Справа № 357/1922/16-а
Суддя: Рябченко Л. А.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1922/16-а
У Х В А Л А

01 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рябченко Л. А.

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про підсудність справи за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Білоцерківської міської ради Київської області,

Треті особи:

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

Відділ Держгеокадастру у м.Білій Церкві Київської області,

про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передачі земельних ділянок у власність,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, просить визнати недійсним та скасувати рішення Білоцерківської міської ради Київської області № 1023-45-VІ від 22.08.2013 в частині надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та рішення № 1279-62- VІ від 29.08.2014 в частині передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на те, що оскаржувані рішення були прийняті з порушенням норм законодавства.

На розгляд осіб, що беруть участь у справі було поставлене судом питання про підсудність даного спору та можливість його вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та представник позивача наполягали на розгляді справи саме в порядку адміністративного судочинства в звязку з оскарженням лише рішень субєкта владних повноважень та відсутності вимог по суті земельного спору.

Треті особи - ОСОБА_3 та представник Відділу Держгеокадастру у м.Білій Церкві Київської області довірили вирішення питання на розсуд суду.

Відповідач - Білоцерківська міська рада Київської області в судове засіданні не звився, просить розглядати справу у відсутності представника.

Треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку позивача, його представника, третіх осіб по справі, суд прийшов до висновку про непідсудність даної справи адміністративному суду.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Предявляючи позов, позивач виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Проте, така думка не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У розумінні п. 1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Обов'язковим учасником публічно-правового спору має бути суб'єкт владних повноважень, а предметом судового розгляду у і адміністративному провадженні має бути публічно-правовий спір.

Згідно п. 4 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2003р., вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, суди повинні враховувати, що КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції: понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи, що наведене у пункті 1 частини першої етапі З КАС України; визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень), зазначених у частині першій етапі 17 КАС України; встановлення переліку публічно- правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів (частина друга ст. 17 КАС України); встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції (частина третя ст. 17 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що приймаючи оскаржувані рішення Білоцерківська міська рада не здійснювала владні управлінські функції відносно позивачів, тому даний спір має не публічно-правовий, а приватно-правовий характер.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Дана позиція викладена у Постановах Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України № 21-551а14 від 17.02.2015 та № 21-34а15 від 24.02.2015.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про непідсудність даного спору в порядку адміністративного судочинства. Оскільки, провадження по адміністративній справі було відкрите, то воно підлягає до закриття на підставі вищевикладених вимог законодавства.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тому, сплачений позивачем судовий збір підлягає до повернення у повному обсязі.

Враховуючи, що ухвалою суду від 24.02.2016 за клопотанням позивача були вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчудження земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Короленка,13 в м.Білій Церкві Київської області, площею 0,0756га, кадастровий № :04:012:0287, належної ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд вважає за необхідне в порядку ст. 118 КАС України, скасувати ці заходи забезпечення позову в звязку із закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 118, 157, 158-160, 165, 185, 186 КАС України, ст.7 ЗУ «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження по справі.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчудження земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Короленка,13 в м.Білій Церкві Київської області, площею 0,0756га, кадастровий № :04:012:0287, належної ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду 24.02.2016.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551грн. 20коп., сплачений 9.02.2016 квитанцією № 15081198, судовий збір в розмірі 551грн. 20коп., сплачений 17.02.2016 квитанціїю № 15130747, судовий збір в розмірі 275грн. 61коп., сплачений 23.02.2016 квитанцією № 14952769.

Розяснити право позивачу на звернення до суду з позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_5