Справа № 2-а-5972/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5972/11
Провадження № 2-а/1015/4377/11
ПОСТАНОВА

іменем України

24.10.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалід 2-ї групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС зі значним обмеженням життєдіяльності.

Для неї, інваліда ІІ групи по захворюванню, причинний зв'язок якого встановлено і повязано з аварією на Чорнобильській АЕС, згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державна пенсія не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону їй, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС повинна призначатися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Згідно вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Встановлений розмір пенсії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області її не влаштовує, оскільки вважає, що вона необґрунтовано занижена і не відповідає вимогам Законів України та нормативним актам, що звужує та дискримінує її конституційні права.

Вона зверталася до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області з проханням оформити належний розмір пенсії, як інваліду 2-ї групи, проте їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Вважає дії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії неправомірними.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просила визнати дії посадових осіб ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області по нарахуванню та виплаті пенсії незаконними, такими, що звужують конституційні права учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інваліда ІІ групи; визнати право і зобовязати посадових осіб ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 19 березня 2011 року з подальшим перерахунком, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з виплатою додаткової пенсії по інвалідності 2 групи, захворювання повязаного з роботами по ЛНА на ЧАЕС, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком залежить від тривалості страхового стажу та розміру одержуваного заробітку кожної конкретної особи, що враховується при обчисленні пенсії.

Умови, норми і порядок визначення пенсійних виплат у розмірах, зазначених позивачем у зверненні, передбачені ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подачі заяви з усіма необхідними документами.

Для перегляду розміру пенсії позивачу необхідно надати до управління заяву затвердженого зразка та документи, що посвідчують особу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1перебуває на обліку та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з виплатою додаткової пенсії по інвалідності ІІ групи, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 серія А № 098090.

27 липня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою стосовно здійснення перерахунку їй пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом № 7508/К-01 від 25.08.2011 р. їй було відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

Відповідно до вимог п. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подачі заяви з усіма необхідними документами.

Позивач ОСОБА_1отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія відповідно до вимог ст. 54 Закону їй не призначалась, з відповідною заявою про переведення з одного виду пенсії на інший вона до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі не зверталась, а тому вимога про проведення перерахунку відповідно до вимог ст. 54 Закону є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах І групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Отже в силу наведеної норми, позивач має право на додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Згідно вимог п. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Відтак, виходячи з вищенаведого та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, які передбачають, що додаткова пенсія, інвалідам 3-ї групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654.

Суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має бути виплачена відповідачем відповідно до мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

При цьому, пунктом 7 Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», відповідно до п. 4 передбачено: встановити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року і на даний час він неконституційним не визнавався.

Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України набрала законної сили 23.07.2011 року.

Отже, на даний час такий порядок та розмір, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, Кабінетом Міністрів України не встановлено.

Проте, суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 19.09.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача в період з 19 березня 2011 року по 23 липня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача в подальшому проводити перерахунок пенсії не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання.

Таким чином, суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 99, 102, 183-2, 162-163, КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії неправомірними.

Зобов'язати посадових осіб ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду 2-ї групи, за період починаючи з 19 березня 2011 року по 23 липня 2011 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом деяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук