Справа № 2а-6331/12/1070
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Київ К/800/23147/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Кошіля В.В.,

Степашка О.І.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Павлік І.П.,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - Кравчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014

у справі № 2а-6331/12/1070

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт»

до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області ДПС

третя особа - Державна податкова інспекція у Подільському районі м. Києва ДПС

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2013, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

В судове засідання з'явилися представники позивача та третьої особи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представником третьої особи було заявлене клопотання про заміну Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва ДПС на її правонаступника - Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Згідно зі ст. 55 КАС України, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства у частині користування надрами за період з 01.01.2008 по 30.06.2012, за результатами якої складено акт від 15.08.2012 № 311/22-205/03150071, у висновках якого зафіксовано порушення позивачем Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 зі змінами та доповненнями, в результаті занижено збір за користування надрами за перевіряємий період на загальну суму 3015459,64 грн.

Податковим органом зазначено, що позивачем при обчисленні зобов'язання з платежів за користування надрами не враховано коефіцієнт, що застосовується до нормативів платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, який для видобування піщано-гравійної сировини в межах акваторії морів, водосховищ, у річках та їх заплавах, становить « 2».

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.09.2012 №/2282, яким позивачу нараховано грошове зобов'язання за платежем «плата за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення» у розмірі 1116584,83 грн. (за основним платежем - 893267,86 грн. та за штрафними санкціями - 223316,97 грн.).

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про задоволення позову, враховуючи наступне.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, ПАТ «Київський річковий порт» протягом 2008-2009 років здійснено гідронамив піску в акваторії Канівського водосховища на підставі акта про надання гірничого відводу від 24.06.1997 № 8 та спеціального дозволу від 05.11.1996 № 672.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Кодексу України про надра, Інструкцією про порядок обчислення і справляння плати за користування надрами для видобування корисних копалин, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету України по геології і використанню надр, Міністерства праці та соціальної політики України від 30.12.1997 N 207/472/51/157 (далі - Інструкція), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин» від 26 березня 2008 року № 264 (далі - Постанова № 264), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 28 Кодексу про надра, користування надрами є платним. Плата за користування надрами справляється у вигляді платежів за користування надрами.

Згідно зі статтею 30 Кодексу про надра, нормативи плати за користування надрами та порядок її справляння встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 2 Інструкції передбачено, що платниками плати за користування надрами для видобування корисних копалин є всі суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які здійснюють видобування корисних копалин, включаючи підприємства з іноземними інвестиціями.

Пунктом 3 Постанови № 264 закріплено, що об'єктом справляння платежу є обсяг (кількість) погашених або видобутих корисних копалин, який визначається платником за відповідною інструкцією, затвердженою Мінприроди. До об'єкта справляння платежу включаються втрати корисних копалин, крім втрат запасів корисних копалин, що згідно з технічними проектами розташовані в охоронних і бар'єрних ціликах (між шахтами) поблизу неякісно затампонованих свердловин або виникли внаслідок аварійних викидів в атмосферу вуглеводнів та вимушених продувок нафтогазових свердловин.

У пункті 4 Постанови № 264 передбачено, що вартість видобутих у звітному (податковому) періоді корисних копалин (готової продукції) обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства) за більшою з таких її величин: за фактичними цінами реалізації видобутих корисних копалин; за розрахунковою вартістю видобутих корисних копалин.

Відповідно до пункту 7 Постанови № 264, вартість одиниці кожного виду видобутих корисних копалин обчислюється як співвідношення суми доходу, отриманого платником від реалізації корисних копалин, визначеної відповідно до пункту 5 цього Порядку, та обсягу (кількості) реалізованих корисних копалин, що визначається за даними бухгалтерського обліку запасів готової продукції платника.

У пунктах 12 та 14 Постанови № 264 закріплено послідовний порядок обчислення платежів за користування надрами для видобування корисних копалин та наведено відповідні формули, які повинні застосовуватися платниками податку. При цьому, коефіцієнт, який застосовується при здійсненні таких розрахунків суб'єктами господарювання, які здійснюють видобування піщано-гравійної сировини в межах акваторії морів, водосховищ, у річках та їх заплавах, наведений у додатку до постанови та дорівнює двом.

За приписами пунктів 15-18 Постанови № 264, справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, платник до закінчення визначеного Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" граничного строку подання податкових розрахунків за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає за встановленою ДПА формою податкові розрахунки з платежів органу державної податкової служби: за місцезнаходженням у межах території України ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини; за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України. У разі коли місце обліку платника не збігається з місцезнаходженням у межах території України ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, копія податкового розрахунку з платежів подається органу державної податкової служби за місцем обліку платника. Платник протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період виконує зобов'язання щодо внесення платежів у сумі, визначеній в розрахунку з платежів, поданому ним органу державної податкової служби: за місцезнаходженням у межах території України ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини; за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України. Платник несе відповідальність за правильність обчислення суми платежів, повноту і своєчасність їх внесення до бюджету, а також за своєчасність подання органам державної податкової служби відповідних розрахунків згідно із законодавством.

Отже, з наведених законодавчих норм вбачається, що суб'єкти господарювання, які здійснюють видобування піщано-гравійної сировини в межах акваторії морів, водосховищ, у річках та їх заплавах та є платниками збору за користування надрами при складанні податкової звітності зобов'язані дотримуватися правил обчислення зазначеного збору за відповідною формулою із врахуванням коефіцієнту « 2» та направляти податкову звітність до податкових органів з урахуванням особливостей розмежування місця реєстрації платника податків та місця знаходження земельної ділянки, на якій здійснюється господарська діяльність з видобування корисних копалин.

Разом з тим, судами встановлено, що позивачем було повною мірою виконано вимоги податкового законодавства щодо порядку обчислення збору за користування надрами у звітних періодах, за які проводилася перевірка податковими органами. Крім того, з детальних розрахунків, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що позивачем було застосовано необхідну формулу розрахунків, регламентовану Постановою № 264, та коефіцієнт, який встановлений у додатку до цієї Постанови і дорівнює « 2».

Таким чином, за наведених вище обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що у відповідача були відсутні підстави для визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем «плата за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення», у зв'язку з чим судами правомірно скасовано спірне податкове повідомлення-рішення від 12.09.2012 №/2282.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Здійснити заміну Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва ДПС на її правонаступника - Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис)О.А. Моторний
Судді(підпис)В.В. Кошіль
(підпис)О.І. Степашко