Справа № 2-а/1570/3578/11
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2012 р.Справа № 2-а/1570/3578/11

Категорія: 8.2.6Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
ТОВ «Євро-Електро»ОСОБА_5 (довіреність)
ДПІ ОСОБА_6 (довіреність)
Прокуратура ОСОБА_7 (посвідчення)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Електро»на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Електро»до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси, за участю прокуратури Київського району м. Одеси про скасування податкових повідомлень - рішень від 11.04.2011 року № /0, № /0, № /0, № /0, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси, за участю прокуратури Київського району м. Одеси про скасування податкових повідомлень - рішень від 11.04.2011 року № /0, № /0, № /0, № /0.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2011 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Електро»залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити його адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Податкового Кодексу України, Законами України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року №509-12, «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994р. № 334/94-ВР, «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року №168/97-ВР.

З урахуванням того, що за даним позовом правовідносини виникли до набрання чинності Податковим кодексом України та того, що позивач звернувся з позовними вимогами до адміністративного суду після набрання чинності вказаним вище Кодексом, до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на час виникнення спору та законодавство, яке є чинним на момент розгляду цієї справи лише в частині повноважень відповідача.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень від 25.02.2011 року № 169/23-02/33, від 14.03.2011 року № 206/23-02/48, виданих ДПІ у Київському районі м. Одеси, згідно вимог п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-У та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, посадовими особами ДПІ у Київському районі м. Одеси проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Євро-Електро»з питань дотримання вимог законодавства за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений акт «Про результати; планової виїзної перевірки ТОВ «Євро-Електро»з питань дотримання вимог законодавства за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р. валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р.»від 28.03.2011 р. № 583/23-02/31693288/40 (а.с. 15-58, том І), відповідно до якого, відповідачем, встановлено порушення позивачем п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 1184278 грн.; п.п. 7.2.1, п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п.7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 р. №168/97-ВР, в результаті чого занижено податок на додану вартість сумі 981102 грн., занижено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за липень 2009 року на суму 684 грн. та завищено залишок від'ємного значення ПДВ на загальну суму 965 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення від 11.04.2011 року:

- № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток у розмірі 1480347,50 грн. (за основним платежем - 1184278,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 296069,50 грн.) (а.с. 78, том 1);

- № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість у розмірі 1226377,75 грн. (за основним платежем - 981102,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 245 275,50 грн.) (а.с. 79, том 1);

- № /0, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 965 грн. (а.с. 80, том 1);

- № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість у розмірі 340 грн. (за основним платежем - 0,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 340 грн.) (а.с. 81, том 1).

Не погодившись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з відповідним позовом про їх скасування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2011 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Електро»залишено без задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем встановлено, що ТОВ «Євро-Електро»за перевіряємий період в порушення п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України від 18.12.1994 р. № 334/94-ВР безпідставно віднесено до складу валових витрат по рядку 04.1 Декларацій з податку на прибуток підприємства (поданих за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р.) суму в розмірі 4737106,43 грн., пов'язану з придбанням робіт, але ж не підтверджену відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, в результаті чого не підтверджено зв'язок даних витрат з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), що призвело до завищення валових витрат на суму 4737106,43 грн.

Судом першої інстанції визнано обґрунтованим такий висновок ДПІ (стор. 7-17 ОСОБА_4), що ТОВ «Євро-Електро»неправомірно включено до складу валових витрат, витрати на придбання у ПП «Естет- Буд»та ТОВ «Пікар»робіт на загальну суму 4737106,43грн., а саме:

2 квартал 2009року - 566311,18 грн.:

- По Договору № ЕЭ-0303 від 20.03.09 р. (а.с. 131 т. 1), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) робіт по зовнішньому енергопостачанню АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000004 від 15.04.09 р. на суму 41561,18 грн. та ПДВ - 8312,24 грн. (а.с. 133 т. 1);

- По Договору № ЭБ/ЕЭ-0906 від 05.06.09 р. (а.с. 139 т. 1), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електромонтажних робіт з переносу комплектної трансформаторної підстанції на увозі Марінеско, акт приймання-здачі виконаних робіт № б/н від 05.06.09 р. на суму 8083,33 грн. та ПДВ 1616,67 грн.(т.1 а.с.141);

- По Договору № ЕЭ-0622 від 22.06.09 р. (а.с. 155 т.2), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000155 від 12.08.09р. на суму 516666,67 грн. та ПДВ 103333,33 грн. (а.с. 160 т. 2);

3 квартал 2009року - 122 500,00 грн.:

- По Договору №ЕЭ-0622 від 22.06.09 р., предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000163 від 18.08.09р. на суму 122500,00 грн. та ПДВ 24500,00 грн. (а.с. 159 т.2);

4 квартал 2009року - 1550078,58 грн.:

- По Договору № ЕЭ/ЭБ-35 від 16.10.09 р. (а.с.147 т. 1), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) проектної продукції на реконструкцію та улаштування мереж електропостачання, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000328 від 19.10.09р. на суму 244 651,17 грн. та ПДВ 48 930,23 грн. (а.с. 150 т. 1);

- По Договору № ЕЭ-0622 від 22.06.09 р., предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000294 від 25.11.09р. на суму 28869,07 грн. та ПДВ 5773,81 грн. (а.с 161 т.2);

- По Договору № 86 від 01.12.09 р. (а.с. 135 т. 2), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000289 від 10.12.09 р. на суму 175225,00 грн. та ПДВ 35045,00 грн.(а.с. 140 т. 2);

- По додатковій угоді № 1 від 09.12.09 р. (а.с. 149 т. 2) до Договору № ЕЭ-0622 від 22.06.09 р., предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000296 від 09.12.09 р. на суму 34666,67 грн. та ПДВ 6933,33 грн. (а.с.150 т.2);

- По Договору № ЕЭ/ЭБ-1218 від 18.12.09 р. (а.с. 162 т. 1), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) проектної продукції на реконструкцію та улаштування мереж електропостачання, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000305 від 21.12.09 р. на суму 1066666,67 грн. та ПДВ 213333,33 грн. (а.с. 169 т. 1).

2 квартал 2010року - 1 356 766,67 грн.:

- По Договору № 86 від 01.12.09 р., предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000314 від 30.04.10 р. на суму 58408,33 грн. та ПДВ 11681,67 грн. (а.с. 139 т. 2);

- По Договору № ЕЭ/ЭБ-1218 від 18.12.09 р., предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) проектної продукції на реконструкцію та улаштування мереж електропостачання, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-00098 від 31.05.10р. на суму 410441,67 грн. та ПДВ 82088,33 грн. (а.с. 172 т. 1);

- По Договору № ЕЭ/ЭБ-1246 від 09.11.09 р. (а.с. 230 т. 1), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) послуг з інспекційного та планово-попереджувального обслуговування буксиру, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000603 від 02.11.10р. на суму 704166,67 грн. та ПДВ 140833,33 грн. (а.с. 233 т. 1);

- По Договору № ЕЭ/ЭБ-3003 від 30.03.10 р. (а.с 243 т.1), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електромонтажних робіт з реконструкції внутрішнього електроосвітлення вестибюля ТЦ «Панорама», а також постачання матеріалів), акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 25.05.10 р. на суму 21666,67 грн. та ПДВ 4333,33 грн. (а.с 249 т. 1);

- По Договору № ЕЭ/ЭБ-2505 від 25.05.10 р. (а.с. 14 т. 2), предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд»(субпідрядник) електротехнічних робіт на козловому крані, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000217 від 27.05.10 р. на суму 162083,33 грн. та ПДВ 32416,67 грн. (а.с. 18 т. 2).

3 квартал 2010року -1 141 450 грн.:

- По Договору № ЕЭ/П-3103 від 30.03.10 р. (а.с. 30 т. 2), предметом якого є виконання ТОВ «Пікар»(субпідрядник) роботи по реконструкції та улаштуванню мереж електропостачання, по акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-00195 від 02.07.10 р. на суму 14660,00 грн. та ПДВ 2932,00 грн. (а.с.34 т.2) та по акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-00196 від 06.07.10 р. на суму 1126789,59 грн. та ПДВ 225357,92 грн. (а.с. 33 т. 2).

При цьому, в обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції стверджує про відсутність у позивача права на формування валових витрат через ненадання ним проектних, узгоджувальних, дозвільних документів та актів проведених експертиз, виданих відповідними державними органами, обовязок надання яких передбачено Методичними рекомендаціями з розробки ресурсних елементних кошторисних норм, схвалених рішенням Науково-технічної ради Держбуду України від 12.04.2002 року № 21.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР (з відповідними змінами та доповненнями), валові витрати виробництва і обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних у якості компенсації вартості товарів (робіт, послуг), які придбаються (виготовлюються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарської діяльності.

Підпунктом 5.2.1 ст. 5 зазначеного Закону передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених п. 5.3 - 5.8 цієї статті.

Відповідно до п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 зазначеного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999 р. № 996-XIV на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні»первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 зазначеного Закону, а саме, первинні можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В даному випадку, факт отримання позивачем послуг, робіт від контрагентів по зазначеним угодам, підтверджується відповідними договорами, які містять усі встановлені діючим цивільним законодавством істотні умови, актами приймання-передачі таких виконаних робіт, наданих послуг, що містять усі передбаченні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні»обов'язкові реквізити, тобто є первинними документами у розумінні ст. 9 зазначеного Закону, а отже, є належними та достатніми доказами правомірності віднесення цих витрат таким послугам до валових витрат позивача.

Чинним законодавством України не передбачається і певних вимог до складання актів приймання-передачі виконаних робіт (послуг) по договорам, та, взагалі, акти виконаних робіт, наданих послуг не повинні містити інформацію щодо зв'язку наданих послуг з діяльністю підприємства.

У фінансово-господарській діяльності суб'єктів господарювання акти виконаних робіт (послуг) є документами, що фіксують та засвідчують саме факт виконання робіт, надання послуг по укладеним угодам між таким суб'єктами господарювання. Отже, інформація щодо зв'язку будь-яких видів робіт або послуг з діяльністю підприємства має міститися у договорах, контрактах, що укладаються таким підприємством та відповідати статутним документам підприємств.

Відповідно до п. 5.10 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Таким чином, факт отримання ТОВ «Євро-Електро»виконаних робіт від ПП «Естет- Буд»та ТОВ «Пікар»підтверджується відповідними договорами, які містять усі встановлені діючим цивільним законодавством України істотні умови (у тому числі і місце надання таких робіт), актами приймання-передачі таких виконаних робіт (наданих послуг), що містять усі передбаченні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні»обов'язкові реквізити, тобто є первинними документами у розумінні ст. 9 зазначеного Закону, а отже, є належними доказами правомірності віднесення цих витрат по оплаті вартості таких робіт до валових витрат позивача.

Окрім того, цілком закономірним є факт відсутності у ТОВ «Євро-Електро»будь-яких проектних, узгоджувальних, дозвільних документів та актів проведених експертиз, виданих відповідними державними органами, щодо проведення робіт по реконструкції та улаштуванню мереж електропостачання, які придбавало ТОВ «Євро-Електро»у ПП «Естет-Буд»та ТОВ «Пікар», так як ТОВ «Євро-Електро»по вищезазначених господарських операціях виступав саме посередником.

Згідно п. 2.1 розділу 2 ДБН А.2.2-3-2004 - Проектні та вишукувальні роботи виконуються на підставі договорів (контрактів), укладених між замовниками і проектувальниками.

Таким чином, проектні, узгоджувальні, дозвільні документи та акти проведених експертиз, виданих відповідними державними органами, щодо проведення робіт по реконструкції та улаштуванню мереж електропостачання готуються та залишаються у замовника таких робіт.

Крім того, посилання суду першої інстанції, на те що акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), які були складені на виконання вищезазначених угод та надані ТОВ «Євро-Електро»до суду у якості підтвердження правомірності включення ним до складу валових витрат, витрати на придбання у ПП «Естет-Буд»та ТОВ «Пікар»робіт (послуг), найменування робіт у вищевказаних актах зазначено дуже узагальнено та скорочено безпідставне, так як вся додаткова, розширена та повна інформація щодо найменування проведених робіт зазначена у відповідних договорах по виконанню зазначених робіт.

Щодо не надання до суду доказів, які б підтверджували фактичне виконання субпідрядником ПП «Естет-Буд»роботи з прокладки кабелю, які включають: розроблення грунту вручну в траншеях; навантаження на автомобілі - самохвали ескалаторами; перевезення грунту до 30 км.; робота на відвалі, група грунтів 2-3, устаткування трубопроводів із поліетиленових труб, до 2-х каналів; устаткування пісчаної основи під трубопроводи; покриття цеглою кабелів та інші роботи, а саме докази, того що, ПП «Естет-Буд»мало найманих працівників, технічний персонал, основні фонди, що ним здійснювалась експлуатація, транспортних засобів та механізмів, а тому воно могло виконати зобов'язання, визначені договорами підряду, - то слід зазначити, що ТОВ «Євро-Електро» не виступало виконавцем вказаних робіт, роботи виконувались ПП «Естет-Буд»та саме у останнього повинні бути вказані судом першої інстанції докази. ТОВ «Євро-Електро»не має права вмішуватись в господарську діяльність своїй контрагентів, та таке втручання не передбачено жодним нормативно-правовим актом України.

Що стосується, посилання суду першої інстанції на, що ТОВ «Пікар»не надано жодної податкової декларації з податку на прибуток за 2010 року, тобто в період вчинення правочинів з ТОВ «Євро-Електро», а також ненадання ТОВ «Пікар»жодного податкового розрахунку комунального податку за 2010 р., що не уможливлює співставити, чи були включені до складу валового доходу суми від виконання робіт та встановити кількісний склад працівників ТОВ «Пікар».

Як вже неодноразово зазначав Вищий Адміністративний суд України та Верховний суд в своїх Постановах (зокрема Постанова ВСУ від 1 червня 2010 року № 10/82), - якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

ТОВ «Євро-Електро»не має ніякого відношення до бухгалтерського й податкового обліку своїх контрагентів та не може нести відповідальність за його порушення чи не ведення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку про те, що ТОВ «Євро-Електро»правомірно та у повній відповідності з вимогами п. 5.1, пп. 5.2.1, п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР (з відповідними змінами та доповненнями) віднесено до складу валових витрат підприємства витрати з придбання робіт від ПП «Естет-Буд»та ТОВ «Пікар»на підставі вказаних вище договорів та актів приймання-передачі виконаних робіт, доданих останнім до матеріалів справи.

ДПІ в акті перевірки (стор. 23-29) та суд першої інстанції в оскаржуваній Постанові посилаються на порушення підприємством п.п. 17.1.1 п. 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181-III та не надання до ДПІ у Київському районі м. Одеси Декларації з ПДВ за червень та липень 2009 року, внаслідок чого не задекларовано (занижено) податкові зобов'язання за червень 2009 р. на суму 107133 грн. та занижено податковий кредит за липень 2009 р. на суму 684 грн. (податковий кредит за червень 2009 р. у сумі 104950 грн. перевіркою не підтверджено (а.с. 44 т.1, стр. 30 ОСОБА_4 перевірки).

Однак, зазначений висновок ДПІ, спростовується документальним підтвердженням надання до ДПІ у Київському районі м. Одеси Декларації з ПДВ за червень та липень 2009 року за допомогою засобів поштового звязку, а саме, описом вкладення, поштовим чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.42-58 т.2).

Відповідно до п.п. 4.1.7 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181-III, - платник податків має право не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання декларації, визначеного згідно з підпунктом 4.1.4 цього пункту, надіслати декларацію (розрахунок) на адресу податкового органу поштою з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.п. 4.1.2 п. 4.2 ст. 4 зазначеного Закону, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

За наведених норм Закону України №2181, податковий орган зобовязаний прийняти податкову декларацію без попередньої перевірки зазначених у ній показників та може не визнати податкову звітність як податкову декларацію виключно з підстав заповнення її всупереч правил, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення.

Згідно з п.п. 1.2, 3.1 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затверджений наказом ДПА України № 166 від 30.05.1997 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 250/2054 від 09.07.1997р., декларація подається до податкового органу за місцем реєстрації особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість згідно з вимогами Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 3 квітня 1997 року (далі - Закон «Про ПДВ»). Декларація до органів податкової служби може бути подана: на паперових носіях; на магнітних носіях з роздрукованими копіями файлів; засобами електронної пошти Е-mail; поштовими відправленнями.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 166, оригінали податкових декларацій з відповідними додатками за червень, липень 2009 року, у визначений у пункті 2.6 цього Порядку строк були надіслані поштою (з описом вкладення) до ДПІ в Київському районі м. Одеси.

У відповідності до п.п. 4.4. Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та компютерної обробки податкової звітності платників в органах державної податкової служби України, затверджених наказом ДПА України №827 від 31.12.08р., ТОВ «Євро-Електро»у податкових деклараціях було заповнено усі обовязкові реквізити.

Крім того, достовірність даних підтверджена підписами керівника і головного бухгалтера та засвідчена печаткою підприємства.

Вказані декларації були отримані ДПІ у Київському районі м. Одеси, про що свідчить підпис на повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Отже, прийняте за такими підставами податкове повідомлення-рішення № /0, яким ТОВ «Євро-Електро»збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1226377 гри. (за основним платежем - 981102 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 245275,50 грн.), - є протиправним.

Також, судом першої інстанції не надано правової оцінки податковим накладним отриманим від ПП «Естет-Буд»та ТОВ «Пікар», які містять всі необхідні реквізити відповідно до п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до п. 2 та п. 6.2 «Порядку заповнення податкової накладної»затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 р. № 166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за № 233/2037, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, - податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість та податкова накладна дає право покупцю, зареєстрованому як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість.

Відповідно до п. 5 Порядку № 165 податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у п. 2 цього Порядку.

Таким чином, податкова накладна вважається недійсною лише у випадку заповнення її продавцем, який не є платником податку на додану вартість.

Податкові накладні, вказані в акті перевірки та представлені позивачем до матеріалів справи, містять всі реквізити, визначені вищевказаною нормою закону, що свідчить про відсутність порушення порядку оформлення податкових накладних.

Відповідно до вимог пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Як було достеменно встановлено відповідачем в акті перевірки, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право видавати відповідні податкові накладні.

Аналогічну правову позицію висловив, Вищій Адміністративний суд України в своїй Постанові № К-35452/06 від 27.05.2009 року.

Згідно пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону «Про ПДВ», не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Відповідно до офіційних роз'яснень ДПА України, зазначених у Листі № 6936/6/15-2415-9 від 11.08.2003 р. «Щодо відновлення податкового кредиту по податковій накладній, яка на момент перевірки податковим органом не була оформлена постачальником належним чином»у разі коли платник податку отримує належним чином оформлену податкову накладну із запізненням, то він відповідно до зазначених законодавчих норм, але з урахуванням граничного строку давності визначення сум податкових зобов'язань, встановленого ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-III від 21.12.2000 р. (не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації звітного періоду), не позбавляється права на включення вказаної в ній суми ПДВ до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому вона була отримана.

Така ж позиція вказана у листі ДПА України №26268/7/16-1117 від 30.12.2005 «Про деякі питання справляння податку на додану вартість»де, зокрема, зазначено, що отримавши податкову накладну (у поточному податковому періоді), покупець товару (за умови виконання норм підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст.7 ЗУ «Про ПДВ») набув права на включення суми податку, вказаній у цій податковій накладній, до податкового кредиту.

Вказана сума має бути відображена у рядку 10.1 податкової декларації з ПДВ за поточний звітний період. При цьому додаток 1 до податкової декларації з ПДВ «Розрахунок коригування сум ПДВ»не заповнюється, оскільки ніякого коригування раніше відображеного податкового кредиту в даному випадку не здійснюється.

Підпунктом «г»п.п. 4.4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181-III від 21.12.2000 р. передбачено, що податкове роз'яснення є оприлюдненням офіційного розуміння окремих положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції, яке використовується при обґрунтуванні їх рішень під час проведення апеляційних процедур.

Податковими роз'ясненнями вважаються будь-які відповіді контролюючого органу на запити зацікавлених осіб з питань оподаткування. Податкове роз'яснення, надане контролюючим органом вищого рівня, має пріоритет над податковими роз'ясненнями підпорядкованих йому контролюючих органів. Податкове роз'яснення центрального податкового органу має пріоритет над податковими роз'ясненнями, виданими іншими контролюючими органами.

Підпунктом д п.п. 4.4.2 ст. 4 цього ж Закону передбачено, що не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв відповідно до наданого йому податкового роз'яснення (за відсутності податкових роз'яснень з цього питання, що мають пріоритет) або узагальнюючого податкового роз'яснення, тільки на підставі того, що у подальшому таке податкове роз'яснення чи узагальнююче податкове роз'яснення було змінено або скасовано, чи надано нове податкове роз'яснення такому платнику податків або узагальнююче податкове роз'яснення, що суперечить попередньому, яке не було скасовано (відкликано).

Отже, необхідно враховувати, що період виникнення права на податковий кредит та дата виписування податкової накладної можуть не збігатися.

Необґрунтованими є висновки суду першої інстанції про порушення ТОВ «Євро-Електро»вимог пп. 7.2.6 п. 7.2 ст.7 Закону України № 168/97-ВР у зв'язку з віднесенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по податковим накладним, виписаними НФВ «Югтрансенерго»ТОВ в іншому ніж звітний податковий період та сплата за отримані товари (роботи, послуги) відповідно яких відбулась в попередніх звітних періодах, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 11 498 грн. в тому числі:

- по податковій накладній № 236 від 29.07.10 р. на загальну суму 85000,00 грн., у т.ч. ПДВ 14166,67 грн., отриманої від НФВ «Югтрансенерго»ТОВ, (до податкового кредиту у листопаді 2010 р. включена частково сума ПДВ у розмірі 2500,00 грн., а у грудні 2010 року - 7 000 грн. з 14166,67 грн.);

- по податковій накладній № 258 від 27.08.10р. на загальну суму 11985,65грн., у т.ч. ПДВ 1997,61грн., отриманої від НФВ «Югтрансенерго»ТОВ - до податкового кредиту ця сума ПДВ була віднесена у грудні 2010 року.

ДПІ у Київському районі м. Одеси необґрунтовано було здійснено посилання на необхідність подання скарг на постачальників щодо відмови виписування податкових накладних, оскільки за змістом пп.7.2.6 .п.7.2 ст.7 Закону № 168/97-ВР звернення з такими скаргами є правом платника, а не обов'язком. Крім того, подання таких скарг передбачено у випадках відмови контрагента виписувати податкову накладну.

В даному випадку податкові накладні були виписані контрагентами ТОВ «Євро-Електро», але отримані останнім із запізненням, що не зумовлює необхідність звернення платника до податкового органу з відповідними скаргами.

Таким чином, право платника на податковий кредит підтверджується податковими накладними, отриманими після закінчення податкових періодів, в яких фактично відбулись господарські операції, суми ПДВ, вказані у таких податкових накладних, можуть бути включені до складу податкового кредиту в податковому періоді, в якому такі податкові накладні отримані.

Крім того, діючим на час існування спірних правовідносин податковим законодавством, було передбачено право на самостійне виправлення виявлених помилок у показниках раніше поданої декларації, шляхом подання уточнюючого розрахунку протягом 1095 днів.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181, - податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

З урахуванням зазначеного, ТОВ «Євро-Електро»на законних підставах сформувало податковий кредит в періоді отримання належним чином оформлених податкових накладних: в листопаді 2010 р. у розмірі 2500 грн. та в грудні 2010 р. у розмірі 8998 грн.

На сторінці 37 та 38 ОСОБА_4 перевірки, у зведених таблицях, наведені дані ТОВ «Євро-Електро»(декларації з ПДВ) та дані перевірки, при зіставлення яких, перевіряючими встановлено відхилення у сумі 965 грн., у тому числі у серпні 2009 р. - 684 грн., у вересні 2009 року - 281 грн. За результатами такого зіставлення податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 11 квітня 2011р., за яким ТОВ «Євро-Електро»зменшено розмір відємного значення податку на додану вартість у сумі 965 грн.

Як вибачається з матеріалів справи, в ОСОБА_4 перевірки, на підставі якого податковою інспекцією прийняте податкове повідомлення-рішення відображені необґрунтовані дані, які документально не підтверджені та документально не доведено залишок відємного значення податку на додану вартість у сумі 965 грн.

За основу розрахунку залишку відємного значення податку на додану вартість перевіряючими були прийняті дані перевірки, які були спростовані вище.

На підставі викладеного, податкове повідомлення-рішення №/0 від 11 квітня 2011р., за яким ТОВ «Євро-Електро»зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 965 грн. винесено податковим органом неправомірно та підлягає скасуванню.

Також, на підставі ОСОБА_4 перевірки податковою інспекцією винесене податкове повідомлення-рішення №/0 від 11 квітня 2011р., за яким ТОВ «Євро-Електро»визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових санкцій)) з податку на додану вартість у розмірі 340,00 грн., у т.ч. за основним платежем 0,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 340,00 грн.

При нарахуванні штрафних санкцій відповідачем застосовані норми до ТОВ «Євро-Електро»щодо стягнення штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне неподання або затримку подачі декларації.

Разом з тим, як вже зазначалося раніше, зазначений висновок ДПІ, спростовується документальним підтвердженням надання до ДПІ у Київському районі м. Одеси Декларації з ПДВ за червень та липень 2009 року за допомогою засобів поштового звязку, а саме, описом вкладення, поштовим чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.42-58 т.2).

В свою чергу посилання податківців в ОСОБА_8 перевірки (стор.21) на поінформованість підприємства про невизнання декларацій, як податкової звітності не є законною підставою вважати їх неприйнятими.

В порушення п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р., зі змінами та доповненнями (далі Закон України №2181) ДПІ у Київському районі м. Одеси не були прийняті податкові декларації з податку на додану вартість за період червень-липень 2009 року.

Однак, як зазначалося вже раніше, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення №/0 від 11 квітня 2011р, яким до ТОВ «Євро-Електро»застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 340 грн. згідно пп.7.7.2 п.7.7.ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997р. винесено неправомірно.

05 березня 2012 року за вх. № 4223 позивач надав до апеляційного суду звіт аудиторської фірми «Аудікон»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (свідоцтво про включення до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів № 1240 від 26.01.2001 року, яке 23.12.2010 року продовжено до 23.12.2015 року) № 1 від 16.02.2012 року в якому останній, з підстав зазначених у звіті, дійшов аналогічних із судом апеляційної інстанції висновків про безпідставність податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси від 11.04.2011 року.

З огляду на викладене, оскаржувану позивачем постанову суду першої інстанції не можна вважати такою, що прийнята відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її скасування з постановленням нового рішення у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Електро», - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2011 року по справі № 2а/1570/3578/2011, - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Електро», - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси від 11.04.2011 року:

- № /0, яким ТОВ «Євро-Електро»збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1480347,50 грн. (за основним платежем - 1184278 грн., за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 296069,50);

- № /0, яким ТОВ «Євро-Електро»збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1226377 грн. (за основним платежем 981102 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 245275,50);

- № /0, яким ТОВ «Євро-Електро»зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 965 грн.;

- № /0, яким ТОВ «Євро-Електро»збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 340 грн. (за основним платежем - 0 грн., а штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 340 грн.).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено у повному обсязі 07 березня 2012 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3