Справа № 161/2262/16-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2262/16-а
Провадження № 2-а/161/163/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - Жука Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції Жука Руслана Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом на обґрунтування вказавши, що 14.02.2016 року відповідачем було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ПС2 № 800759 від 14.02.2016 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, в постанові відповідача зазначено, що він (позивач) вночі 14.02.2016 року зупинив свій транспортний засіб в м. Луцьку по проспекту Грушевського під кутом до краю проїзної частини, чим суттєво перешкоджав руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.5 ПДР. Проте, п. 15.5 Правил дорожнього руху слід застосовувати у зв'язку з п.п. «д» п. 15.9 Правил, який дозволяє зупинку тоді, коли відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини та транспортним засобом, що зупиняється, становить не менше 3 м. Відповідач ці вимоги закону та його пояснення до уваги не взяв, будь-яких вимірів не робив, тому твердження відповідача щодо «суттєвого перешкоджання руху інших транспортних засобів» є суб»єктивними. В той же час, згідно його замірів, відстань від краю проїзної частини до суцільної смуги становить 9,25 м, відстань від суцільної смуги до його автомобіля - 5,2 м. Навіть якщо б автомобіль було розташовано перпендикулярно до дороги, то відстань між транспортним засобом та суцільною смугою все одно складає більше 3 м, а саме - 4,9 м. Просить суд касувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 800759 від 14.02.2016 року поліцейського роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції Жука Р.О., складено стосовного нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В с удовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених в адміністративному позові.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядовий поліції Жук Р.О. позов не визнав, суду пояснив, що 14.02.2016 року ним здійснювалося патрулювання по місту Луцьку. На проспекті Грушевського ним було помічено автомобіль, належним позивачу, який було здійснено стоянку з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме з порушенням п. 15.5. Позивач зупинив свій автомобіль під кутом до проїзної частини, фактично перекривши праву смугу руху, чим створив суттєві перешкоди іншим учасникам руху. Відстань автомобіля позивача до розмітки 1.5 складала менше значно менше трьох метрів. Розмітка 1.5 на проспекті Грушевського фактично відсутня, проте позивач мав мати на увазі, що вона має бути і відповідно до п. 11,1 ПДР самостійно її визначити. Вважає, свої дії правомірними, а оскаржувану постанову законною та обґрунтованою. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, надані сторонами письмові та інші докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.02.2016 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядовим поліції Жуком Р.О. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 800759 за ст.122 ч. 1 КУпАП України (а.с. 22).

З вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 14 лютого 2016 року о 01.00 на проспекті Грушевського в м. Луцьку здійснив стоянку транспортного засобу під кутом до краю проїзної частини, чим суттєво перешкоджав руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 15.5 Правил дорожнього руху України ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів. Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах - тільки задньою частиною.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Судом встановлено, що позивачем 14.02.2016 року о 01.00 на проспекті Грушевського в м. Луцьку було здійснено саме стоянку транспортного засобу «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1.

Пунктом 15.10 ПДР визначено, що стоянка забороняється:у місцях, де заборонена зупинка; на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; ближче 50 м від залізничних переїздів; поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; на газонах.

Місця, де заборонена стоянка транспортних засобів, визначені в п. 15.9 ПДР, зокрема, п.п. «д» зазначає, що зупинка заборонена у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні судом встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 відповідачем свідки не опитувалися, виміри за допомогою технічних засобів не проводилися, схеми, фотозйомка чи інша фіксація виявленого правопорушення не здійснювалася.

На обґрунтування своїх заперечень відповідачем надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення, що міститься в матеріалах справи.

Проте, вказаний доказ суд до уваги не приймає, оскільки з вказаного відеозапису вбачається,що він фіксує події, які мали місце 14.02.2016 року о 03.28, тобто події, що відбувалися більше ніж через дві години після складання щодо позивача оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, тобто він не є належним доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження правомірності своїх дій відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як слідує зі ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в даному випадкувідсутні будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1 КУпАП, а тому дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч. 1 КУпАП є неправомірними, а постанова серії ПС2 № 800759 від 14.02.2016 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції Жука Руслана Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 800759 від 14.02.2016 року поліцейського роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції Жука Руслана Олександровича, складену стосовно ОСОБА_1 за ст.122 ч. 1 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська