Справа № 333/8903/15-а
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8903/15-а
Провадження № 2-а/333/28/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про: 1) визнання незаконними дій УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя по виплаті ОСОБА_1 пенсії за період з травня по грудень 2015 року в розмірі 85 % призначеної пенсії; 2) зобовязання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з його пенсії за період з травень по грудень 2015 року; 3) зобовязання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя надати детальний розрахунок утриманих з пенсії коштів за період з травня по грудень 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що з 24.04.2015 року ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 85 % призначеної пенсії в сумі 4 206 грн. 26 коп., як працюючий пенсіонер, оскільки на вказану дату мав статус фізичної особи-підприємця, внаслідок чого з пенсії утримувався податок з доходів фізичних осіб в розмірі 15%.

29.04.2015 року була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, про що в Реєстр внесений запис № 5083100. Не дивлячись на це, з пенсії позивача і надалі утримується податок з доходів фізичних осіб в розмірі 15%.

04.06.2015 року позивач направив відповідачу звернення, в якому повідомив про виключення позивача з Реєстру 29.04.2015 року, на що отримав відповідь від 17.06.2015 року №112/С-9, де зазначалося, що після надання заявником повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та відповідної заяви, управлінням буде проведено перерахунок пенсії з наступного дня за днем звільнення, а утримані кошти за відповідний період будуть повернуті.

Позивач вважає дій відповідача необґрунтованими і незаконними, посилаючись на те, що вимагаючи від позивача надати повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, відповідач вийшов за межі своїх повноважень та порушив право позивача на отримання пенсії в належному розмірі.

УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя надало письмові заперечення, у яких заперечує проти зазначеного адміністративного позову в повному обсязі, зазначаючи, що на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя з 26.12.2012 року перебуває ОСОБА_1, який отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до інформації, зазначеній в Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 з 23.12.2013 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. Враховуючи зазначене та той факт, що станом на 01.04.2015 року ОСОБА_1 перебував у статусі працюючого пенсіонера, на підставі ст. 47 Закону № 1058-ІV (в новій редакції), пенсія позивачу виплачувалася в розмірі 85 відсотків.

04.06.2015 року до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя надійшло звернення позивача, в якому він просив зазначити, якими нормативними документами передбачений порядок повідомлення особи пенсійним органом про припинення зайняття підприємницькою діяльністю для проведення подальшого перерахунку пенсії. Листом від 17.07.2015 року № 112/С-9 позивача було повідомлено, що відповідно до п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2015 року № 22-1, у разі звільнення (припинення діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату звільнення (припинення діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви. Не погоджуючись із зазначеним ОСОБА_1 звернувся до суду.

Стосовно позиції позивача, викладеної в адміністративним позові, УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, якій діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Відповідно до п. 1.5 Порядку № 22-1 заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. При цьому така заява повинна відповідати встановленій законодавством формі, яка затверджена зазначеною постановою. Позивачем заяви у відповідній формі з даного питання до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя подано не було.

Також, у письмових запереченнях УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя зазначає, що відповідно до п. 2.21 Порядку № 22-1 обовязок повідомляти про обставини, які зумовлюють або можуть вплинути на розмір пенсії особи, законодавством покладено саме на пенсіонера. ОСОБА_3 був повідомлений про таке зобовязання двічі при зверненні за призначенням пенсії, вдруге у відповіді управління від 17.06.2015 року № 112/С-9.

Крім того, вважає, що позивачем залишено поза увагою положення п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону № 1058-ІV, яким передбачено, що застрахована особа зобовязана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Стосовно посилання позивача на те, що нормою п. 2.21 Порядку № 22-1 передбачено вичерпний перелік документів, які особа зобовязана надати на вимогу органу, який призначає пенсію: копія трудової книжки разом із записом про звільнення та/або копія цивільно-правового договору, зазначає, що зазначені документи подаються особою на вимогу пенсійного органу лише для засвідчення відповідних відомостей, після подачі відповідної заяви.

Також звертає увагу суду на той факт, що в своєму адміністративному позові ОСОБА_3 вказує на утримання з його пенсії, як працюючого пенсіонера, на підставі змін в діючому законодавстві. Проте ст. 47 Закону № 1058-ІV (в редакції на сьогоднішній день) передбачає не утримання з пенсії працюючого пенсіонера, а виплату її в розмірі 85%.

У судовому засіданні сторони підтримали доводи, викладені в позові та запереченнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

З квітня 2015 року ОСОБА_1 призначена пенсія в розмірі 85%, а саме, в сумі 4 206 грн. 26 коп., як працюючому пенсіонеру, оскільки на час призначення пенсії позивач мав статус фізичної особи-підприємця.

04.06.2015 року позивач звернувся до відповідача із листом, в тексті якого повідомив про те, що 29.04.2015 року позивача виключено з реєстру як фізичну особу-підприємця, про що внесений запис № 5083100.

Листом від 17.06.2015р. за №112/С-9 відповідач, з посиланням на п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 07.07.2014 року № 22-1 та ст. 16 цього Закону надав відповідь, зазначивши, що після надання ОСОБА_1 до Управління повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та відповідної заяви, Управлінням буде проведено перерахунок пенсії з наступного дня за днем звільнення згідно зі ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а утримані кошти за відповідний період будуть повернуті.

Позивач вважає вищевказані дії відповідача незаконними, у звязку з чим звернувся в суд з даним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 2 п. 2.21 «Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій» № 22-1 від 25.11.2005 року, документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв'язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки.

У разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).

У разі звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (копію трудової книжки із записом про звільнення та/або копію цивільно-правового договору).

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено обов'язок пенсіонерів повідомляти органи, що призначають пенсії про зміну умов, що впливають на виплату пенсій.

Згідно зазначеній статті, пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Також, при подачі заяви до органів пенсійного фонду, особі роз'яснюється про обов'язок особи своєчасно повідомити відділ пенсійного забезпечення про прийняття на роботу, звільнення та інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 103 вказаного Закону суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Згідно з матеріалами справи, позивач на час призначення йому пенсії був зареєстрований, як фізична особа-підприємець, який припинив підприємницьку діяльність 29.04.2015 року.

Згідно з вимогами Закону, на позивача покладено зобовязання повідомити орган ПФУ про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та надати відповідне повідомлення до органу ПФУ.

З матеріалів справи вбачається, що у спірних правовідносинах позивач не подавав до відповідача повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 29.04.2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявна вина позивача у формі ненадання відповідачу повідомлення від 29.04.2015 року про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, як обставину, що спричиняє зміну розміру пенсії.

Отже, дії відповідача по виплаті позивачу пенсії за період з травня по грудень 2015 року в розмірі 85 процентів призначеної пенсії є правомірними.

У звязку з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконними дій УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя по виплаті ОСОБА_1 пенсії за період з травня по грудень 2015 року в розмірі 85 % призначеної пенсії та зобовязання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з його пенсії за період з травень по грудень 2015 року.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя надати детальний розрахунок утриманих з пенсії коштів за період з травня по грудень 2015 року, оскільки позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідача з відповідною вимогою, а відповідачем було відмовлено у наданні такого розрахунку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутністю підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 69-71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Б. Кулик