Справа № 1304/10910/12
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/6042/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування ухвали та актів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Закрите акціонерне товариство «Львівський керамічний завод» (далі - позивач) звернулося до Галицького районного суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просило визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 3 листопада 2011 року №866 «Про прийняття у власність територіальної громади міста від ЗАТ «Львівський керамічний завод» відомчих гуртожитків на вулиці Низинній,17 та вулиці Низинній,19 в м. Львові та скасувати акти приймання - передачі відомчого житлового фонду - гуртожитків №№17, 19 по вул. Низинній в м. Львові у власність територіальної громади, затверджених рішеннями міськвиконкому та Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

В обґрунтування позову зазначало, що Львівська міська рада при прийнятті свого рішення керувалась рішенням Господарського суду Львівської області від 16 травня 2011 року, яке скасовано Постановою Вищого господарського суду України від 27 березня 2012 року, а також скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду в частині визнання зазначених гуртожитків об'єктами державного житлового фонду; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Залізничного району м.Львова про визнання гуртожитків по вулиці Низинній,17 та по вулиці Низинній,19 в м. Львові об'єктами державного житлового фонду - відмовлено.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» задоволено частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати вищезазначені судові рішення, ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження зап наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі,, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою сесії Львівської міської ради від 3 листопада 2011 року №866 «Про прийняття у власність територіальної громади міста від ЗАТ «Львівський керамічний завод» відомчих гуртожитків на вулиці Низинній, 17 та вулиці Низинній, 19 в м. Львові» у власність територіальної громади м. Львова від ЗАТ «Львівський керамічний завод» прийнято відомчі гуртожитки на вулиці Низинній, 17 та на вулиці Низинній, 19 в м. Львові.

Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради затверджено акти приймання-передачі вказаних відомчих гуртожитків.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суд апеляційної інстанції обгрунтовано не погодився з таким висновком суду першої інстанції, з чим погоджується Вищий адміністративний суд України з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Зі змісту позовних вимог Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» вбачається, що причиною його звернення до суду є захист прав його приватної власності, тобто предметом цього позову є захист порушених прав власності на житлові приміщення з боку відповідача.

Фактично між сторонами виник спір про право, а тому даний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, то відповідно до пункту 2 частини першої статті 157 КАС України провадження у справі підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що суд апеляційної інстанції вірно вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: