Справа № 521/20727/15-а
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/93/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що проживає в будинку №2 по вулиці 1-ій Проектувальній у місті ОСОБА_1.

02 грудня 2015 року головним спеціалістом відділу контролю за утриманням дорожніх мереж та паркування транспортних засобів Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого в подальшому адміністративною комісією Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було ухвалено постанову у справі про адміністративне правопорушення №874 від 15 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Як пояснювала позивач, себе винною вона не визнає, вважає, що порушень не допустила, з висновками комісії не згодна, у звязку з чим і звернулась з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи надійшла засва про підтримання позову із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони.

Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у відкрите судове засідання не зявився, адміністрація повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи. Причини неявки представника суду не відомі.

Таким чином, вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з такого.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне порушення №005002 серії ОМР-ДМБ від 02 грудня 2015 року, складеного головним спеціалістом відділу контролю за утриманням дорожніх мереж та паркування транспортних засобів Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_1, 02 грудня 2015 року о 14:30 годині за адресою: 1-а Проектувальна, 2 було виявлено складування будівельних матеріалів, що є порушенням п.9.1 Правил благоустрою території міста ОСОБА_1, затверджених рішенням Одеської міської ради №1631-VІ від 23 грудня 2011 року.

Комісія дійшла до висновку, що дії ОСОБА_2 містять в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, у звязку з чим було ухвалено постанову у справі про адміністративне правопорушення №874 від 15 грудня 2015 року, за якою ОСОБА_2 визнано винною у вчинені вказаного порушення та накладено на особу штраф у розмірі 340,00 гривень.

Як регламентує ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу. Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 92, статтею 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 103-1, 103-2, 104, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 141, 142, 150-152, 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 186, 186-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян субєктів підприємницької діяльності від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачає п. 9.1 п/п 6 Правил благоустрою території міста ОСОБА_1 у редакції, затвердженій Рішенням Одеської міської ради від 23 грудня 2011 року, на обєктах благоустрою забороняється зокрема складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків, а також на території загального користування.

З суті інкримінованого порушення слідує, що ОСОБА_2 допустила складування будівельних матеріалів на території загального користування. Але при цьому в складеному протоколі про адміністративне правопорушення вказано на порушення п. 9.1 п/п 8 Правил, згідно якого на обєктах благоустрою забороняється зокрема порушувати правила складування, зберігання, розміщення, транспортування, утилізації та використання відходів.

Як розяснює п. 1.9 Правил благоустрою території міста ОСОБА_1 у редакції, затвердженій Рішенням Одеської міської ради від 23 грудня 2011 року, благоустрій комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території міста з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Стороною позивача не заперечувався сам факт знаходження камінь ракушняку біля будинку №2 по вулиці 1-ій Проектувальній у місті ОСОБА_1. Однак при цьому ОСОБА_2 пояснювала, що вказаний матеріал не складувався у даному місці, а був привезений для оздоблення вимощення краю дороги, оскільки вулиця 1-а Проектувальна в місті ОСОБА_1 не покрита асфальтом та в силу причин обєктивного характеру під час атмосферних опадів вказаний будинок позивача підтоплюється.

Суд погоджується з позицією сторони ОСОБА_3, що належних доказів здійснення складування будівельних матеріалів на території загального користування не представлено.

Як чітко зобовязує ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання адміністрації щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними, оскільки належними доказами не підтверджуються і спростовуються матеріалами справи.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість і передчасність висновків головним спеціалістом відділу контролю за утриманням дорожніх мереж та паркування транспортних засобів Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_1, які в подальшому явились підставою для ухвалення оскаржуваної позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 287 ч.1 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Як передбачає ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про існування законних підстав для задоволення вимог позивача та скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, згідно ст. 293 ч.1 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

У звязку з тим, що в процесі розгляду справи суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, задовольняючи заявлені вимоги, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення з відповідної підстави.

Згідно ст. 171-2 ч.2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Але на підставі Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, положення частини другої статті 171-2 КАС України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та рекомендовано ОСОБА_4 України невідкладно врегулювати питання щодо оскарження судового рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного та ураховуючи положення ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 8, 13 КАС України, суд приходить до висновку про забезпечення оскарження постанови суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 17, 18, 69, 71, 86, 95, 98, 122, 128, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення №874 від 15 грудня 2015 року, ухвалену адміністративною комісією Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка передбачена ст. 152 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка передбачена ст. 152 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: /підпис/