Справа № 826/25737/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 березня 2016 року № 826/25737/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА"
до Державної служби геології та надр України
прочасткове скасування пункту 2 наказу №374 від 18.11.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про часткове скасування пункту 2 наказу №374 від 18.11.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ №374 від 18.11.2015 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007, власником якого є позивач видано з порушенням вимог частини п'ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" положеннями якої передбачено, що виробництво суб'єкта господарювання може бути зупинено виключно за рішенням суду. Також позивач посилався на те, що у нього відсутня можливість отримати дозвіл на утворення та розміщення відходів, оскільки новий порядок видачі дозволу у сфері поводження з відходами на даний час не затверджений та на те, що чинним законодавством не передбачено необхідності внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами у зв'язку із затвердженням Протоколу ДКЗ.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що 02.12.2015 Державною службою геології та надр України прийнято наказ № 401 яким скасовано наказ Держгеонадра України № 374 від 18.11.2015 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007, наданого позивачу з метою видобування ільменітових розсипних руд Бирлузівського родовища, розташованого у Кіровоградській області, з дати реєстрації наказу, та надано 30 календарних днів для усунення порушень.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час розгляду справи колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.09.2015 працівниками Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України була проведена планова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної «ВЕЛТА» щодо дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування.

За результатами перевірки складено акт № 57/4275-К від 16.09.2015 відповідно до якого були виявлені наступні порушення вимог законодавства у сфері надрокористування:

- відсутність дозволу на утворення та розміщення відходів, що є порушенням статті 24 кодексу України про надра;

- не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007 у зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ № 2596-ДСК від 11.04.2012, що є порушенням підпункту 4 пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011.

16.09.2015 Державної служби геології та надр України видано припис № 57/4275-К від 16.09.2015, яким зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної «ВЕЛТА» усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування зафіксовані в акті № 57/4275-К від 16.09.2015 та подати в письмовій формі до Південного міжрегіонального відділу матеріали, які підтверджують стан усунення порушень.

18.11.2015 Державною службою геології та надр України було видано наказ № 374 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», яким у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної «ВЕЛТА» припису №57/4275-К від 16.09.2015 було зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до цього наказу, в тому числі дозволу № 4275 від 13.06.2007, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної «ВЕЛТА».

Товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ «ВЕЛТА», не погоджуючись з наказом №374 від 18.11.2014 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007, наданого Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної «ВЕЛТА», вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1 Закону України "Про відходи" відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Пунктами "в", "г" та "д" частини першої статті 17 зазначеного Закону встановлено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку; забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки

Згідно з частинами першою та другою статті 26 Закону України "Про відходи" державному обліку та паспортизації підлягають в обов'язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2034 від 01.11.1999 цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов'язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).

Згідно з пунктом "с" частини першої статті 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" було скорочено кількість документів дозвільного характеру та запроваджено єдиний дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, зокрема, було скасовано дозвіл на будівництво або реконструкцію об'єкта поводження з відходами, дозвіл на розміщення відходів, погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів, дозвіл на експлуатацію об'єкта поводження з небезпечними відходами, дозвіл на зберігання та видалення відходів, спеціальний дозвіл на розміщення відходів та деякі інші документи дозвільного характеру.

В листі Департаменту екологічної безпеки та дозвільної системи Міністерства екології та природних ресурсів України № 7/1409-14 від 20.05.2014 "Щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" зазначено наступне: "У зв'язку з набранням чинності Законом України від 09.04.2014 N 1193-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" Міністерство екології та природних ресурсів України повідомляє.

Суб'єктами господарювання відповідно до вимог Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого постановою від 03.08.98 N 1218, були подані до Мінприроди пакети документів для одержання погодження проектів лімітів на утворення та розміщення небезпечних відходів та дозволів на розміщення небезпечних відходів.

Згаданим Законом внесено зміни до Закону України "Про відходи" та Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", якими передбачено скасування необхідності одержання лімітів на утворення та розміщення відходів, у тому числі й погодження Мінприроди щодо небезпечних відходів та дозволів на розміщення відходів.

Ураховуючи зазначене, з 26 квітня 2014 року суб'єкти господарювання можуть провадити господарську діяльність без одержання лімітів на утворення та розміщення відходів та дозволів на розміщення відходів.

Одночасно повідомляємо, що Мінприроди повертає пакети документів для одержання погодження проектів лімітів на утворення та розміщення небезпечних відходів та дозволів на розміщення небезпечних відходів, у зв'язку з тим, що необхідність одержання зазначених документів дозвільного характеру скасовано.".

Факт того, що проект нового порядку видачі дозволу на операції у сфері поводження з відходами розроблений Міністерством екології та природних ресурсів і оприлюднений на його офіційному веб-сайті не було затверджено сторонами не заперечується.

Отже, як станом на момент видання відповідачем наказу №374 від 18.11.2015, так і станом на момент розгляду справи судом порядок надання нового дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами не затверджено, з огляду на що у суб'єктів господарювання відсутня можливість отримання дозволу на утворення та розміщення відходів.

Відповідно до припису № 57/4275-К від 16.09.2015 позивача зобов'язано усунути порушення, яке полягає у відсутності дозволу на утворення та розміщення відходів.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що у позивача була відсутня можливість виконати вимоги припису № 57/4275-К від 16.09.2015 в частині щодо усунення порушення, яке полягає у відсутності дозволу на утворення та розміщення відходів з незалежних від нього причин.

Частиною першою статті 19 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Позивачем на підставі наказу Державної служби геології та надр № 363 від 31.07.2012 було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4275 від 13.06.2007.

Частиною другою статті 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр зобов'язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Пунктом 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 встановлено, що внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем документів у разі: правонаступництва юридичної особи (надрокористувача) у результаті реорганізації; зміни особливих умов та інших умов, визначених у дозволі; зменшення площі ділянки надр за ініціативою надрокористувача або відповідних контролюючих органів; виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів; заснування (створення) надрокористувачем юридичної особи з метою продовження діяльності на наданій йому у користування ділянці надр за умови передачі новоутвореній юридичній особі основних засобів або іншого майна, необхідного для забезпечення та ефективного користування надрами згідно з дозволом, та якщо частка надрокористувача в статутному (складеному) капіталі новоутвореної юридичної особи на час прийняття рішення про внесення змін до дозволу становить не менш як 50 відсотків; виявлення надрокористувачем після отримання дозволу описок, очевидних помилок. Для внесення змін до дозволу заявник подає заяву, в якій зазначаються номер та дата дозволу, разом з: копією паспорта та реєстраційним номером облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (фізичні особи, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті, подають лише копію паспорта із серією, номером та відміткою); інформацією (у формі довідки, яка складається надрокористувачем, засвідчується його підписом та скріплюється печаткою) про виконання особливих умов дозволу, до якого планується внести зміни, та програми робіт, виконання якої передбачено угодою про умови користування надрами; пояснювальною запискою, яка складається надрокористувачем, засвідчується його підписом, скріплюється печаткою та містить обґрунтування необхідності внесення змін до дозволу. До перелічених документів заявник додає: оригінал або засвідчену копію передавального акта або розподільчого балансу, складеного відповідно до вимог законодавства, або нотаріально засвідчену копію цивільно-правового договору, який підтверджує факт передачі майна, необхідного для користування надрами, та засвідчені копії установчих документів - у випадках, передбачених підпунктами 1 і 5 цього пункту.

Відповідно до пункту 18 зазначеного Порядку орган з питань надання дозволу надає протягом 30 календарних днів з дати надходження заяви про переоформлення дозволу (внесення змін до нього) та документів, що додаються до неї, заявникові дозвіл на новому бланку з урахуванням відповідних змін або вмотивовану відмову. Переоформлення дозволу або внесення змін до нього здійснюється без зміни номера, дати реєстрації, строку його дії та умов користування надрами і є обов'язковою підставою для внесення змін до угоди про умови користування надрами. У разі зміни особливих умов, визначених у дозволі, до нього вносяться зміни з урахуванням змін умов користування надрами. Під час отримання переоформленого дозволу або дозволу із внесеними до нього змінами надрокористувач повертає органу з питань надання дозволу оригінал виданого раніше дозволу.

Таким чином, положеннями чинного законодавства визначено коло обставин, за наявності яких здійснюється внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, до яких, зокрема, виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів, водночас не передбачено, як обов'язку надрокористувача щодо подання заяви про внесення відповідних змін, так і строків протягом яких відповідна заява має бути подана.

Відповідно до припису № 57/4275-К від 16.09.2015 позивача зобов'язано усунути порушення, яке полягає в тому, що ним не були внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007 у зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ №2596-ДСК від 11.04.2012.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що положеннями чинного законодавства не передбачено обов'язку позивача щодо внесення мін до дозволу на користування надрами №4275 від 13.06.2007 у зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ №2596-ДСК від 11.04.2012, а передбачено можливість внесення відповідних змін, суд дійшов висновку про те, що вимога щодо усунення відповідного порушення не ґрунтується на вимогах винного законодавства.

Підпунктом 8 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 встановлено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.

Посилання позивача на те, що наказ №374 від 18.11.2015 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007, власником якого він є видано з порушенням вимог частини п'ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не приймаються судом до уваги з огляду на те, що положеннями зазначеної норми встановлено порядок зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання, а не порядок зупинення дії дозволу на користування надрами.

З огляду на зазначене враховуючи встановлення судом факту невиконання позивачем припису № 57/4275-К від 16.09.2015 внаслідок відсутності об'єктивної можливості для виконання вимоги щодо отримання дозволу на утворення та розміщення відходів та вимоги щодо внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами №4275 від 13.06.2007 внаслідок відсутності відповідного законодавчо визначеного обов'язку щодо внесення змін, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для зупинення дії дозволу позивача на користування надрами.

Водночас суд звертає увагу на той факт, що наказом Державної служби геології та надр України № 401 від 02.12.2015 "Щодо часткового скасування наказу Держгеонадр України від 18.11.2015 № 374" скасовано наказ Державної служби геології та надр У країн № 374 від 18.11.2015 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення д спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007, наданого Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Велта» з метою видобування ільменітових розсипних руд Бирлузівського родовища, розташованого Кіровоградській області, з дати його реєстрації.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним пункт 2 наказу Державної служби геології та надр України №374 від 18.11.2015 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Велта».

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко