Справа № 2-а-296/10/2111
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2010 р.Справа № 2-а-296/10/2111

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Ковальчук Т.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковлева Ю.В.

судді Жука С.І.

судді Запорожана Д.В.

при секретарі Святошенко К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області на постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області про визнання бездіяльності неправомірною і зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 31.08.2010 року звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області про визнання бездіяльності відповідача по нарахуванню та виплаті щомісячного підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»неправомірною та зобовязання його провести перерахунок пенсії і забезпечити нарахування та виплату недоплаченої соціальної допомоги з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року в розмірі 30 відсотків щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона належить до соціальної групи «дітей війни»та відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання щомісячного підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Справа була розглянута за відсутності сторін.

Постановою Іванівського районного суду Херсонської області від 20.09.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області здійснити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 недоплаченої соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період часу з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням виплачених 10 % щомісячної грошової державної соціальної допомоги.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб із статусом дитина війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні і на неї розповсюджуються пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було призупинено на 2007 рік.

09 липня 2007 року рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, - 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вищезазначені положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції від 18 листопада 2004 року, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Проте 30.07.2010 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд 1-ї інстанції повинен був врахувати, що шестимісячний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Як вже зазначалось, позивач звернулась до суду з позовом 31 серпня 2010 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо грубого порушення її прав, про які їй стало відомо тільки після висвітлення зазначених подій в засобах масової інформації в 2009 році не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За таких підстав права позивача підлягають захисту тільки з 28 лютого 2010 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

У звязку з чим оскаржувана постанова суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ч. 1 ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 та ч. 2 ст. 205 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області задовольнити.

Постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області про визнання бездіяльності неправомірною і зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена у відповідності до положень діючого законодавства.

Головуючий: Ю.В. Яковлев

Суддя: С.І. Жук

Суддя: Д.В. Запорожан