Справа № 821/216/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/216/16
09 год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача Прокопенко Я.Ю.,

представника відповідача Котруци Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Екобіотек-Україна" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екобіотек-Україна" (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати: податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області № від 05.02.2016, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 140617 грн., та № від 05.02.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 976917 грн., з яких за основним платежем - 651278 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 325639, 00 грн., направлених на підставі Акту перевірки №3/21-03-22-01/32125693.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акта документальної планової виїзної перевірки щодо заниження податку на додану вартість на загальну суму 651 278 грн., завищення залишку від'ємного значення, який після відшкодування підлягає включенню до податкового кредиту на загальну суму 140 617 грн., завищення залишку від'ємного значення на загальну суму 159 081 грн., не відповідають фактичним обставинам справи, мають характер припущень та є необґрунтованими. Підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту є підтвердження придбання товарів (послуг) належним чином складеними податковими накладними, бухгалтерськими документами та використання цих товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Реальність здійснених позивачем господарських операцій по придбанню товарів повністю підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку, які надавались при перевірці та надані суду.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Представник відповідача прибув в судове засідання, заперечує проти позову, посилається на те, що спірні податкові повідомлення-рішення є законними та прийнятими відповідно до діючого податкового законодавства України. Просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екобіотек-Україна" є юридичною особою, перебуває на податковому обліку у ДПІ у м. Херсоні, є виробником олії соняшникової рафінованої дезодорованої.

Протягом періоду з 30.11.2015 по 12.01.2016 на підставі наказу від 19.10.2015 № 1227, виданого ДПІ у м. Херсоні Головного управлінням ДФС у Херсонській області, згідно із пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1. ст. 75, ст. 77 Податкового кодексу України проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Екобіотек-Україна" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014. Результати зазначеної перевірки оформлені актом від 18.01.2016р. №3/21-03-22-01/32125693 (т. 2 арк.справи 145-188).

За наслідками такої перевірки податковим органом були встановлені порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 15 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України" , в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість (рядок 25 декларації) на загальну суму 651 278 грн., у тому числі: лютий 2013 року у сумі 8 937 грн., грудень 2013 року у сумі 3 512 грн., січень 2014 року у сумі 68 068 грн., лютий 2014 року у сумі 183 207 грн., березень 2014 року у сумі 107 271 грн., листопад 2014 року у сумі 280 283 грн.;

- завищено залишок від'ємного значення, який після відшкодування підлягає включенню до податкового кредиту (рядок 24 декларації) на загальну суму 140 617 грн., у тому числі: грудень 2014 року у сумі 140 617 грн.;

- завищено залишок від'ємного значення (рядок 19 декларації) на загальну суму 159 081 грн., у тому числі: грудень 2014 року у сумі 159 081 грн.

Також виявлено порушення пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.17 п. 164.2 ст.164, пп.168.1.1 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України щодо правильності утримання податку на доходи фізичних осіб, які в межах даної справи позивач не оскаржує.

Із висновками акту перевірки позивач не погодився та оскаржив їх до податкового органу. За результатами розгляду даного заперечення листом № 988/10/21-03-22-02-13 від 14.02.2016 "Про надання відповіді на заперечення до акту перевірки" контролюючий орган визнав висновки акту перевірки достатньо обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню.

На підставі зазначеного акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення від 05.02.2016 № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 140617 грн. та податкове повідомлення-рішення від 05.02.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 651278 грн. - за основним платежем та 325639 грн. - за штрафними санкціями.

Під час проведення зазначеної перевірки контролюючим органом було встановлено, що в порушення п. 198.3 ст. 198 ПКУ у 2 півріччі 2012 року та 2014 році позивачем неправомірно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість на суму 9287 грн., в т.ч. за грудень 2012 року - 8737 грн., грудень 2014 року - 550 грн. по самостійно списаній кредиторській заборгованості з минулим терміном позовної давності. Дане порушення позивач не оскаржує.

Крім того, фіскальною службою виявлено, що ТОВ "Екобіотек-Україна" неправомірно включено до складу податкового кредиту по рядку 10.1 декларації з податку на додану вартість за період з 01.07.2012 по 21.12.2014 суму ПДВ по операціям з постачальником СТОВ "Стрілець" по придбанню соняшника в кількості 902,713 тон на загальну суму 4 705 786,73 грн., ПДВ 941 157,35 грн., в тому числі за 2013 рік поставлено 491,554 тон насіння соняшника, за 2014 р. - 902,713 тон насіння соняшника.

Представник відповідача зазначив, що відповідно до п.151 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України право на податковий кредит виникає в разі отримання товарів від першого постачання зернових та технічних культур (в т.ч. соняшника) сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників. По податку на додану вартість СТОВ "Стрілець" за 2013 рік та 2014 рік надавало дві декларації: загальну, в якій відсутні показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, та спецрежиму (декларування реалізації власно вирощеної продукції). Але, при цьому, у спецдеклараціях відсутнє декларування податкового кредиту по придбанню товарів від інших суб'єктів господарювання. Порівнюючи загальну посівну площу та збирання, кількість одержаного врожаю сільськогосподарської продукції та його реалізації за статистичною звітністю, форма 29 - сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду" та 21-заг "Реалізація сільськогосподарської продукції" податковий орган прийшов до висновку, що СТОВ "Стрілець" реалізував не лише власно вирощену продукцію, але встановити ланцюг постачання соняшника, що був реалізований позивачу від першого постачання сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників не можливо. А тому право на податковий кредит у ТОВ "Екобіотек-Україна" відсутнє.

Окрім того, за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 ТОВ "Екобіотек-Україна" задекларовано від'ємне значення з податку на додану вартість, залишок від'ємного значення станом на 31.12.2014р. склав 140 617 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за перевіряємий період встановлено порушення п. 198.1, п.198.6 ст. 198, п.151 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після відшкодування підлягає включенню до податкового кредиту (рядок 24 декларації) на загальну суму 140 617, 00 грн.

Не погоджуючись із Актом перевірки № 3/21-03-22-01/32125693 від 18.01.2016 позивачем подано заперечення, за результатами розгляду якого на адресу підприємства надійшов лист № 988/10/21-03-22-02-13 від 04.02.2016 "Про надання відповіді на заперечення до акту перевірки", в якому контролюючий орган визнав висновки до акту перевірки достатньо обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню.

На підставі акту перевірки податковим органом складено податкові повідомлення-рішення від 05.02.2016 № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 140617,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 05.02.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 976917,00 грн., у т.ч. 651278,00 грн. - за основним платежем та 325639,00 грн. - за штрафними санкціями.

Позивач не погодився з даним рішенням та звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 200 ПКУ встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Згідно з пунктом 200.4, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пп.14.1.181. п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Відповідно до ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг… Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПКУ). Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до Закону України від 27.03.2014 № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" Податковий кодекс України у підрозділі 2 розділу ХХ "Перехідні положення" доповнено пунктом 15-1. Відповідно до зазначеного пункту встановлено, що тимчасово до 31 грудня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з податком на додану вартість. Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість, крім вивезення сільськогосподарськими підприємствами - виробниками таких зернових та технічних культур, вирощених на землях сільськогосподарського призначення, які перебувають у їх власності або постійному користуванні на дату такого експорту. При формуванні податкового кредиту по придбаних та/або виготовлених необоротних активах, які одночасно використовуються в оподатковуваних і не оподатковуваних податком на додану вартість операціях, зазначених в абзацах першому та другому цього пункту, норми статті 199 цього Кодексу не застосовуються, сплачені (нараховані) суми податку на додану вартість по таких необоротних активах включаються до податкового кредиту.

Відповідно до цієї норми постачання на території України та експорт, зокрема насіння соняшника, підприємством-виробником та першим посередником оподатковувалось в перевіряємий перевіркою період податком на додану вартість на загальних підставах.

Позивач стверджує, що придбавав у СТОВ «Стрілець» насіння соняшника (код товару 1206) як у виробника, тому на нього поширюється дія вищевказаних норм, оскільки він набуває статусу «підприємства, яке безпосередньо придбало зернові культури у сільськогосподарського підприємства - виробника» (першого посередника). Тому операції, в яких використовуватиметься придбане у виробника зерно, оподатковуватимуться ПДВ у загальновстановленому порядку, підприємство - перший постачальник має право на віднесення сум ПДВ, сплаченого під час такого придбання, до складу податкового кредиту.

Оскільки відсутні роз'яснення контролюючих органів щодо підтвердження права на податковий кредит у разі придбання продукції у сільськогосподарського виробника, платник податків має право на власний розсуд формувати пакет підтверджуючих документів, необхідних для підтвердження правомірності формування податкового кредиту. Доводи позивача підтверджуються копією Свідоцтва про реєстрацію суб'єктом спеціального режиму оподаткування СТОВ «Стрілець» 2013 рік та довідкою ДПІ у м. Херсоні про надання статусу платника ФСП на 2014 рік, статистичною звітністю СТОВ "Стрілець" про сівбу та збирання врожаю, довідками про наявність земельних ділянок сільгосппризначення, статистичною звітністю. Крім того, в договорах на постачання зернових культур, укладених позивачем з СТОВ «Стрілець» зазначено, що платник є сільськогосподарським товаровиробником та відповідає вимогам п. 209.6 ПКУ, продукція є самостійно виробленою.

Посилання на відсутність у податкових накладних, виданих СТОВ «Стрілець» вказівки на те, що насіння соняшника є власною продукцією, не означає автоматично, що дане насіння було придбано у інших виробників. Надання підприємством податкової накладної покупцю при здійсненні операцій із зерновими культурами, оподатковуваних та звільнених від оподаткування ПДВ, здійснюється у загальновстановленому порядку, передбаченому ст. 201 ПКУ. Так, згідно з п. 201.5 ПКУ для операцій, оподатковуваних і звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні. Отже, якщо СТОВ "Стрілець" видав позивачу податкові накладні зі ставкою ПДВ 20 %, це означає продаж продукції власного виробництва. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач не заперечує того факту, що СТОВ "Стрілець" займалося вирощуванням власно продукції, але з неясних суду мотивів вважає, що предметом поставки позивачу була продукція не власного виробництва, а придбана СТОВ. Належних доказів, які підтверджують такі доводи, відповідач суду не надав. Відомості акту перевірки від 10.12.15 № 3/21-22-22-04 позапланової невиїзної документальної перевірки СТОВ «Стрілець» за період 2014 рік - 9 місяців 2015 року свідчать про те, що СТОВ «Стрілець» вирощувало сільгосппродукцію - соняшник, крім того придбавало сільгосппродукцію у інших сільгосппідприємств. Разом з тим, в акті вказано, що у спецдеклараціях СТОВ "Стрілець" відсутнє декларування податкового кредиту по придбанню товарів від інших суб'єктів господарювання. Даний акт є результатом фіксації дій службової особи ДПІ у м. Херсоні, доказів того, що СТОВ «Стрілець» ознайомлено з результатом перевірки та погодилось з висновками фіскальної служби немає. Як повідомлено представником відповідача в провадженні слідчого управління фінансових розслідування ГУ ДФС у Херсонській області знаходиться кримінальна справа № 0000124 від 06.08.15 за ознаками складів злочину, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 212 КК України відносно службових осіб СТОВ «Стрілець», розслідування кримінальної справи не закінчено.

З огляду на специфіку зберігання даного виду продукції, необхідно врахувати той факт, що зернові культури зберігаються знеособлено. Отже, цілком можлива ситуація, в якій продаж підприємством зерна здійснюється при повній неможливості встановлення походження такого зерна (від виробника чи від першого посередника; операції, оподатковувані чи звільнені від оподаткування). Практика здійснення таких господарських операцій та позиція контролюючих органів свідчить про те, що вид податкової накладної, яка виписується підприємством під час продажу (з ПДВ, без ПДВ) визначається ним на власний розсуд в межах обсягів придбаних у відповідного постачальника зернових культур (кількість придбаного зерна з ПДВ реалізується з ПДВ, без ПДВ - за аналогією). Отже, зважаючи на наявність у підприємства зерна, придбаного як з ПДВ, так і без ПДВ, при реалізації кожної конкретної партії зернових культур воно самостійно приймає рішення про порядок оподаткування ПДВ такої операції.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи фіскального органу щодо реалізації СТОВ "Стрілець" позивачу продукції не власного виробництва. Податкова інспекція не довела того факту, що СТОВ «Стрілець» продав позивачу зерно вирощене не власними силами, а придбане, висновки відповідача мають характер припущень, а не достовірно встановлених фактів. Отже, позивач набув статусу «першого посередника», подальші операції з таким зерном оподатковуються ПДВ на загальних підставах, таке підприємство має право на включення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених при придбанні зернових культур у виробника.

Суд приймає до уваги, що позивач та СТОВ "Стрілець" є належним чином зареєстрованими юридичними особами, платниками податків. ТОВ "Екобіотек-Україна" здійснювало реальну господарську діяльність, з метою настання реальних наслідків, що підтверджено необхідною первинною бухгалтерською документацією, видатковими накладними, рахунками - фактурами, банківськими виписками про оплату товарів, складськими квитанціями. Реальний рух товару підтверджено наданими суду копіями товаро-транспортних накладних за спірний період .

ТОВ "Екобіотек-Україна" як платник податку на додану вартість, який фактично отримав товар від контрагента-постачальника СТОВ "Стрілець", мав право на відображення операцій у податковому обліку та віднесення суми ПДВ до податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у 2013 році та у 2014 році, оскільки податковий кредит звітного періоду визначався виходячи з договірної (контрактної) вартості товару та складався з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товару у СТОВ "Стрілець" з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку та підтверджений податковими накладними.

Суд при прийнятті рішення погоджується з висновками перевірки відносно порушення п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України ТОВ "Екобіотек-Україна" у 2 півріччі 2012 року та 2014 році, в результаті чого неправомірно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість у загальній сумі 9 287,00 грн. по списаній самостійно кредиторській заборгованості з минулим терміном позовної давності, в тому числі: грудень 2012 року у сумі 8 737,00 грн., грудень 2014 року у сумі 550,00 грн. Позивач не надав доказів на спростування даного порушення.

Внаслідок даного порушення донараховано податок на додану вартість за лютий 2013 року на суму 8937,00 грн. та зменшено залишок від'ємного значення (рядок 19 декларації) за грудень 2014 року на суму 550 грн., що підтверджується службової запискою заст. начальника управління аудиту від 18.03.16 № 306/21-22-22-01-14.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши норми податкового законодавства, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач не довів правомірність винесених податкових повідомлень-рішень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити частково, з урахуванням правомірності визначення податковою інспекцією ПДВ за лютий 2013 року в сумі 8937 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 50 % донарахованого зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись статтями 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 05.02.2016р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 140617 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 05.02.2016р. в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 642 541 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 321270, 50 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Екобіотек-Україна" () витрати по сплаті судового збору в сумі 16 566, 88 грн. (шістнадцять тисяч п'ятсот шістдесят шість гривень вісімдесят вісім копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 березня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3