Справа № 161/6175/15а,2а/161/217/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р. Справа № 876/6817/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 23.05.2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до УПФУ м. Луцьку Волинської області в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку щодо утримання з його пенсії сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку повернути йому у повному обсязі раніше утримані суми обов'язкових платежів та припинити подальше їх утримання.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено за необгрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дії відповідача по утриманню податку та військового збору з його пенсії є незаконними та такими, що суперечать ст. 22, 58 Конституції України. Зазначає, що при вирішенні питання щодо утримання з пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідач мав би керуватися названими вище положеннями Конституції. Так як згідно зі ст. 8 КУ її норми є нормами прямої дії.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що позивач ткачук С.Я. з 28.10.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м. Луцьку та отримує пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

20.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного Фонду із письмовою заявою з проханням припинити безпідставне утримання з сум його пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового збору та повернути утримані суми у повному обсязі.

З наданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку довідки від 26.03.2015 року № 3216 (а.с. 6), слідує, що у лютому та березні 2015 року позивачу було нараховано пенсію у розмірі 6829,16 грн. на місяць, утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 476,26 грн. та військовий збір у розмірі 47,63 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з п. 164.3 ст. 164 Податкового Кодексу України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Відповідно пп. 165.1.1 п. 165.1 ст. 165 Податкового Кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно із законом, у тому числі (але не виключно):

е) сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати;

з) сума щорічної разової грошової допомоги, яка надається згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

и) сума грошової допомоги (у тому числі в натуральній формі), що надається фізичним особам або членам їхніх сімей (діти, дружина, батьки), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв'язку з мобілізацією, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та/або компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (№71-VІІІ від 28.12.2014р.) з 1.01.2015 р. об'єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб (далі ПДФО) та військовим збором (далі ВЗ) є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України, до яких належать суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення (15% ПДФО та 1,5% ВЗ).

Таким чином, порядок утримання ВЗ аналогічний порядку утримання податку на доходи фізичних осіб (ПДФО). Ставка військового збору становить 1,5% бази оподаткування. Для пенсій, які разом із індексацією перевищують 3654 грн. у 2015 році, на розмір перевищення нараховується 1,5% військовий збір.

Судом встановлено, що розмір пенсії позивача станом на 01.02.2015 складає 6829,16 грн.

Сума пенсії, яка підлягає оподаткуванню, становить 3175,16 грн. (6829,16 грн. -3654,00 грн.), відповідно сума утриманого податку з доходів фізичних осіб у лютому 2015 року складає 476,27 грн. (3175,16 грн. х 15%), а сума утриманого військового збору за лютий 2015 року - 47,63 грн. (3175,16 грн. х 1,5%). Аналогічні утримання були здійснені відповідачем і у березні 2015 року.

Статтею 8 Податкового кодексу України передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків (стаття 9 ПКУ) належить податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки положення Податкового кодексу в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року, і не визнанні такими, що не відповідають Конституції України, то управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку діяло відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 41. ч. 1, 160 ч.3 , 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2015 року у справі №161/6175/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 29.03.2016 року.