Справа № 823/5454/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5454/15 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотленд» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотленд» до Корсунь-Шевченківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотленд» до Корсунь-Шевченківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що наявними в матеріалах справи первинними документами підтверджується факт виконання умов договору і реальність господарських операцій позивача та доводить факт поставки товару.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 10 червня 2015 року по 01 липня 2015 року посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Тотленд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Улюс», ТОВ «Енокс», ТОВ «Пріма-2014», ТОВ «Аскаль», ПП «Інтеррайс», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум-2014» за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2015 року, за наслідками якої складено акт від 08 липня 2015 року №36/23-14-22-00/38743855, в якому встановлено порушення позивачем пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, п.137.1 ст.137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 5920302,00 грн., в тому числі за 2014 рік в сумі 5920302,00 грн.

На акт перевірки від 08 липня 2015 року №36/23-14-22-00/38743855 позивачем були подані заперечення та в листі Корсунь-Шевченківської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від 22 липня 2015 року №2297/23-14-22-00/22-033 про результати розгляду заперечення зазначено, що ТОВ «Тотленд» частково надані аргументи на підтвердження безпідставності висновків акту перевірки позивача та визначено, що суть порушень, викладених в акті перевірки з врахуванням наданих додатково первинних документів становить: порушення позивачем вимог пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, п.137.1 ст.137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 111003,62 грн., в тому числі за 2014 рік в сумі 111003,62 грн.

На підставі акту перевірки від 08 липня 2015 року №36/23-14-22-00/38743855 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 липня 2015 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «Тотленд» за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 138755,00, в тому числі за основним платежем - 111004,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 27751,00 грн.

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку та рішеннями ГУ ДФС у Черкаській області від 16 жовтня 2015 року №21210/23-00-10-0210 та ДФС України від 14 грудня 2015 року №26494/6/99-99-10-01-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 липня 2015 року № та рішення прийняте за наслідками розгляду первинної скарги, а скаргу ТОВ «Тотленд» - без задоволення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на неподання позивачем суду первинних документів в підтвердження господарських операцій.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.1, п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Пунктом 138.1 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на реальність господарських операцій з контрагентами, які підтверджені первинними бухгалтерськими документами.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача, щодо заниження позивачем податку на прибуток ґрунтуються на безтоварності господарських операцій між ТОВ «Тотленд» та ТОВ «Улюс» з огляду на їх не підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами.

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій між ТОВ «Тотленд» та ТОВ «Улюс» позивачем надано копії первинних документів, які доводять факт здійснення таких господарських операцій.

Так, 09 липня 2014 року між ТОВ «Тотленд» (покупець) та ТОВ «Улюс» (постачальник) укладено договори поставки сільськогосподарської продукції №0907р-1 та №0907я-1, за умовами яких постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію, а покупець зобов'язується прийняти товар у власність та оплатити його на умовах визначених цим договором.

Товаром за договором від 09 липня 2014 року №0907р-1 є ріпак продовольчий, не насіннєвий, призначений для продовольчих потреб, країна походження - Україна, врожай 2014 року (п.1.2 договору).

Товаром за договором від 09 липня 2014 року №0907я-1 є ячмінь, не насіннєвий, призначений для кормових потреб, країна походження - Україна, врожай 2014 року (п.1.2 договору).

Загальна ціна (вартість) вказаних договорів складає суму всіх накладних, відповідно до яких було поставлену товар протягом строку дії договорів (п.2.1 договорів).

Відповідно до п.2.5 договорів оплата проводиться покупцем по факту поставки товару протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати поставки товару після отримання результатів аналізу якості на поставлений товар, що проводиться лабораторією портового терміналу - базису поставки за умови надання постачальником додатково наступних документів: рахунку-фактури на оплату вартості (ціни) поставленого (вивантаженого в місці поставки) товару, видаткової накладної, на загальну кількість поставленого товару, виписаною датою поставки (вивантаження в місці поставки) товару, податкової накладної (скоригованої податкової накладної), оформленої відповідно до вимог Податкового кодексу України на загальну вартість (ціну) поставленого товару, завірених підписом керівника та печаткою постачальника реєстру вивантажених автомобілів в базисі поставки.

Відповідно до укладених додаткових угод №1 від 09 липня 2014 року та №2 від 17 липня 2014 року до договору від 09 липня 2014 року №0907р-1, а також №1 від 09 липня 2014 року та №2 від 18 липня 2014 року до договору від 09 липня 2014 року №0907я-1 постачальник заявляє та підтверджує, що він являється підприємством, що не придбавало товар безпосередньо у сільськогосподарського підприємства - виробника товару.

На підтвердження виконання умов зазначених договорів позивачем подано до суду: копії видаткових накладних: №Ил-0000591 від 19 липня 2014 року на суму 433441,60 грн. без ПДВ, №Ил-0000357 від 14 липня 2014 року на суму 235004,00 грн. без ПДВ; копії товарно-транспортних накладних: від 13 липня 2014 року №113534, від 13 липня 2014 року №113533, від 13 липня 2014 року №113535, від 17 липня 2014 року №321929, від 17 липня 2014 року №329187.

Додатково до суду апеляційної інстанції позивачем подано копії податкових накладних: №591 від 19 липня 2014 року на суму 433441,60 грн. без ПДВ; №357 від 14 липня 2014 року на суму 235004,00 грн. без ПДВ.

Проведення позивачем розрахунків за поставлену ТОВ «Улюс» сільськогосподарську продукцію підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку ТОВ «Тотленд» за 14 липня 2014 року та 22 липня 2014 року.

На підтвердження економічної мети вказаних господарських операцій та спрямування їх на отримання прибутку позивачем, основним видом діяльності якого є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, подано до суду копію зовнішньоекономічного контракту №Р110924 від 13 червня 2014 року, укладеного з компанією «Bunge SA», на поставку насіння ріпаку продовольчого, вищого та/або 1-го класів насипом, врожаю 2014 року, а також копію митної декларації від 05 вересня 2014 року №504050000/2014/103925 на підтвердження експорту насіння ріпаку продовольчого 1-го класу, врожаю 2014 року, згідно якої відправником є ТОВ «Тотленд», а одержувачем «Bunge SA».

Отже, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Посилання контролюючого органу щодо відсутності у позивача первинних бухгалтерських документів та невідповідність наявних документів ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» спростовано матеріалами справи.

Крім того, під час проведення перевірки та оскарження висновків акту перевірки позивача відповідачем досліджені первинні документи, подані ТОВ «Тотленд», а саме: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АД №043882, видана 14 лютого 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_2 являється керівником ТОВ «Улюс»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АД №047482, виданий 10 липня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_2 являється керівником ТОВ «Енокс»; наказ №2 від 07 липня 2014 року «Про призначення директора», відповідно до якого директором ТОВ «Енокс» призначається ОСОБА_2, підписав даний наказ засновник ТОВ «Енокс» ОСОБА_2; посвідчення про якість зерна, чим підтверджено якість ячменю врожаю 2014 року; акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) та відповідні договори на проведення робіт (надання послуг) між ТОВ «Грейн - Сервіс - ГР» та ТОВ «Тотленд» про те, що ТОВ «Грейн - Сервіс - ГР» проведенні роботи по організації дослідження, оформлення карантинних сертифікатів, карантинного догляду (ріпак, що накопичується у Миколаївському МТП), ТОВ «Ник Агро ЮГ» та ТОВ «Тотленд» про те, що ТОВ «Ник Агро ЮГ» надані послуги по сертифікації ячменю фуражного, кукурудзи фуражної, пшениці 2 та 3 класів (ветеринарні та карантинні сертифікати), оформлення протоколів досліджень продукції ГМО, безпеки і радіології, ТОВ «Агро Логистик» та ТОВ «Тотленд» про те, що ТОВ «Агро і Логистик» надані послуги по організації і оформленню карантинних сертифікатів на рапс, лабораторні дослідження, експертиза та догляд, винагородження повіреного за карантинні сертифікати; витяг з електронного реєстру отримання товару в порту в розрізі товарно-транспортних накладних (завірений ТОВ «Тотленд», реєстр портом не завірений).

Однак, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підтвердження господарських операції з огляду на неподання позивачем під час проведення перевірки первинних документів, зокрема, товарно-транспортних накладних до видаткової накладної №Ил-0000591 від 19 липня 2014 року (ріпак продовольчий) на суму 433441,60 грн. та до видаткової накладної №Ил-0000357 від 14 липня 2014 року (ячмінь продовольчий) на суму 150788,00 грн., у зв'язку з чим неможливо підтвердити факт приймання товару портом (відсутня відмітка порту) та не підтверджується факт поставки даного товару, а також з огляду на те, що дати товарно-транспортних накладних та дати видаткових накладних не відповідають п.2.5 укладених договорів, а саме товарно-транспортні накладні сформовані раніше видаткових накладних.

Як вбачається з письмових пояснень, наданих відповідачем до суду першої інстанції, висновки податкового органу щодо завищення витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, в сумі 584229,60 грн. і, як наслідок, донарахування податку на прибуток в сумі 111003,62 грн. ґрунтуються на тому, що позивачем в ході проведення перевірки та під час розгляду заперечень на акт перевірки надані первинні документи, частина з яких надана у формі, що не читалась, зокрема, товарно-транспортні накладні до видаткових накладних №Ил-0000591 від 19 липня 2014 року (ріпак продовольчий) на суму 433441,60 грн. та №Ил-0000357 від 14 липня 2014 року (ячмінь продовольчий) на суму в частині 150788,00 грн.

Разом з тим, в силу вимог п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Наведена норма лише визначає статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежує право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Таким чином, норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідні документи були надані відповідачу під час надання заперечень на акт перевірки, однак копії цих документів були неякісні, що не позбавляло відповідача можливості витребувати інші копії цих документів або надання їх оригіналів.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегією суддів не встановлено невідповідність первинних документів по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Улюс» ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки товарно-транспортні накладні та видаткові накладні містять відповідні реквізити. При цьому, наявність або відсутність окремих документів, або помилки у їх оформленні не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо невідповідності первинних бухгалтерських документів встановленим законодавством нормам, непідтвердження господарських операцій відповідними засобами доказування та, як наслідок, відсутність реально вчинених господарських операцій позивачем з ТОВ «Улюс» не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно сформовано витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, придбання позивачем сільськогосподарської продукції та використання її у господарській діяльності позивача (оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин), суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29 липня 2015 року №, яке є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотленд» - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотленд» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Корсунь-Шевченківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 29 липня 2015 року №.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 28 березня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.