього Кодексу «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Вирішення вказаних питань лежить поза межами юрисдикції адміністративних судів, в силу положень статті 18 КАС України. Це означає, що суд не перевіряє правильність прокурорського реагування на злочин.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач оскаржує бездіяльність прокурора Донецької області щодо нездійснення особистого розгляду заяв позивача від 8 липня та 11 серпня 2015 року, виключно в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Оскільки судом встановлено, що вказані заяви не є зверненням у розумінні згаданого Закону, у задоволенні відповідних вимог необхідно відмовити.

Розглядаючи питання про законність висновку прокуратури Донецької області від 31 березня 2015 року (затвердженого 2 квітня 2015 року), суд виходить з такого.

У висновку зазначено, що з урахуванням надання заявнику ґрунтовних відповідей за попередніми зверненнями вбачається доцільним провадження за цими заявами закрити у відповідності до частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян».

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З аналізу змісту оскаржуваного висновку та наведеної норми процесуального закону вбачається, що у задоволенні позову в цій частині вимог необхідно відмовити, оскільки висновок не порушує та не може порушувати права та інтереси ОСОБА_1

Так, у висновку йдеться про відсутність підстав для розгляду звернень ОСОБА_1, які повторюють аналогічні звернення, відповідь на які уже була надана.

Суд звертає увагу, що оскаржуваний висновок складений не за результатами розгляду конкретного звернення позивача, а на підставі внутрішньої перевірки обґрунтованості попередньо наданих відповідей.

Також необхідно зауважити, що вказаний висновок має відомчий характер та не тягне за собою зміну існуючих прав чи обов'язків ОСОБА_1

Суд роз'яснює, що частиною другою статті 8 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Це означає, що предметом оскарження у суді, у разі відмови у розгляді звернення, може бути бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Натомість оскаржуваний висновок не може вважатися рішенням суб'єкта владних повноважень, що підлягає оскарженню в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позову в частині вимог про зобов'язання вчинити дії (зокрема, зобов'язання принести вибачення), суд виходить з того, що вони є похідними від решти вже досліджених вимог, тому у їх задоволенні теж необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. ст. 4-15, 51, 69-72, 86, 94, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Аляб'єв І.Г.