Справа № 291/1356/15-а
Суддя: Нейло В. М.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1356/15-а
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого - судді Нейла В.М.

при секретарі - Герасимчук Н.П.

з участю: - позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області про визнання відмови у перерахуванні пенсії неправомірною, зобов'язання провести перерахунок пенсії

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в яко- му просив визнати неправомірною відмову відповідача - управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області щодо проведення йому нараху- вання та виплати дер-жавної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірах передбачених ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі, починаючи з 01 січня 2014 року і до внесення змін в чинне законодавство, провести перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, тобто в розмірах вста- новлених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням діючих розмірів мінімальної пенсії за віком встановлених в Україні у відповідному місяці за який проводиться нарахування і виплата, як інваліду ІІ групи 1 категорії по захворюванню, по якому експертною комісією встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

В суді позивач та його представник вказані вимоги підтримали, пояснивши, що позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має другу групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з наслідками аварії на ЧАЕС. В зв'язку з вказаним позивач отримує в управлінні Пенсійного фонду України в Ружин- ському районі державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраж- дали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так як розмір пенсії, яку позивачу випла- чує відповідач менший, ніж передбачено ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і со- ціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому він звернувся про проведення перерахунку вказаних пенсій. Проте, 27.07. 2015 р. управлінням Пенсійного фонду в Ружинському районі у призначенні та виплаті вка- заних пенсій у зазначеному в Закону розмірі йому було відмовлено.

В судовому засіданні представник управління Пенсійного фонду України в Ру- жинському районі позовні вимоги не визнала, подала заперечення відносно позову, з якого вбачається, що відповідач не заперечує те, що позивач є потерпілим від нас- лідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має другу групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з наслідками ава-рії на ЧАЕС, в зв'язку з чим отримує в управлінні Пенсійного фонду України в Ружинському районі державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте відповідач вважає, що в 2014-2015 роках розмір вказаних пенсій позивачу необхідно обраховувати, виходячи з положень постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011р., що і було здійснено відповідачем на підставі п.6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про держвний бюджет України на 2015 рік».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням потерпілого №140313, виданого Житомирською обл- держадміністрацією 25 березня 2013 року та з 01.03.2013 року являється інвалідом другої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками аварії на ЧАЕС, що під- тверджується довідкою до акту огляду МСЕК №851439, виданою Житомирської облМСЕК №1 11.03.2013 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату йому державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі Закон ). Повідомленням відповідача від 27.07.2015 року №22/с-1 у призначенні пенсій в такому розмірі позивачу було відмов- лено.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалі-зації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруд- нених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціа- льний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2, 3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст.54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008,) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катаст-рофою, не можуть бути нижчими: по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 « (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам другої групи - 75 % міні-мальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантуєтьсяКонституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пен-сійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.11року були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподія-ну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, «Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції, чинній до 03.08.2014 року) не було передбачено обмежень щодо застосування ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6-7, якими встановлено, що норми і положення статей 20,21,22, 23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, з 03 серпня 2014 року норми і положення статей 20,21,22,23, 30, 31,37,39, 48,50,51,52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, суд вважає, що з урахуванням внесених змін у Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік", які набрали чинності 03 серпня 2014 року, починаючи з цієї дати до спірних правовідносин повинні застосо- вуватись положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств насе- лення".

Рішенням Конституційного суду України від 25.01.2012 року у справі №3-рп/ 2012 суд зазначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно - правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компе-тенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Крім того, 28 грудня 2014 року прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Ка-бінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01 січня 2015 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір доплати до пенсії, передбачений ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2015 рік.

Згідно з п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокре- ма постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверд- жено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, суд зазначає, що відповідач, виплачуючи ОСОБА_1 з 5 січня 2015 року пенсію у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв правомірно, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

При зверненні до суду з позовом про зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсії відповідно до вимог ст.ст.50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня 2014 року позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до положень ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі по-зовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Ухвалою Ружинського районного суду від 18.01.2016 року поновлено строк для звернення до суду, починаючи з 05.01.2015 року.

Крім того, доводи позивача з приводу того, що до вказаних правовідносин не застосовуються строки звернення до суду, встановленіст. 99 КАС України, посилаю- чись на Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України «Про приєд- нання України до Віденської кон-венції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» № 334/96-ВР від 12 липня 1996 ро-ку положеннями п. п. і) п. а) ч. 1 ст. VI якої встановлено, що строк позовної давності на від-шкодування ядерної шкоди, спричиненої тілесному здоров'ю, складає тридцять років з дня ядерного інциденту, суд відкидає, оскільки на відміну від положень Конвенції строки, визначені ст.99 КАС України є процесуальними.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.45,50,54 Закону України « Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області про визнання відмови у перерахуванні пенсії неправомірною, зобов'язання провести перерахунок пенсії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адмініс- тративного суду через Ружинський районний суд Житомирської області, шляхом по- подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_4