Справа № 226/217/16-а
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/217/16-а
Провадження № 2-а/226/16/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Юріної Г.В., Самойленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Димитров справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії щодо призначеної пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області (далі за текстом Фонд) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтуванні якого вказала, що вона з 17.05.2006 року перебуває на обліку у відповідача і отримувала пенсію по інвалідності як інвалід ІІ групи від загального захворювання з 17.05.2006 року до 31.05.2007 року, а з 01.06.2007 року до 31.03.2015 року - як інвалід ІІІ групи від загального захворювання. З 01.04.2015 року виплата пенсії за інвалідністю їй була припинена, не зважаючи на те, що інвалідність їй встановлена до 01.11.2015 року. МСЕК з 02.11.2015 року продовжила їй інвалідність до 30.11.2017 року. У зв'язку з цим 28.01.2016 року вона звернулася до відповідача про відновлення виплати раніше призначеної пенсії. Проте, Фондом на її заяву було винесено рішення про відмову у відновлення їй виплати пенсії від 15.02.2015 за № 143640 із посиланням на ст.47 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, так як посада, на якій вона працює віднесена до посад, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та Закону України «Про службу в ораганх місцевого самоврядування». Проте вказаною нормою було тимчасово з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у пордку та на умовіах Закону України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Також відповідно до п.5 Перехідних положень до Закону Уукраїни від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, у тому числі відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в ораганх місцевого самоврядування». До 01.06.2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах, тому з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне грошове утримання призначалися відповідно до спеціальних законів. Таким чином, вона вважає, що з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплати їй пенсії за інвалідністю, оскільки вона з зазначеної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку спеціального закону. Тому позивач просить суд визнати дії Фонду щодо відмови їй у відновлені виплати призначеної пенсії за інвалідністю протиправними та зобов'язати Фонд відновивши виплату раніше призначеної їй пенсії за віком з 01.06.2015 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, зазначила, що з часу припинення виплати пенсії вона продовжує працювати на посаді начальнику відділу компенсаційних виплат та персоніфікованого обліку управління соціального захисту населення Димитровської міської ради.

Представники відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області Самойленко А.В. і Юріна Г.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнає у повному обсязі, пояснили, що ОСОБА_1 дійсно з 17.05.2006 року знаходиться на обліку Фонду та до 01.04.2015 року отримувала пенсію по інвалідності, призначену на підставі ст.30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Виплата вказаної пенсії позивачу була припинена з 01.04.2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, оскільки позивач працювала на посаді державного службовця, тобто на посаді, яка давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, які були передбачені Законом України «Про державну службу». Крім того, правомірність дій Фонду підтверджується Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911, який вступив в силу 01.01.2016 року та відповідно до якого ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладена в такій редакції: тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судді», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Оскільки позивач продовжує працювати на посаді державного службовця, у відповідача відсутні підстави для поновлення виплати зазначеної пенсії.

Вислухавши сторони у справі, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області як отримувач з 17.05.2006 року по 31.05.2008 року, з 01.06.2008 року по 30.06.2009 року, з 01.07.2009 року по 31.08.2011 року, з 09.09.2011 року по 01.10.2013 року, 01.10.2013 року по 01.11.2015 року, а потім з 01.11.2015 року по 01.12.2017 року пенсії по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням позивача, випискою із акта огляду МСЕК, письмовим запереченням відповідача (а.с.9-10, 11, 21).

Відповідно до довідки від 17.02.2016 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Димитровської міської ради, позивач ОСОБА_1 з 02.01.2003 року по цей час працює в управління на посаді начальника відділу компенсаційних виплат та персоніфікованого обліку (а.с.12).

28.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Фонду із заявою про відновлення виплати їй пенсії за віком, але рішенням Фонду від 15.02.2016 року № 143640 у поновленні виплати пенсії позивачу відмовлено з посиланням на ст.47 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ (далі за текстом Закон України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ) (а.с.13).

Частиною 2 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія по інвалідності призначається особі незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування чи після припинення роботи.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачується. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Оскільки, станом на 01.04.2015 року посада, на якій працювала позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Відповідно до п.5 розд.ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.04.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний у п.5 розд.ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з цієї дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. З 01.06.2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні, а тому з 01.06.2015 року виплата призначеної позивачу пенсії по інвалідності підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю зазначених у ст.47 Закону України «Про державну службу» підстав для її невиплати.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначаєі виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з врахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, з огляду на приведену норму закону відновлення раніше призначеної пенсії позивачу підлягає саме з 01.06.2015 року без будь-яких обмежень, пов'язаних зі строком звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст.11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії щодо призначеної пенсії задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за інвалідністю з 1 червня 2015 року неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області відновити виплату раніше призначеної пенсії за інвалідністю ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року.

Присудити ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2016 року.

Суддя Ж.Є.Редько