Справа № 630/107/16-а
Суддя: Зінченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/107/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 березня 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ПП 9 роти 4 батальйону УПП в м. Харків рядового поліції Ридванської Ганни Володимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову ПС2 № 824810 від 23.02.2016 р., винесену відповідачем про притягнення позивача до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП. Водночас, позивач вважає дії відповідача неправомірними оскільки порушень, зазначених в постанові він не вчиняв, доказів на підтвердження скоєного правопорушення позивачу не надали, протокол про адміністративне правопорушення із викладенням суті порушення відповідачем не складався. На думку позивача в діях відповідача є низка порушень матеріальних та процесуальних норм права. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем порушено вимоги закону та рішення КС України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015 щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення. В зв'язку з викладеним, позивач просить постанову скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, рядовий поліції Ридванська Г.В., в судове засідання не з'явилась, від УПП у м. Харкові надійшло заперечення на адміністративний позов, в якому представник управління просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є доведеною та не оспорювалась позивачем, що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, яку позивач підписав без будь-яких застережень та пояснень. Крім того, зазначили, що посилання позивача на те, що патрульним поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення є безпідставним оскільки відповідно до положень ст. 258 КУпАП його складання не вимагається.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 23.02.2016р. ПС2 № 824810, було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до постанови 23.02.2016 р. о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Плеханівській в м. Харків, здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 Правил дорожнього руху України.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, оскаржив її до суду в порядку, встановленому ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1ст. 122КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), від імені яких розглядати такі справи та накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання (ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також обґрунтованості прийнятого рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом із тим, відповідачем та УПП в м. Харків не надано суду належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд не може взяти до уваги в якості доказу вчинення правопорушення показання допитаного в якості свідка працівника поліції ОСОБА_2., оскільки він був у складі екіпажу при оформленні адміністративного матеріалу відносно позивача та приймав у його оформленні участь.

Відеозапис з реєстратора працівника поліції ОСОБА_2. не містить в собі факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, а ньому лише відображений процес складання постанови відносно позивача.

Таким чином, факт вчинення позивачем 23.02.2016 р. о 14 год. 20 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не має підтвердження належними доказами, в зв'язку з чим позовні вимоги про скасування постанови та закриття провадження є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідачем було порушено вимогу щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в тексті даного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національноїполіції. Крім того, даної статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожньогоруху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Таким чином, відповідачем не було допущено порушень вимог КУпАП та вищевказаного Рішення КС України в частині місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стосовно заявленої позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем було помилково сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 551,21 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Виходячи з викладеної норми, позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про повернення йому надміру сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 158, 159, 160, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ПП 9 роти 4 батальйону УПП в м. Харків рядового поліції Ридванської Ганни Володимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 824810 від 23.02.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

В задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача державного мита та судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст постанови виготовлений 29.03.2016 р.