Справа № 824/18/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 березня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/18/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Козлової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Чернівецької області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, зобов'язання до вчинення певних дій та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури Чернівецької області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, зобов'язання до вчинення певних дій та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Уточнивши в ході розгляду справи позовні вимоги, ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії прокуратури Чернівецької області по встановленню переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників від 18 липня 2015 року в частині визначення ОСОБА_1 як особи, яка підлягає попередженню про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням штату працівників органів прокуратури;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Чернівецької області про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора прокуратури Чернівецької області з питань правового забезпечення у зв'язку з скороченням кількості прокурорів органів прокуратури від 18 грудня 2015 року №1317-к;

- зобов'язати прокуратуру Чернівецької області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора прокуратури Чернівецької області з питань правого забезпечення;

- зобов'язати прокуратуру Чернівецької області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 17 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до прокуратури Чернівецької області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії прокуратури Чернівецької області по встановленню переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників від 18 липня 2015 року в частині визначення ОСОБА_1 як особи, яка підлягає попередженню про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням штату працівників органів прокуратури залишено без розгляду.

Крім цього, в ході судового розгляду справи ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, було витребувано у відповідача додаткові докази у справі, які мають значення для правильного вирішення спору. Зокрема, витребувано довідки-характеристики на працівників прокуратури Чернівецької області, які брались до уваги на засіданні комісії по встановленню переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників прокуратури Чернівецької області 18 липня 2015 року.

Однак, станом на 29 березня 2016 року такі документи відповідачем на виконання вимог ухвали суду надано не було.

У зв'язку з цим, слід зазначити наступне.

Згідно частини четвертої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Відповідно до частини третьої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази, які витребовує суд, надсилаються безпосередньо до адміністративного суду.

За приписами частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень закріплений і у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якої постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, статтею 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за прояв неповаги до суду, що виражається, серед іншого, і в ухиленні від явки в суд свідка, і в ухиленні від надання витребуваних судом доказів.

Статтею 382 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили або перешкоджання його виконанню.

Статтею 166 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду на постановлення окремої ухвали в разі виявлення під час розгляду справи порушення закону суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи викладене, з метою з'ясування всіх обставин у даній справі, що мають значення для її правильного вирішення, суд вважає за необхідне повторно витребувати у відповідача належним чином завірені копії довідок-характеристик на працівників прокуратури Чернівецької області, які брались до уваги на засіданні комісії по встановленню переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників прокуратури Чернівецької області 18 липня 2015 року.

Керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Повторно витребувати у прокуратури Чернівецької області у строк до 06 квітня 2016 року належним чином завірені копії довідок-характеристик на працівників прокуратури Чернівецької області, які брались до уваги на засіданні комісії по встановленню переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників прокуратури Чернівецької області 18 липня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк

Ухвала у повному обсязі складена 30 березня 2016 року