Справа № 566/156/16-а
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№556/156/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі Дячук Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Млинівський районний суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області про зобовязання вчинити дію, посилаючись на те, рішення ОСОБА_2 сільської ради № 38 від 15 лютого 2016 року порушує його права і є всі підстави для визнання його протиправним.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просив його задоволити.

В позовній заяві просить суд зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Млинівського району Рівненської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтованою площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, що були передані безоплатно у приватну власність покійному батькові ОСОБА_4 відповідно до рішення ОСОБА_2 сільської ради №7 від 19 липня 1997 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заперечень проти задоволення позовних вимог немає.

(а.с. 23)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягаючий до задоволення так як він підтверджується наступними доказами і, зокрема, копією свідоцтва про народження виданого 16 березня 1967 року ОСОБА_2 сільською радою Млинівського району Рівненської області підтверджується, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, являються ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

(а.с. 6)

З копії витягу № 2 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12 травня 2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 08 лютого 1981 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Масіч».

(а.с. 7)

Копією свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 091975 повторно виданого 11 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції в Рівненській області підтверджується, що батько позивачки ОСОБА_4 помер 02 квітня 2010 року.

(актовий запис №05)

(а.с.8)

З довідки виданої 24 лютого 2016 року ОСОБА_2 сільською радою Млинівського району Рівненської області за №02-22/123 вбачається, що ОСОБА_4, дійсно, був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Помер 02 квітня 2010 року, актовий запис №5 від 02 квітня 2010 року.

На момент смерті проживав з дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

(а.с.9)

Копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛИ №652633 підтверджується, що ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради №7 від 19 липня 1994 року є власником земельної ділянки площею 0,2500 га на території с.Добряти Млинівського району Рівненської області. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд.

(а.с.10)

З копій свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстрованих в реєстрі за № 1842, 1840, 2018 від 02 листопада 2010 року та 07 грудня 2010 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1.

Спадщина складається з: земельної ділянки в розмірі 2,39 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області;

- земельної ділянки в розмірі 0,2500 га, що розташована в селі Добрятин Млинівського району Рівненської області;

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Добрятин Млинівського району Рівненської області, по вулиці Садовій, будинок 120.

(а.с.9-12)

Архівним витягом з рішення № 7 сесії ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області від 19 липня 1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» виданого архівним відділом Млинівської райдержадміністрації від 12 лютого 2016 року за №33/04-01 підтверджується, що сільська рада вирішила передати у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 0,54 га, на території с.Добрятин.

(а.с. 13)

З повідомлення Управління Держгеокадастру у Млинівському району Рівненської області від 18 лютого 2016 за №03-78 вбачається, що станом на 29 грудня 2012 року гр.. ОСОБА_4 не видавався державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (для ведення особистого селянського господарства) на території ОСОБА_2 сільської ради.

(а.с.14)

Рішенням № 38 сесії ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області від 15 лютого 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» підтверджується, що сільська рада вирішила відмовити у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтованою площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 за рахунок земель, що перебували у приватній власності ОСОБА_4 згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради №7 від 19 липня 1997 року у звязку з відсутністю свідоцтва на право спадщини на ці земельні ділянки.

(а.с. 15)

У відповідності до вимог абзацу 3.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 йдеться про те, що статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Пунктом 3.5 вищезазначеного листа передбачено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

В абзаці 5 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду у справі №1-9/2009 від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - надалі Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Тобто, своє попереднє рішення про безоплатне надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 відповідач не вправі скасувати.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Стаття 12 ЗК України регулює повноваження міських рад у галузі земельних відносин, пункт «б» якої передбачає передачу земельних ділянок комунальної власності увласність громадян та юридичних осіб.

Згідно до ч.ч. 1, 5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У відповідності до п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Владні повноваження органів місцевого самоврядування реалізуються у відносинах, пов'язаних з управлінням в галузі використання земель, врегульованих розділом VII Земельного кодексу України, зокрема, встановлення та зміна меж адміністративно-територіальних утворень, планування використання земель, землеустрій, контроль за використанням та охороною земель, моніторинг земель, ведення державного земельного кадастру, у відносинах охорони земель, врегульованих розділом VI ЗК України; у відносинах, визначених частиною 1 статті 16 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" від 17.11.2009 року № 1559-VI, та інших відносинах, пов'язаних із застосуванням земельного законодавства. Зі змісту п. «є» статті 184 ЗК України випливає, що землеустрій передбачає підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування землею, у випадках, передбачених законом. Відповідно, вирішення спорів, що виникають з цих правовідносин, не належить до компетенції судів загальної юрисдикції.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 01.04.2010 року №10-пр/2010 вказав, що при вирішенні питань місцевого значення (ч. 1 ст. 143 Конституції України), при вирішенні питань розпорядження землями територіальних громад (п.п. «а»-«г» ст.12 ЗК України) місцеві ради «діють як суб'єкти владних повноважень».

На підставі наведеного,

керуючись ст.7-12, 160-163,172 КАС України,

суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області про зобовязання вчинити дії задоволити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Млинівського району Рівненської області надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Добрятин Млинівського району Рівненської області, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, що були передані безоплатно у приватну власність покійному батькові ОСОБА_4 відповідно до рішення ОСОБА_2 сільської ради №7 від 19 липня1994 року.

Апеляційна скарга на постанову Млинівського районного суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Млинівський районний суд. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.П. Бандура

/підпис/

Постанова набрала законної сили _______________________ року.

З оригіналом згідно:

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура