Справа № 753/17648/15-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

16 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі міста Києва щодо відмови в перерахунку моєї пенсії неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі міста Києва провести перерахунок моєї пенсії з урахуванням відсотку від сум моєї заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що діяв на момент призначення пенсії, а саме - 84%, а також з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: з урахуванням доплати за щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення та інші виплати, згідно довідок, які надавались до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва; зробити перерахунок пенсії з урахуванням сум інших виплат, з яких були здійснені відрахування до ПФУ, але не були враховані при нарахуванні пенсії.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням відсотку від усіх сум її заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що діяв на момент призначення пенсії, а саме - 84%, а також з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних професійних свят та ювілейних дат, компенсації за невикористану відпустку, індексації згідно довідок, виданих Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі м. Києва за №204-05 від 30.05.2008 та №186-05 від 16.05.2008 та виплату з 25 травня 2008 року.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, з 25.05.2008 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до довідок №204-05 від 30.05.2008 та №186-05 від 16.05.2008 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до складових заробітної плати позивача, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, входили інші виплати (а.с. 21-22).

17 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням відсотку нарахування пенсії у розмірі 84% та з урахуванням складових заробітної плати, що не були враховані а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та інших виплат. У своїй заяві позивач посилався на постанову правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, №2a-4753/09/2670», якою затверджено нову форму довідки про заробітну плату державних службовців, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону про держслужбу, до якої включено колонку «інші виплати» (а.с. 17).

19 серпня 2015 року відповідач листом №477/Ф-438 повідомив про відсутність підстав для врахування при здійсненні розрахунку пенсії таких виплат як «інші виплати». Крім того, зауважив, що з 01.06.2015 у відповідності до п. 5 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 18).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення пенсіонер звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем безпідставно відмовлено у здійсненні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державного службовця складається із посадового окладу, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 37 вказаного Закону (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Як свідчать матеріали справи, позивачу призначено пенсію в межах діючого законодавства у розмірі 84 % від сум заробітної плати.

Таким чином, перерахунок пенсії слід здійснювати з урахуванням відсоткових величин, що застосовані саме при призначенні такої пенсії, в протилежному випадку, застосування інших величин свідчитиме про порушення охоронюваних законом прав та інтересів пенсіонера.

Частиною першою ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, яке у відповідності з частиною 1 статті 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був нарахований на всі виплати, отримані позивачем за місцем роботи, у тому числі й матеріальну допомогу та суму індексації заробітної плати, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками, то в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування відповідачем сум зазначених виплат при обчисленні пенсії.

Крім того, вирішуючи питання щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії за весь період її отримання починаючи з 25.05.2008, колегія суддів приходить до висновку, що вказані вимоги позивача підлягають залишенню без розгляду з 25.05.2008 по 16.03.2015, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зауважує, що позивач про порушення своїх прав з боку відповідача мав дізнатись у момент отримання відповідних виплат у меншому ніж встановлено законом розмірі та не був позбавлений можливості своєчасно звернутись із відповідним позовом до суду за захистом своїх прав.

Згідно із частини першої ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом 16.09.2015, тому в частині вимог за період з 25.05.2008 по 16.03.2015 включно позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів поважності причини пропущення строку звернення позивача з вимогами, що виходять за межі шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС України, колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення без розгляду вищезазначених вимог позивача за період з 25.05.2008 по 16.03.2015 включно.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2014 року у справі №К/800/52590/14.

Щодо позовних вимог за період з 17.03.2015 по 31.08.2015, колегія суддів вважає, що у задоволенні вказаних вимог слід відмовити, оскільки відповідачу стало відомо про порушене право позивача в день звернення з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва, тобто 17.08.2015, про здійснення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням довідок №204-05 від 30 травня 2008 року та №186-05 від 16 травня 2008 року.

Таким чином, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 17.08.2015.

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, право на перерахунок пенсії виникає з моменту звернення позивача до відповідача з відповідною заявою.

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2015 року (справа № К/800/32504/15).

За таких обставин та з урахуванням приписів статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01 вересня 2015 року.

Разом з тим, посилання апелянта на п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII колегією суддів не приймається до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу законодавчих норм, вбачається, що вказана норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Оскільки позивач отримує пенсію з 25.05.2008 без урахування сум «інших виплат», тому у даному випадку має місце саме відновлення права позивача на належну вже призначену йому пенсію.

Необхідно зазначити, що частиною другою статті 11 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

При цьому, колегія суддів вважає, що слід вийти за межі позовних вимог, та необхідним та достатнім способом захисту прав ОСОБА_2 обрати саме зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням сум інших виплат.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо відмови у здійсненні перерахунку призначеної пенсії державного службовця з врахуванням матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати, зазначених у довідках №204-05 від 30.05.2008, №186-05 від 16.05.2008 та зобов'язання відповідача здійснити такий перерахунок та виплату з 01 вересня 2015 року.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року в частині задоволення позовних вимог за період з 25 травня 2008 року по 31 серпня 2015 року включно.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог за період з 25 травня 2008 року по 16 березня 2015 року включно - залишити без розгляду.

У задоволенні позовних вимог за період з 17 березня 2015 року по 31 серпня 2015 року відмовити.

В решті заявлених вимог адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 та виплату з урахуванням отриманих нею сум пенсій, починаючи з 01 вересня 2015 року, в розмірі 84 відсотка, що діяв на момент призначення пенсії з урахуванням усіх сум складових заробітної плати, які вказані у довідках №204-05 від 30 травня 2008 року та №186-05 від 16 травня 2008 року, з яких сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до законодавства.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 30 березня 2016 року.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.