Справа № 369/11021/15-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря судового засідання: Кравченко Л.А.

За участі:

представника позивача: ОСОБА_2;

представника відповідача: Клокун Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.01.16р. у справі №369/11021/15-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сім'я та Здоров'я» про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати незаконним та скасувати рішення №4 Тридцять сьомої сесії VI скликання Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.08.15р. «Про відмову в передачі в оренду частини приміщення, за адресою: АДРЕСА_1, що належить до комунальної власності»;

визнати незаконним та скасувати рішення №4/1 Тридцять сьомої сесії VI скликання Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.08.15р.: про надання ТОВ «Сім'я та Здоров'я» (код 39689087, місцезнаходження: 08110, Київська область, с. Михайлівка - Рубежівка, вул. Ватутіна, 86, кв. 12) в оренду приміщення для розміщення аптеки за адресою: АДРЕСА_1, що належить до комунальної власності; про встановлення орендної плати за користування комунальним майном; про доручення сільському голові укласти договір оренди приміщення комунальної власності, яке розташоване в селі АДРЕСА_1

зобов'язати відповідача провести конкурс на право оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності - частини нежитлового приміщення на першому поверсі поліклініки, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, за процедурою визначеною Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.01.16р. адміністративний позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано рішення №4 Тридцять сьомої сесії VI скликання Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.08.15р. «Про відмову в передачі в оренду частини приміщення, за адресою: АДРЕСА_1, що належить до комунальної власності»; визнано незаконним та скасовано рішення №4/1 Тридцять сьомої сесії VI скликання Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.08.15р.: про надання ТОВ «Сім'я та Здоров'я» (код 39689087, місцезнаходження: 08110, Київська область, с. Михайлівка - Рубежівка, вул. Ватутіна, 86, кв. 12) в оренду приміщення для розміщення аптеки за адресою: АДРЕСА_1, що належить до комунальної власності; про встановлення орендної плати за користування комунальним майном; про доручення сільському голові укласти договір оренди приміщення комунальної власності, яке розташоване в селі АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району, Київської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; позивачем не у повному обсязі було подано необхідні документи, а також невірно зазначено адресу приміщення, яке було предметом оренди.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У справі, що розглядається, спір стосується права оренди на нежитлове приміщення, тобто цивільного права, яке виникло на підставі договору оренди комунального майна № 25092015 від 25.09.15р., укладеного між Михайлівсько-Рубежівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ТОВ «Сім'я та Здоров'я» (копія договору у матеріалах справи), а отже, суд дійшов помилкового висновку щодо вирішення спору в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу в оренду нерухомого майна та в наступному укладання договору оренди з третьою особою, подальше оспорювання права оренди на вказане майно має вирішуватися у порядку господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право між суб'єктами господарської діяльності. Тобто, в такому випадку оспоренню підлягають ті правові підстави, на яких виникло у третьої особи відповідне право на підставі вже укладеного договору оренди.

Не обговорюючи питання правильності застосування судами норм законодавства, якими керувався відповідач при прийнятті оспорюваних рішень, колегія суддів вважає, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом». Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного та господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

З урахуванням того, що суд помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства, судове рішення у справі підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України - закриттю.

Керуючись ст.ст. 196, п.1 ч.1 ст. 157, 203, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.01.16р. у справі №369/11021/15-а - задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.01.16р. у справі №369/11021/15-а скасувати, провадження у справі №369/11021/15-а - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 29.03.16р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Глущенко Я.Б.