Справа № 826/4845/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4845/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І. А.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Чаку Є. В., Губської О. А.

за участю секретаря: Дзекан В. В.

представника позивача Мазура В. В., представника відповідача Цюрупи Д. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування про застосування фінансових санкцій № 000322 від 24.02.2015 р. у вигляді штрафу в розмірі 6445950, 08 грн., винесене Державною фіскальною службою України на підставі акту перевірки № 3/24-13-21/371996 від 04.11.2014 р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області на підставі наказу від 27.10.2014 р. № 96-фп "Про проведення фактичної перевірки", направлень від 27.10.2014 р. № 247 та № 248 проведено фактичну перевірку ДП "Укрспирт" Лужанське МПД (за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, смт. Лужани, вул. Центральна, 53) з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу спирту, за результатами якої складено акт перевірки від 04.11.2014 р. № 3/24-13-21/371996.

Перевіркою встановлено, що в порушення ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", згідно журналу контролю за виробництвом технічних рідин у потоці (2014 рік) Кіцманською ОДПІ на акцизному складі ДП "Укрспирт" Лужанське МПД за період з 27.06.2014 року по 05.11.2014 року ДП "Укрспирт" Лужанське МПД вироблено флегмового компонента ректифікації зневодненого у кількості 74468 декалітрів.

На підставі встановленого порушення, Державною фіскальною службою України 24.02.2015 р. прийнято рішення № 000322 про застосування фінансових санкцій (а. с. 8 - 9 Т. 1).

У вказаному рішенні зазначено, що позивачем порушено ч. 2 ст. 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6445950, 08 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, регламентовані приписами Законом № 481.

У відповідності до ст. 1 Закону № 481 спирт етиловий - спирт етиловий-сирець, спирт етиловий ректифікований технічний, спирт етиловий денатурований (спирт технічний), спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД та виготовлені з крохмале- і цукровмісної сировини або з нехарчових видів сировини за спеціальними технологіями.

Біоетанол - спирт етиловий зневоджений, виготовлений з біомаси або із спирту етилового-сирцю для використання як біопалива.

Місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону № 481 виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв здійснюється за наявності внесених до Єдиного реєстру місць зберігання спирту. При цьому приміщення, в яких здійснюється виробництво спирту етилового, та місця зберігання спирту, розташовані на державному підприємстві, яке виробляє спирт етиловий, вважаються акцизним складом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 481 виробництво спирту етилового (у тому числі як лікарського засобу), спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового може здійснюватися лише на державних підприємствах, а біоетанолу - на підприємствах усіх форм власності за наявності у них ліцензій.

Абзацом 3 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії - 200 відсотків вартості виробленої продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менш 85000 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що РФД-2 та рідина універсальна для автомобілів "Гамаюн" належать до підакцизної продукції та класифікуються згідно з УКТ ЗЕД у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90).

Крім того, суд першої інстанції підставою для відмови у задоволенні позову зазначив виробництво позивачем біоетанолу в порушення ліцензійних умов, визначених Законом № 481, без наявного атестату виробництва.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Товари за кодом 2207 УКТ ЗЕД належать до групи 22 "Алкогольні та безалкогольні напої і оцет", що суперечить призначенню рідини для автомобіля та фарби.

В той же час, в матеріалах справи наявні висновки Київського науково - дослідного інституту судових експертиз від 23.10.2015 р. № 18607/15-34/18608/15-53 та 07.08.2015 р. № 10656/15-34/10657/15-53, у відповідності до яких надані зразки рідин за складом та фізико - хімічними показниками відносяться до розчинників. Технологічне зневоднення спиртовмісних рідин не використовується при виробництві етилового спирту та будь - яких спиртових дистилятів товарних позицій 2207 та 2208, а використовується тільки при виготовленні високооктанових кисневмісних домішок та розчинників (а. с. 201 - 235 Т. 1).

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом встановлено вироблення флегмового компонента ректифікації зневодненого.

Вказаний висновок податковим органом здійснено на підставі ТУ України 24.3-6-2004 та 24.6-6-2005, відповідно до яких рідина універсальна для автомобілів «Гамаюн» та розчинник для флексографічного друку РФД - 2 являють собою суміші флегмового компонента ректифікації зневодненого з відповідного добавками.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 17.03.2016 р. представник позивача акцентував увагу колегії суддів, що позивач за адресою місця провадження діяльності флегмовий компонент ректифікації зневоднений не виробляє.

За твердженням позивача, виготовлення кінцевих продуктів є складним технологічним процесом, на жодній зі стадій якого виокремити флегмовий компонент ректифікації зневоднений неможливо через перебування під час його денатурації, так само як і під час дегідратації, в регенераційній колоні.

В свою чергу, колегія суддів вказані доводи позивача не досліджує, оскільки предметом спору є можливість віднесення вироблених продуктів до товарних позицій 2207 та 2208 та, відповідно, навність за умови можливості такого віднесення відповідної ліцензії.

В матеріалах справи наявна копія ліцензії на виробництво спирту етилового Серії АГ № 152859, зареєстрованої за № 492 (а. с. 17 Т.1).

Термін дії зазначеної ліцензії: з 15.10.2010 р. по 15.10.2015 р.

За цих обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з боку позивача відсутнє порушення вимог ч. 1 ст. 2 Закону № 481, за яке останнього притягнуто до відповідальності на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 17 Закону № 481.

Одночасно, вищевстановленими обставинами справи спростовується твердження суду першої інстанції про правомірність застосування санкцій до позивача у зв'язку з виробництвом біоетанолу без атестату виробництва, оскільки застосована до позивача норма не передбачає санкції за виробництво біоетанолу без атестату виробництва.

Порушення ж ліцензійних умов ліцензіатом підставою для винесення оскаржуваного рішення не було.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів також приймає до уваги доводи позивача про неможливість отримання ліцензій на кожне з 41 наявних у нього місць провадження діяльності.

У відповідності до ст. 1 Закону № 481 ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Жодних застережень щодо співпадання податкової адреси з місцем провадження діяльності ПК України, так само як і інші нормативні акти, не містить.

Бланк ліцензії єдиного зразка на час виникнення спірних відносин був затверджений постановою КМ України "Про запровадження ліцензії єдиного зразка для певних видів господарської діяльності" від 20.11.2000 р. № 1719 (втратила чинність 22.02.2016 р.), в якому обов'язково мали відображатися відомості щодо місцезнаходження юридичної особи або місця проживання фізичної особи - підприємця та відомості про наявність додатка (із зазначенням кількості сторінок).

В той же час, відомості про наявність додатків у ліцензії відсутні, що спростовує їх існування, а місце на бланку ліцензії для відображення місця провадження діяльності постановою № 1719 не передбачене.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування фінансових санкцій від 24 лютого 2015 року № 000322 Державної фіскальної служби України.

Стягнути з Державної фіскальної служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1024 грн. 00 коп. (одна тисяча двадцять чотири гривні 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя Є. В. Чаку
Суддя О. А. Губська

(Повний текст постанови виготовлено 31.03.2016 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Чаку Є.В.