Справа № 815/1315/15
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року К/800/43804/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року по справі № 815/1315/15

за позовом ОСОБА_4

до Прокуратури Одеської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати бездіяльність Прокуратури Одеської області щодо розгляду її звернень від 4 вересня 2014 року №6226 та від 6 жовтня 2014 року № 6963 протиправною, зобов'язати відповідача розглянути по суті її звернення від 4 вересня 2014 року №6226 та від 6 жовтня 2014 року № 6963, надати відповіді згідно Закону України «Про звернення громадян».

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_4 4 вересня 2014 року та 6 жовтня 2014 року подала до Прокуратури Одеської області заяви, в яких просила передати кримінальну справу №000147, що знаходиться у провадженні старшого слідчого відділення Іллічівського МВ УМВС України в Одеській області майора міліції Боровика В.В. до слідчого Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області внаслідок неналежного досудового слідства відносно її сина ОСОБА_6

У зв'язку з тим, що відповідачем не надано відповідей на вказані заяви, позивач звернулась до суду для захисту своїх порушених прав.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Прокуратури Одеській області щодо розгляду звернення ОСОБА_4 від 4 вересня 2014 року по суті.

Зобов'язано відповідача надати позивачу відповідь по суті звернення від 4 вересня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Провадження у справі закрито.

Позивачу роз'яснено право звернутись з даним позовом в порядку кримінального судочинства.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до цього ж суду.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у даній справі, виходив з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 236 Кримінально-процесуального кодексу України встановлено, що скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, наведено в частині третій статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України. Це, зокрема, справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

У справі, що розглядається, спір стосується правомірності дій Прокуратури Одеської області при розгляді скарг позивача щодо передачі кримінальної справи №000147, яка знаходиться у провадженні старшого слідчого відділення Іллічівського МВ УМВС України в Одеській області майора міліції Боровика В.В. до слідчого Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, у зв'язку з неналежним проведенням досудового слідства відносно її сина ОСОБА_6

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Конституційний Суд України у цій справі вирішив, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції, встановивши фактичні обставини справи та аналізуючи зазначені вище норми чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку щодо закриття провадження по справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року №21-1666а15.

Таким чином, суд касаційної інстанції, вважає ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року такою, що прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.