Справа № 226/95/16-а
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/95/16-а
Провадження № 2-а/226/11/2016
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

1 квітня 2016 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 (відсутній),

відповідач представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Димитров Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії в обґрунтування якого зазначив, що з 10 липня 2012 року до цього часу він працює начальником територіального управління Держгірпромнагляду в Донецькій області. З 12 лютого 2015 року позивачу було призначено пенсію по інвалідності довічно, як інваліду 3 групи. З 1 квітня 2015 року виплата пенсії йому була припинена відповідно до статті 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, статті 47 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування, якими тимчасово у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Відповідно до пункту 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, у тому числі «Про державну службу». Оскільки до 1 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, відпали підстави для припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності як особі, яка працює на посаді що не дає права на призначення пенсії у порядку спеціального закону. Звернувшись 13 січня 2016 року до відповідача із заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, отримав 14 січня 2016 року рішення, яким відповідач відмовив йому у відновленні виплати раніше призначеної пенсії. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності визнати протиправними та зобовязати відповідача відновити виплату раніше призначеної йому пенсії за вислугу років з 1 червня 2015 року, стягнути з Державного бюджету на його користь суму сплаченого судового збору.

В судове засідання позивач не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача в суді вимоги позивача не визнав, зазначивши, що позивач дійсно 13 січня 2016 року звертався до управління ПФУ в місті Димитрові із заявою про відновлення з 1 червня 2015 року виплати пенсії, призначеної відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування», але через відсутність підстав для поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу відмовлено. Оскільки законодавцем поновлення пенсії пов*язане лише зі звільненням особи з роботи, а також через прийняття 24 грудня 2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким призупинено надалі до 31 грудня 2016 року виплату пенсій вищезазначеним категоріям осіб, вважають дії відповідача правомірними, а позов позивача таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області як отримувач з 12 лютого 2015 року пенсії, призначеної по інвалідності 3 групи, довічно. З 1 квітня 2015 року до цього часу виплата пенсії позивачу була припинена на підставі частини першої статті 47 Закону України «Про загальобовязкове державне пенсійне страхування», що встановлено з копії пенсійного посвідчення позивача, заперечень відповідача, пояснень сторін у справі і ці обставини сторонами не оспорюються (а.с. 11, 44-45).

13 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в місті Димитрові із заявою про відновлення з 1 червня 2015 року виплати йому пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але рішенням відповідача № 167289 позивачу відмовлено через відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу (а.с. 10).

На час розгляду справи позивач продовжує працювати начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с. 28-40).

Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії / щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки, станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працював позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. З 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені статтею 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підлягає відновленню у звязку з відсутністю зазначених у статті 47 вказаного Закону підстав для її невиплати.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб*єкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв*язку з чим на користь позивача з відповідача УПФУ в місті Димитрові Донецької області необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за інвалідністю з 1 червня 2015 року неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області відновити виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко