Справа № 826/22357/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 березня 2016 року № 826/22357/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів: Аблова Є.В., Літвінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до третя особаМіністерства соціальної політики України Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві Державної адміністрації
провизнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства соціальної політики України, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві Державної адміністрації, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 30.07.2015 (Протокол №88) про визнання безпідставною видачу посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», категорії 2 серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 13.03.1995.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачем безпідставно прийнято оскаржуване рішення, чим порушено законні права та інтереси позивача.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення на позов, у яких зазначив, що на підставі представлених документів Комісією прийнято рішення про безпідставність видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. Просив розгляд справи проводити без присутності представника Комісії.

Представник третьої особи у своїх поясненнях на позов вказав, що ОСОБА_1 був позбавлений статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, оскільки виявлені розбіжності в даних щодо населеного пункту в зоні відчуження між випискою з наказу начальника Штабу-першого заступника командуючого військами Червонопрапорного Київського військового округу від 08.10.1991№ 0174 (значиться-прибув із відрядження 22.05.1986 з м. Чорнобиль) та з випискою з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.05.1986 №123 (значиться-прибув із відрядження 22.05.1986 з м. Овруч, що не є зоною відчуження)". Також подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Київською міською державною адміністрацією 08.02.1993 ОСОБА_1 видано посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (категорія 2 серія А номер 081865).

На виконання листа Мінсоцполітики від 13.04.2012 №312/20/112-12 управлінням направлено ряд запитів до: Галузевого державного архіву Міністерства оборони України і Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву міністерства оброни України щодо надання архівної довідки про участь ОСОБА_1 в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Після опрацювання листів на зазначені запити, було винесено рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації від 17.03.2015 (протокол №2) передати особову справу ОСОБА_1 на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України.

30.07.2015 Комісією було прийнято рішення оформлене Протоколом №88 про безпідставну видачу ОСОБА_1 посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» 2 категорії, в зв`язку з тим, що в процесі проведеної перевірки не було підтверджено факт виконання робіт в зоні відчуження та вирішено на підставі представлених документів визнати безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначено, що вказане посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Позивач дізнався про вказане вище рішення з листа Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві Державної адміністрації від 17.08.2015 № 260-5257/33.

На підставі прийнятого рішення Комісії від 30.07.205 (Протокол №88) органами Пенсійного фонду України на обліку яких перебуває позивач було призупинено останньому виплату пенсії як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Позивач вважає, що твердження Комісії спростовуються відомостями та інформацією, яка міститься в документах, які були надані Комісії для вивчення та перевірки, з яких убачається наступне.

Відповідно до Довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 29 квітня 1998 року № 51/1/2916 відзначено, що Наказом начальника штабу- першого заступника командувача військами Кразнознаменського Київського військового округу № 0174 від 08 жовтня 1991 року капітана ОСОБА_1 серед інших військових генералів і офіцерів, було направлено в службове відрядження в зону Чорнобильської АЕС.

Факти перебування в зоні Чорнобильської АЕС підтверджуються Довідкою військової частини 64038 від вересня 1991 року№ 69, згідно якої капітан ОСОБА_1 , проходячи дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира взводу обробки озброєння і військової техніки в період з 10 травня 1986 року по 22 травня 1986 року, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження.

Аналогічні відомості містяться у виписці з Наказу командира військової частини 64038 від 22 травня 1986 року № 123 та виписці з Наказу Начальника штабу - першого заступника Командуючого військами Краснознаменського Київського військового округу.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до ст. 9, 10, п. 2 ч. 1 ст. 14, ч.ч. 1, 4 ст. 15 Закону №796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи також регулюються Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року, згідно п.п. 5, 10, 12 якого, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" і "Постраждалий від Чорнобильської катастрофи" (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68, число 34, с. 7; 1998 р., N 19, ст. 681), з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

До пунктів дезактивації техніки і санітарної обробки населення належать пункти у межах сіл Діброви Поліського, Дитяток і Старих Соколів Іванківського районів, на аеродромах Чернігівського вищого військового училища льотчиків у місті Чернігові і селі Малійках Чернігівського району Чернігівської області та пункт дезактивації залізничного транспорту на станції Вільча Поліського району.

Видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Конституційного Суду України, Верховного Суду України, Вищого арбітражного суду України, Прокуратури України, Кабінету Міністрів України, а також керівникам центральних органів виконавчої влади, Фонду державного майна України, Антимонопольного комітету України, головам обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, працівникам підприємств і організацій, розташованих у зоні відчуження, - Мінпраці; іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються, зокрема:

- учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

- особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток №1).

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №187 від 17 травня 2006 року затверджено Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до п.п. 1.1, 3, 5.1, 5.3 якого, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основні завдання Комісії: розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії; перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно.

Рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії.

У ході розгляду справи судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Мінсоцполітики у зв`язку з непідтвердженістю факту виконання позивачем робіт у зоні відчуження, оскільки позивача було відряджено у військову частину НОМЕР_3 , яка згідно ДГШ, як і військові частини НОМЕР_4 та НОМЕР_2 , не приймала участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За інформацією Департаменту соціального захисту населення Київської міськдержадміністрації посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 позивачу було видано на підставі довідок військових частин А-0108 від 07.12.1992 № 119/199 та 64038 від 04.09.1991 № 69, виписки з наказу начальника штабу першого заступника командуючого військами Червонопрапорного Київського військового округу від 08.10.1991 № 0174, виписки з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.05.1986 №П2 та від 22.05.1986 № 123.

Згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12.05.2014 № 179/1/6269 позивач відряджався в м. Овруч у військову частину 18876 для робіт по дезактивації місцевості, м. Овруч Овруцького району Житомирської області розташовано за межами зони відчуження.

Разом з тим, як повідомив відповідач суду, в довідці Львівського територіального архівного відділу від 11.07.2014 № 179-2/926 зазначено, що в наказах командира військової частини НОМЕР_3 за період з 10.05.1986 по 22.05.1986 ОСОБА_1 не значиться.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність документального підтвердження факту праці безпосередньо у зоні відчуження позивача в період з моменту аварії до 1 липня 1986 року, колегія суддів дійша висновку про обгрунтованість тверджень Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Мінсоцполітики відносно того, що факт виконання позивачем робіт у зоні відчуження не підтверджений.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді Є.В. Аблов

А.В. Літвінова