Справа № 815/1111/15
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 березня 2016 року м. Київ К/800/7418/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Південної митниці Міндоходів, Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної фіскальної служби України, Південної митниці Міндоходів, Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Державна казначейська служба України в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України (далі - ДМСУ) від 16 серпня 2012 року № 1682-к про припинення перебування на державній службі (далі - спірний наказ); поновити його на посаді; стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 128787,24 гривень.

В обґрунтування своїх вимог посилався на відсутність у ДМСУ законних підстав для прийняття спірного наказу, відтак вважає його таким, що не узгоджується з вимогами закону, порушує його права, а тому просив про задоволення позову.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року позов задоволено частково, скасував спірний наказ, поновлено позивача на посаді та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного року починаючи з дати звільнення з урахуванням отриманої допомоги по безробіттю. В решті позову відмовлено.

Оскаржуваною ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано, а позов залишено без розгляду.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

Так, за правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи позовну заяву без розгляду, апеляційний суд на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивачем пропущено встановлений частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячний строк звернення до суду.

Такі висновки апеляційного суду відповідають дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Південної митниці Міндоходів, Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк