Справа № 2-а-6001/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6001/11
Провадження № 2-а/1015/4428/11
ПОСТАНОВА

іменем України

24.10.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є інвалідом війни 2-ї групи, зі значним обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, що інвалідам війни пенсії підвищуються в розмірі: інвалідам 1 групи у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, 2-ї групи у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, 3 групи у розмірі 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 р. № 1058 передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 28 цього Закону.

ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області повинно було самостійно підвищити на 350 процентів мінімальної пенсії за віком раніше призначену їй пенсію, починаючи з 18 березня 1999 року, як інваліду війни 2-ї групи, але цього зроблено не було.

Оскільки їй слід призначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення прожиткового мінімуму розрахунок підвищення на 350 процентів мінімальної пенсії за віком раніше призначеної пенсії повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Вона звернулася до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області для призначення їй підвищення на 350 % мінімальної пенсії за віком розміру державної пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, відповідно до положень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на що отримала відмову заступника начальника ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просила визнати дії посадових осіб ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області по нарахуванню та виплаті підвищеної пенсії неправомірними, такими, що звужують конституційні права інваліда 2-ї групи; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області здійснювати підвищення раніше призначеної державної пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни 2-ї групи, відповідно до положень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 458/95 ВР та перерахувати вищевказане підвищення із прожиткового мінімуму затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум», згідно ст. ст. 28, 42,46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 2291-15, починаючи з 18 березня 1999 року (з моменту настання права на перерахунок), враховуючи раніше виплачене підвищення; чинність існуючих прав на отримання підвищення державної пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в часі судовими рішеннями не обмежувати і не скасовувати.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено виплату підвищення інвалідам війни в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком щоразу визначався Кабінетом Міністрів України

Законом України від 05.10.2005 р. внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно яких інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються інвалідам ІІ групи у розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішення щодо конституційності змін до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Конституційним судом України не приймалось а отже ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції зі змінами відповідно до Закону України № 2939-ІV 05.10.2005 р. є чемною. Відповідно до ст. 147 Конституції України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні.

Ухвалою судді від 26 вересня 2011 року в частині позовних вимог за період з 18 березня 1999 року по 19 березня 2011 року залишено без розгляду.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію по інвалідності ІІ групи захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач є інвалідом 2-ї групи, відповідно до посвідчення серії ААБ № 006658 від 11 грудня 2008 року і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, яка діяла до 5 жовтня 2010 року позивач отримував підвищення до пенсії як інваліду війни 2 групи в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком.

Проте, законом України від 5 жовтня 2006 року № 2939-IV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були внесені зміни до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та викладено її в наступній редакції: інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам І групи в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІІ групи 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вказані зміни набрали чинності 1 січня 2006 року.

Дані зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не змінювались, вони діють на даний час, щодо них не приймалось будь-якого рішення Конституційного Суду України. Позивач отримує підвищення до пенсії відповідно до вказаних змін в розмірі 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області при нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії позивачу як інваліду війни 2 групи, діяло в межах повноважень, наданих йому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 2, 6-10, 17, 104, 105, 121, 158-162, 183-2 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом деяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук