Справа № 804/1899/15
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2016 рокусправа № 804/1899/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополь, в якому просило зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополь прийняти до заліку витрати, що підлягають відшкодуванню за листопад 2014 року, на користь управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, всього на суму 2 246,13 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополь прийняти до заліку витрати, що підлягають відшкодуванню за листопад 2014 року, на користь управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, всього на суму 2246,13 грн., у тому числі:

- сума боргу, яка підтверджується на підставі списків осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які отримали каліцтво на підприємствах, розташованих на території країн СНД та не прийнято до заліку за листопад 2014року: основний розмір пенсії на суму 161,00 грн.; щомісячна цільова допомога на прожиття на суму 41,80 грн., всього на суму 202,86 грн. - сума боргу, яка підтверджується на підставі списків осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які отримали каліцтво на підприємствах, розташованих на території України за листопада, 2014року: основний розмір пенсії на суму 1778,40 грн., допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію на суму 262,80 грн., витрати на доставку пенсії на суму 2,07 грн., всього на суму 2043,27 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Актами щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за листопад 2014 року, позивачем понесено грошові витрати на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та допомоги на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи в розмірі 2246,13грн (а.с. 14).

Відповідно до Таблиці розбіжностей до акту до відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за листопад 2014 року, відповідач не прийняв до заліку для відшкодування витрати:

- на виплату та доставку пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україну (виплачену громадянинам ОСОБА_1, ОСОБА_2) за листопад 2014 року у сумі 202,86грн.;

- на виплату допомоги на поховання, виплачену за ОСОБА_3 за листопад 2014 року в сумі 264,87грн., оскільки смерть потерпілого не пов'язана із страховим випадком державного соціального страхування;

- інші виплати (тимчасово переселеним особам) виплачені громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за листопад 2014 року на загальну суму 1778,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції погодився з доводами позивача та зазначив, що невідшкодування відповідачем виплачених пенсій ускладнює виконання Пенсійним фондом України одного з основних завдань- забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, чим порушуються інтереси держави.

Проте такий висновок суду суперечить чинному законодавству. Так, відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виплата страхових сум здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Механізм здійснення такого відшкодування передбачено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійного фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4.

У відповідності до пунктів 5, 6 вказаного Порядку органи Пенсійного фонду щомісяця на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню та подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно пункту 7 вищевказаного Порядку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 4), на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Колегія суддів з вищенаведеного доходить висновку, що ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», ні Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4 не передбачений такий спосіб захисту прав позивача, як зобов'язання включити витрати в акт звірки за особовими справами потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а встановлене вказаним Порядком правило підписання актів звірки розрахунків розраховане на відсутність спору.

Таким чином, звертаючись до суду з вимогою про зобов'язання включити до акту звірки суму понесених витрат, УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області невірно визначило спосіб захисту порушених, на його думку, прав.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 06 червня 2011 року (справа № 21-57а11), 20 червня 2011 року (справа № 21-59а11), 14 листопада 2011 року (справа № 21-343а11), 30 січня 2012 року (справа № 21-428а11), які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що в порушення ч.1 ст.183-2 КАС України судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, зокрема даний спір, що виник між суб'єктом владних повноважень не відноситься до жодного, що перелічені у ч.1 ст. 183-2 КАС України.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту його прав, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог, в звязку з чим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 183-2, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі № 804/1899/15 - скасувати.

В задоволені позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та є остаточною і оскарженню не підлягає п.10 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай