Справа № 2а-271/11/1370
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Київ К/800/37665/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Приходько І.В.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Приватного підприємства «Тобі-ГНГ» (далі - Підприємство) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі № 2а-271/11/1370 за адміністративним позовом Підприємства до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова (далі - ДПІ),

про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року Підприємство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування рішень ДПІ № від 3.06.2010, № від 27.08.2010 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій.

18 березня 2011 року постановою Львівського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Підприємство звернулося із касаційною скаргою про скасування постанови Львівського окружного адміністративного суду та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 25.05.2010 ДПІ була здійснена перевірка Підприємства щодо дотримання ним порядку здійснення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за наслідками якої того ж дня був складений акт.

У акті перевірки зазначено, що Підприємством у порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не були надані накладні на товар на загальну суму 6 512,75 грн., що є порушенням ведення обліку товарних запасів за місцем реєстрації.

3 червня 2010 року ДПІ прийняла рішення № щодо застосування до Підприємства штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 13 025,50 грн.

26 липня 2010 року Підприємство звернулося до ДПІ зі скаргою щодо скасування рішення ДПІ № від 3.06.2010.

17 серпня 2010 року ДПІ прийняла рішення № 15911/10/25-005/256 щодо залишення без змін рішення ДПІ № від 3.06.2010, а скаргу Підприємства без задоволення.

27 серпня 2010 року ДПІ прийняла рішення № щодо застосування до Підприємства штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 200,00 грн.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон 265/95) місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно з п. 12 ст. 3 Закону 265/95 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 6 Закону 265/95 облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з ст. 21 Закону 265/95 до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суди обґрунтовано зазначили, що Підприємством був підтверджений факт того, що прихідні документи на товар, що знаходився в реалізації на час перевірки були відсутні у зв'язку із передачею їх до центрального офісі, тому податковим органом були правомірно застосовані до Підприємства штрафні (фінансові) санкції.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Тобі-ГНГ» відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Приходько І.В.