Справа № 820/855/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

21 березня 2016 р. №820/855/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді: Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання: Ділбарян А.О.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гаєвської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Виконуючого обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області Рибакова М.В., в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ №87-0 від 17 лютого 2016 року виконуючого обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області Рибакова М.В. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС України в Харківській області полковника податкової міліції ОСОБА_3

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2015 року замінено неналежного відповідача - Виконуючого обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області Рибакова М.В., належним - Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом №87-0 від 17 лютого 2016 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення службової дисципліни, що відобразилось у недотриманні суспільних норм поведінки та призвело до внесення даних про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Позивач вважає, що вказаний наказ прийнято з порушенням чинного законодавства, безпідставно та необґрунтовано, оскільки кримінальне провадження № 90004110, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою громадянина ОСОБА_6, було закрите слідчим прокуратури 30.11.2015 року. Таким чином по фактах, викладених в заяві, не було встановлено в діях позивача ознак будь-якого кримінального правопорушення. За час проведення перевірки управлінням власної безпеки ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 жодних письмових або усних показань стосовно подій, викладених в заяві ОСОБА_6, не надавалося , що свідчить про неповноту проведеної УВБ перевірки. Свої пояснення позивач надавав письмово вже при проведенні нового розслідування. Також, позивач вважає, що винесене дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани є невідповідним, оскільки раніше до позивача не застосувались дисциплінарні стягнення. У зв'язку із чим просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідач Гаєвська І.В., у наданих до суду письмових запереченнях зазначила, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що до оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області з управління власної безпеки ГУ ДФС у Харківській області надійшло подання від 03.12.15 № 840/20-40-08-20 за матеріалами перевірки інформації, викладеної у скарзі громадянина ОСОБА_6, щодо можливих неправомірних дій начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 За цим фактом було проведено службове розслідування, за висновками якого встановлено недотримання ОСОБА_3 суспільних норм поведінки, що призвело до внесення даних про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, як наслідок, призвело до порушення вимог ст.7 ЗУ № 3460-IV, п. 2.4 Наказу №214, п.6.4 Правил №357, що підпадає під визначення дисциплінарного проступку. За висновками службового розслідування, в межах місячного строку з дня його закінчення, в.о. начальника ГУ ДФС у Харківській області було видано оскаржений наказ від 17.02.2016 № 87-0 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності". Зміст наказу доведений до відома позивача під підпис. На підставі викладеного представник відповідача просила відмовити в задоволені позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача - Гаєвська І.В., у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_3 працює на посаді начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області та має спеціальне звання полковник податкової міліції.

Наказом виконуючого обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області Рибакова М.В. №87-0 від 17 лютого 2016 року, за порушення службової дисципліни, що виразилось в недотриманні суспільних норм поведінки та призвело до внесення даних про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, як наслідок, призвело до порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту та Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04.08.2010 року №214 , п. 64 Правил поведінки посадових осіб Міністерства доходів і зборів України та його територіальних органів, затверджених наказом Міндоходів України від 15.08.2013 №357, позивачу - начальнику відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області полковнику податкової міліції ОСОБА_3, оголошено сувору догану (а.с. 9).

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали подання управління власної безпеки ГУ ДФС у Харківській області від 03.12.2015 року №840/20-40-08-20 та висновок службового розслідування від 19.01.2016 року , пояснення співробітника від 16.01.2016 р.

З матеріалів справи вбачається, що до оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області з управління власної безпеки ГУ ДФС у Харківській області надійшло подання від 03.12.15 року № 840/20-40-08-20 за матеріалами перевірки інформації, викладеної у скарзі громадянина ОСОБА_6, щодо можливих неправомірних дій начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3

Вказане подання було прийнято на підставі висновку за матеріалами перевірки інформації, викладеної у скарзі громадянина ОСОБА_6 від 02.12.2015 року. За змістом висновку установлено, що 30.08.2015 о 03 год. 40 хв. ОСОБА_3, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, у супроводі невідомої жінки, приїхав до готелю «Феліса» та почав зухвало поводитись, погрожувати фізичною розправою із застосуванням ножа. За вказаним фактом заявник подав заяву до Київського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області, яким розпочато досудове розслідував кримінального провадження №0004110 за ч. 3 ст. 187 КК України. На час складання висновку досудове розслідування проводиться прокуратурою Харківської області. Опитаний ОСОБА_7 повністю підтвердив надану інформацію та надав відеозапис подій 30.08.2015 р.

Таким чином, згідно подання від 03.12.15 № 840/8/20-40-08-20 за результатами перевірки встановлено недотримання ОСОБА_3 суспільних норм поведінки, що призвело до внесення даних про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Запропоновано розглянути питання щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_3

З метою з'ясування всіх обставин, викладених в поданні, на предмет наявності в діях ОСОБА_3 ознак дисциплінарного проступку, враховуючи положення ст. 14 Закону України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", ГУ ДФС у Харківській області було призначено службове розслідування по даному факту.

За наслідками службового розслідування у відношенні начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3, складено відповідний висновок від 19.01.2016 року, затверджений в.о. першого заступника начальника ГУ Державної фіскальної служби України у Харківській області. Згідно висновку службового розслідування за недотримання суспільних норм поведінки, що призвело до внесення даних про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, як наслідок, призвело до порушень вимог ст.7 Закону України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", п. 2.4 наказу Головного управління державної служби України №214 від 04.08.2010 року «Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця», п. 6.4 «Правил поведінки посадових осіб Міністерства доходів і зборів України та його територіальних органів», затверджених наказом Міндоходів України №357 від 15.08.2013, начальник відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області полковник податкової міліції ОСОБА_3 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності на підставі ст.ст. 12, 14, 16 Закону України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", у вигляді суворої догани.

Не погоджуючись із притягненням до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції в органах державної податкової служби та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників органів державної податкової служби, захисту їх від протиправних посягань, пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Згідно з п. 354.1 ст. 354 ПК України, посадова та службова особа податкової міліції у межах повноважень, наданих цим Кодексом та іншими законами, несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншу передбачену законом відповідальність.

Посадова чи службова особа податкової міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому законом порядку (п. 354.4 ст. 354 ПК України).

Статтею 353 ПК України визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Таким чином, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та несуть дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затверджено постановою КМ УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

За приписами п. 23 Положення № 114, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Закон № 3460-ІV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 3460-ІV, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається, зокрема, забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності, дотриманням законності і статутного порядку, належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. (ст. 7 Закону № 3460 )

У статті 2 цього Закону визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. (ст. 5 Закону № 3460 )

Порядок накладання дисциплінарних стягнень регламентований ст. 14 Закону № 3460, згідно якої, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_3 від 16.01.2016 року , які надані в межах службового розслідування.

ОСОБА_3 ознайомлений з висновками службового розслідування, згідно особистого підпису на висновку від 19.01.2016 року. Позивачем на вказаний висновок були надані заперечення.

Судом встановлено, що службове розслідування призначено начальником 09.12.2015 року, згідно резолюції на поданні від 01.12.2015 року. Відповідно до рапорту від 06.01.2016 року, термін проведення службового розслідування було продовжено начальником, який призначив службове розслідування строком на 14 днів.

Отже судом встановлено, що службове розслідування було проведено в межах строку передбаченого ст. 14 Закону № 3460.

Про накладення дисциплінарного стягнення виконуючим обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області Рибаковим М.В. видано оскаржуваний наказ №87-0 від 17 лютого 2016 року.

Позивач у встановленому законом порядку ознайомлений з вказаним наказом, що не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні, а також підтверджується особистим підписом позивача на наказі 18.02.2016 року.

Отже, суд вважає, що відповідачем дотримано порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Щодо ознак наявності самого порушення службової дисципліни, судом встановлено наступне.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача наданих в ході судового розгляду, позивач не згоден з накладенням адміністративного стягнення, оскільки кримінальне провадження № 90004110, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою громадянина ОСОБА_6, було закрите слідчим прокуратури 30.11.2015 року, таким чином по фактах, викладених в заяві, не було встановлено в діях позивача ознак будь-якого кримінального правопорушення.

Проте, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2015 року, щодо хуліганських дій ОСОБА_3, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Удовиченко В.А. встановлено, що ОСОБА_3 зайшов до приміщення холу готелю «Феліса» о 03 год. 51 хв., згідно відеозапису з камери відеоспостереження, яка розташована в приміщенні холу готелю «Феліса» . Також, на відеозаписі видно, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відбувається розмова. У руках ОСОБА_3 перебуває мобільний телефон, гроші, ніж та портмоне. Під час розмови ОСОБА_3 декілька разів достає ніж з ножен, після чого знову вкладає до ножен. ОСОБА_6 перебуває напроти ОСОБА_3. комусь телефонує та п'є напій. ОСОБА_3 покинув приміщення холу готелю о 03 год. 54 хв. Разом з тим під час огляду відеозапису встановлено, що відеозапис здійснювався без аудіо звуку.

Покадрові знімки відеозапису з камери спостереження готелю «Феліса», які містяться в матеріалах справи, були оглянуті в ході судового розгляду.

Згідно Наказу Міністерства доходів і зборів України, від 15.08.2013, № 357 "Про затвердження Правил поведінки посадових осіб Міністерства доходів і зборів України та його територіальних органів" , а саме п. 6.4., у неробочий час посадові особи органів Міндоходів повинні: поводити себе відповідно до суспільних норм поведінки, аби своєю поведінкою не зашкодити репутації органів Міндоходів у суспільстві; не зловживати своїми повноваженнями, не використовувати документи, які підтверджують їх посаду та повноваження, з метою прийняття іншими особами сприятливих для них рішень, вчинення дій чи бездіяльності. Посадові особи не повинні зловживати алкогольними напоями, вживати психотропні або наркотичні речовини, крім випадків, коли це необхідно у лікувальних цілях.

Крім того п. 2.4. наказу Головного управління державної служби України, від 04.08.2010, № 214 "Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця" зазначено, що державний службовець повинен сумлінно виконувати свої посадові обов'язки, дотримуватися високої культури спілкування, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, інших осіб, з якими у нього виникають відносини під час виконання своїх посадових обов'язків. Державний службовець зобов'язаний не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам суспільства та держави чи негативно вплинути на його репутацію.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих актів, дозволяє зробити висновок про особливий статус посадових осіб Міністерства доходів і зборів України та його територіальних органів, а саме податкової міліції в системі державних органів, що обумовлений перш за все завданням; запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції в органах державної податкової служби та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників органів державної податкової служби, захисту їх від протиправних посягань, пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Наслідком цього окремого статусу органів податкової міліції і їх працівників, є особливі вимоги до останніх, які виражаються в особливому порядку підбору, підготовки кадрів, вимоги до морально-ділових якостей, репутації та інше. Будь-які порушення працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет держави, завдають шкоду інтересам держави.

Виходячи зі змісту оспорюваного наказу, суд зазначає, що позивача фактично притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв'язку з порушенням кримінального провадження щодо нього, а за недотримання суспільних норм поведінки, що призвело до наведеного порушення та підтверджено висновками службового розслідування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, які слугували причиною призначення службового розслідування знайшли своє підтвердження під час безпосереднього проведення службового розслідування, що підтверджується висновком службового розслідування від 19.01.2016 р., затвердженим виконуючим обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Щодо посилань представника позивача на невідповідність винесеного дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_3 у вигляді суворої догани, оскільки раніше до позивача не застосувались дисциплінарні стягнення, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 14 Закону № 3460 при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Види дисциплінарних стягнень які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни передбачені ст. 12 Закону № 3460, а саме:1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Наведене свідчить, що чинним законодавством передбачена можливість накладення такого дисциплінарного стягнення як сувора догана. При цьому сувора догана не є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 від 11.03.1980 р. (ухвалена Комітетом міністрів 9 вересня 2003 року на 851-му засіданні заступників міністрів) Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам, стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності виходить за межі компетенції адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства. Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, в даному випадку визначення виду відповідальності при прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності є дискреційним повноваженням відповідача.

Таким чином, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області дотримано вимог чинного законодавства при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого ним оскаржуваного наказу.

Натомість, позивачем не надано суду належних доказів дотримання службової дисципліни за фактом події, що сталася 30.08.2015 року у готелі "Феліса" , та як наслідок відсутності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, у вигляді суворої догани.

З наявних у справі доказів встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач забезпечив дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, оскільки діяв в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, у задоволенні позову позивачу належить відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 28 березня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.