Справа № 806/3966/14
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Київ К/800/13614/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Карась О.В., Рибченко А.О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Інспекція)

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015

у справі № 806/3966/14

за позовом ОСОБА_1

до Інспекції,

за участю прокуратури Житомирського району,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.03.2013 № , за яким позивачеві визначено грошове зобов'язання із земельного податку в сумі 658 097,30 грн.

Справа розглядалася неодноразово. Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.08.2014 прийняті у справі судові акти скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для визначення дійного обсягу податкового обов'язку позивача зі сплати земельного податку з належної йому земельної ділянки.

За результатами нового розгляду справи постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 у позові відмовлено. У прийнятті цієї постанови суд виходив з того, що позивачеві правомірно визначено суму земельного податку за ставкою 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 назване рішення суду першої інстанції скасовано; позов задоволено частково; оспорюване податкове повідомлення-рішення визнано протиправним і скасовано в частині визначення платником податкового зобов'язання із земельного податку в сумі 558 887,23 грн.; в решті позову відмовлено. За висновком апеляційного суду, внаслідок неналежної сплати земельного податку у позивача утворилася недоїмка в сумі 99210,07 грн.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та повністю відмовити у задоволенні даного позову. Мотивуючи касаційні вимоги, скаржник зазначає про правильність обчислення позивачеві оспорюваної суми земельного податку, виходячи з експертної грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням такого.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що оспорюване податкове повідомлення-рішення, згідно з яким позивачеві визначено грошове зобов'язання із земельного податку в сумі 658 097,30 грн., було прийнято Інспекцією за наслідками проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та сплати земельного податку з фізичних осіб до бюджету за період з 31.07.2009 по 31.12.2012.

Результати цієї перевірки висвітлені в акті від 25.01.2013 № 51/4701/НОМЕР_2, в якому зазначено про заниження позивачем суми цього податку за земельну ділянку площею 14,9366 га, що розташована по вул. Кооперативній у с. Тетерівці та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 939967. Згідно з витягом з технічної документації нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки становить 23 691 245,58 грн., однак протягом 2010-2013 років земельний податок з цієї земельної ділянки сплачувався позивачем у розмірі, нижчому ніж 1 відсоток від цієї нормативної грошової оцінки (як того вимагає пункт 274.1 статті 274 Податкового кодексу України).

Судами також встановлено, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 у справі № 278/260/13-а з огляду на неправильність визначення Управлінням Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області нормативної грошової оцінки зазначеної ділянки зобов'язано зазначене Управління провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 14,9366 га у відповідності з вимогами чинного законодавства.

В ухвалі від 20.08.2014 з даної справи Вищий адміністративний суд України зазначив, що установлена судом протиправність дій суб'єкта владних повноважень щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 14,9366 га у сумі 23 691 245,58 грн. виключає можливість застосування цієї нормативної грошової оцінки при обчисленні суми земельного податку, що підлягає сплаті з цієї земельної ділянки.

Втім вказаний висновок суду було проігноровано судом першої інстанції під час вирішення даного спору. Так, приймаючи постанову від 18.11.2014, Житомирський окружний адміністративний суд безпідставно погодився з правильністю здійсненого Інспекцією розрахунку земельного податку, що ґрунтується на визнаній незаконною в судовому порядку нормативній грошовій оцінці.

А відтак апеляційний суд цілком об'єктивно скасував зазначену постанову суду першої інстанції зі спору.

За правилами підпункту 271.1.2 пункту 271.1 статті 271 ПК базою оподаткування земельним податком для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, є площа таких ділянок.

У статті 275 ПК встановлено ставки податку за земельні ділянки, розташовані в межах населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено; зазначені ставки диференційовано в залежності від чисельності населення у населених пунктах, у яких розташовані земельні ділянки.

До 01.01.2011 ставки податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не проведено, визначалися частиною другою статті 7 Закону України «Про плату за землю».

Застосовуючи наведені правила оподаткування, керуючись вказівками та висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 20.08.2014 з даної справи, встановивши чисельність населення у с. Тетерівці у періоди, охоплені перевіркою, апеляційний суд визначив суму земельного податку, яка мала бути сплачена ОСОБА_1 протягом 2010-2013 років; різницю між фактично сплаченою позивачем сумою земельного податку та обчисленою за вказаними правилами було визнано апеляційним судом правомірно нарахованою сумою грошового зобов'язання.

З огляду на відповідність висновків суду апеляційної інстанцій вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам даного спору, правильність ухваленого у справі судового акта, підстави для скасування оскаржуваної постанови та задоволення касаційних вимог відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відхилити.

2. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 у справі № 806/3966/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:О.В. Карась
А.О. Рибченко