Справа № 809/6/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Справа № 876/2128/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У січня 2015 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування фінансових санкцій №000031 від 05.12.2014 року.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позову.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення № 000031 від 05.12.2014 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області про застосування фінансових санкцій.

З цією постановою суду від 05.02.2015 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції прийнята із невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 28.03.2014 року відповідачем проведено огляд міні-маркету «ІНФОРМАЦІЯ_1», що орендований підприємцем ОСОБА_1 та знаходиться по АДРЕСА_1. Результат огляду місця події оформлений протоколом від 28.03.2014 року, в якому зафіксовано порушення, а саме зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів з марками акцизного податку з ознаками підробки. На підставі матеріалів, які свідчать про порушення позивачем здійснення господарської діяльності, згідно ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідач прийняв оскаржене рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000 грн.. Звертає увагу апелянт на те, що ні в поясненнях до протоколу огляду, ні під час проведення вилучення товару позивач ОСОБА_1 нічого не зазначав про те, що приміщення магазину використовувалось іншим підприємцем, як і про те, що вилучений товар йому не належить. Крім цього, у поданих позивачем документах договору оренди частини приміщення іншому суб'єкту господарювання не зазначено (не ідентифіковано), яку саме частину приміщення здано в оренду і не визначено місце розташування (ведення торгівлі) іншим суб'єктом господарювання. Однак наведених обставин справи суд першої інстанції не врахував та безпідставно надав перевагу доводам позивача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 05.02.2015 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що в задоволенні такої апеляційної скарги слід відмовити.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що оскарженим рішенням відповідача № 000031 від 05.12.2014 року до позивача застосовано фінансову санкцію у виді штрафу в розмірі 17000 грн., згідно з абз.15 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Таке рішення винесено на підставі матеріалів кримінального провадження №0000012 від 11.03.2014 року (а.с. 9, 27).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного вище рішення № 000031 від 05.12.2014 року, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції Закону від 01.11.2014 року), за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абз.15 ч.2 ст.17 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 % вартості товару, але не менше 17000 грн..

Частиною 4 ст.17 вказаного Закону встановлено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затв. постановою КМ України №790 від 02.06.2003 р. (далі - Порядок), до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (абзац 3 пункту 5 Порядку).

Згідно п.8, п.13 Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку. Питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб'єкта підприємницької діяльності на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій. Рішення про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено у місячний термін в установленому законодавством порядку.

Із матеріалів справи видно, що позивач ФОП ОСОБА_1 з липня 2013 року володіє групою павільйонів торгового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», зблокованих під спільним дахом по АДРЕСА_1 (а.с. 11, 45-50).

Згідно договорів оренди торгової площі приміщення від 15.08.2013 року та від 15.08.2014 року позивачем ОСОБА_1 (як орендодавцем) передано ФОП ОСОБА_2 (як орендарю) павільйон по продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на першому поверсі торгового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 30 м.кв. по АДРЕСА_1 (а.с. 10, 58).

Судом першої інстанції встановлено та вірно враховано, що торгівлю в павільйоні по продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на першому поверсі торгового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 здійснювала ФОП ОСОБА_2, якій дане приміщення було передано для заняття підприємницькою діяльністю і яка таку діяльність проводила, що підтверджується видатковими та податковими накладними за лютий 2014 року щодо купівлі-продажу алкогольних напоїв, ліцензіями ОСОБА_2 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, випискою з ЄДР щодо ОСОБА_2, свідоцтвом про реєстрацію ОСОБА_2 платником ПДВ (а.с. 12, 12зв., 62, 63, 51-55, 59).

В матеріалах адміністративної справи немає належних доказів про здійснення позивачем ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності щодо торгівлі алкогольними напоями, як і немає доказів того, що саме позивач здійснював зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, які було виявлено 28.03.2014 року.

Суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними твердження відповідача про те, що позивач нічого не зазначав про використання приміщення торгового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1» іншим підприємцем, оскільки у протоколі огляду від 28.03.2014 року вказано про оренду приміщення ФОП ОСОБА_2 (а.с. 30).

Крім цього, у оскарженому рішенні відповідача № 000031 від 05.12.2014 року не вказано місця зберігання вилучених алкогольних напоїв, їх кількості, назви та вартості.

Враховуючи наведене вище, в адміністративній справі немає доказів, які б підтверджували факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на першому поверсі торгового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1» саме позивачем, тобто факт порушення позивачем абз.15 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскарженого рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 28.03.2016 року.