Справа № 638/4351/16-а
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/4351/16-а>
Провадження № 2-а/638/189/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харковау складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

представника позивача Катриченко Д.В.,

відповідача ОСОБА_1,

перекладача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків справу за адміністративним позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця з України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

встановив:

Харківській прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі за текстом-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки Вєтнаму ОСОБА_1, якому просив:

- примусово видворити з України громадянку В"єтнаму ОСОБА_1 до країни походження;

- затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянку В"єтнаму ОСОБА_1 на строк необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більше як дванадцять місяців.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 березня 2016 року відповідач була затримана за незаконне перетинання державного кордону України в с. Веселе Харківського району Харківської області на термін до трьох діб для встановлення особи. В ході з'ясування обставин правопорушення встановлено, що відповідач разом з співвітчизником незаконно, поза пунктами пропуску потрапила до України. Законних підстав перебування на території України не має. Рішення позивача про про її примусове повернення у встановлений строк не виконала. Позивач вважає, що ОСОБА_1 в подальшому ухилятиметься від виїзду з території України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2016 року спільною міжвідомчою групою Харківського прикордонного загону та УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області за незаконне перетинання державного кордону України з Російською Федерацією затримано громадянку Вєтнаму ОСОБА_1 у складі групи осіб. В подальшому її було затримано в адміністративному порядку на три доби з метою встановлення особи.

Громадянка Вєтнаму ОСОБА_1 на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на території України не має.

Відповідно до ст.26 Закону України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження підполковником Слободян В.В. 19.03.2016 року прийнято рішення, яке затверджене начальником Харківського прикордонного загону Зайцевим Ю.О., про примусове повернення громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаним рішенням відповідача зобов'язано покинути територію України у термін до 20.03.2016 року. Проте, на теперішній час громадянка Вєтнаму ОСОБА_1 територію України не покинула через брак коштів. Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось.

Іноземець та особа зез громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію".

Відповідно до ч. 1 ст. 30 "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

В судовому засіданні встановлено, що громадянка ОСОБА_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

З матеріалів справи вбачається, що документів громадянка ОСОБА_1 не має, тому позивачпросить суд затримати відповідача з метою ідентифікації.

Згідно статті 183-5 КАС України позовні заяви іноземців чи осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про прийняття рішення про примусове видворення іноземців чи осіб без громадянства з України або щодо затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню, або з метою ідентифікації та забезпечення передачі іноземців чи осіб без громадянства відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців чи осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про примусове видворення громадянки Вєтнаму ОСОБА_1 та затримання її з метою ідентифікації є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 162, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

постановив:

Адміністративний позов Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_1 - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до країни походження.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянку Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М.Рибальченко