Справа № 243/1698/16-а
Суддя: Неженцева О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЛОВ'ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/1698/16-а 2-а/243/40/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуюча суддя Неженцева О.В.

при секретарі Дзюба М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Слов'янську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 4 роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції України в Київській області Дмитренко Юрія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови поліцейського взводу № 4 роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції України в Київській області Дмитренко Ю.В. від 18 лютого 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями суб'єкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав заяву про підтримання заявлених позовних вимог, просив розгляд справи проводити за його відсутності, за участю його представника ОСОБА_3 /а.с.18/.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 29.02.2016 р., позов підтримав, подав письмову заяву від 30.03.2016 р. та просив провести розгляд справи за його відсутністю /а.с.30/.

У адміністративному позові ОСОБА_1 зазначено про те, що 18 лютого 2016 року відносно нього було складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення, згідно яких, він у цей день керуючи автомобілем марки «Nissan» модель «X-Trail», державний номер НОМЕР_1, о 09 годині 37 хвилин на 77 км а/д Київ-Харків, у Київській області, в зоні дії дорожного знаку 3.29 (обмеження 50 км/год.) перевищив швидкість на 25 км/год (вимірювалась приладом Писат ІС № 000722, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає, що незаконно притягнений до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення, хоча не мав на це права відповідно до ч.1 ст.255 КУпАП, окрім того, він не надав копію цього протоколу та навіть не надав можливості з ним ознайомитися. Також, позивач повідомляв поліцейського про бажання скористуватися правовою допомогою адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак поліцейський не надав йому такої можливості, чим порушив його право на захист. Зазначив, що поліцейський за допомогою приладу Писат ІС заміряв швидкість не його автомобіля, а іншого автомобіля, який обігнав позивача на автошляху. Окрім того, він не згоден з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки ним не було порушено Правила дорожнього руху. У постанові не зазначено юридичну адресу взводу роти ДПС, зовсім відсутні чітко та повно записані номер взводу та роти ДПС, не зазначено в якому населеному пункті чи за його межами, в якому районі Київської області водій керував транспортним засобом. Окрім того, не зазначене прізвище посадової особи, яка прийняла рішення по справі, не записано кого саме визнано винним у вчиненні правопорушення та на чию користь необхідно сплатити штраф. Поліцейським не були письмово опитані свідки правопорушення, а на копії постанови не проставлена гербова печатка підрозділу ДПС.

Посилаючись на наведене ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 18 лютого 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Поліцейський взводу № 4 роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції України в Київській області Дмитренко Ю.В. був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив /а.с.15,22,28,29/.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

Постановою від 18 лютого 2016 року серії ПС2 № 927656, винесеною поліцейським взводу № 4 роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції України в Київській області Дмитренко Ю.В. до водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що ОСОБА_1 18 лютого 2016 року о 09 годині 37 хвилин на 77 км. а/д Київ-Харків у Київській області рухався зі швидкістю 75 км/год, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження 50 км/год) перевищив швидкість на 25 км/год., вимірювалась приладом Писат ІС № 000722 /а.с.7/.

Частиною першою статті 122 КпАП України визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно пункту 12.9 «б» Правил дорожнього руху України водію забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компентенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, предбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином суд визнає необгрунтованими доводи позивача щодо відсутності повноважень у поліцейського Дмитренко Ю.В. на притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Окрім того, чинним законодавством не предбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, тому доводи позивача про невручення ОСОБА_1 копії протоколу суд не приймає до уваги.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою. Однак, як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, ним було заявлено клопотання про необхідність надання йому правової допомоги при розгляді справи, але поліцейським не було надано можливості для реалізації його права на захист. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. У матеріалах справи відсутні відомості щодо надання ОСОБА_1 правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тобто, поліцейським Дмитренко Ю.В. було порушено п.п.5 п.5 розділу ІІІ Інструкції, а саме не задоволено клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про надання правової допомоги і доказів правомірності своїх дій, відповідачем у порядку виконання положень ч.2 ст.71 КАС України суду не надано.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Вивченням постанови серії ПС 2 № 927656 від 18 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що вона не відповідає встановленим вимогам. Поліцейським Дмитренко Ю.В. під час складання цієї постанови було допущено ряд процесуальних порушень. Так, відповідно до вимог Інструкції, а саме п.5 розділу IV, встановлено, що форма постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачена додатком 5 цієї Інструкції. Форма постанови серії ПС2 № 927656 від 18.02.2016 року не відповідає додатку 5 Інструкції. Згідно з п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції записи у постанові здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім?я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання, місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім?я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами. Зазначені вимоги Інструкції не були дотримані поліцейським Дмитренко Ю.В. при складанні постанови.

Окрім того, зі змісту постанови про адміністративне правопорушення не вбачається, який саме пункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1, за що настає адміністративна відповідальність передбачена санкцією ч.1 ст.122 КУпАП, а зазначено лише про перевищення водієм ОСОБА_1 швидкості в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження 50 км/год).

У діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Згідно з постановою про адміністративне правопорушення від 18.02.2016 р., швидкість транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 вимірювалась приладом Писат ІС № 000722.

Відповідно до п.1 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС № 33 від 01.03.2010 р. технічними засобами для вимірювання швидкості руху є: вимірювач швидкості радіолокаційний "Беркут"; вимірювач швидкості радіолокаційний "Сокол"; вимірювач швидкості руху транспортних засобів радіолокаційний "Искра-1"; вимірювач швидкості руху транспортних засобів радіолокаційний "Радис"; вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "РАПИРА"; вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "ВИЗИР". Зазначений перелік технічних засобів є вичерпним. Таким чином, поліцейським Дмитренко Ю.В. було здійснено вимірювання швидкості приладом Писат ІС № 000722, який не входить до зазначеного Переліку і тому не може бути використаний для фіксування порушень правил дорожнього руху.

Відповідно до положення ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положення ч.6 ст.71 КАСУ якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Проаналізувавши обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обгрунтованості заявленого позову ОСОБА_1 та необхідність визнання постанови протиправною та її скасування.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не має законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС-2 № 927656 від 18.02.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн., закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя : О. В.Неженцева