Справа № 820/9320/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р.Справа № 820/9320/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2016р. по справі № 820/9320/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Чугуївської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, в якому , з урахуванням уточнень, просив визнати неправомірними дії відповідача та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.11.2014 р. №, №, №, №, рішення про застосування фінансових санкцій від 24.11.2014 р. №0, №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2016р. в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із постановою, подав апеляційну скаргу, вважає постанову незаконною, необґрунтованою , прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з порушенням конституційних прав позивача, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015р., винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав обґрунтування та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ані в позові, ані в ході розгляду справи ФОП ОСОБА_1 не було зазначено в чому полягає невідповідність закону оскаржуваних ним рішень податкового органу, на підтвердження заявлених вимог не було подано жодних доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків, зокрема, зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7); не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час Сконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (підпункт 16.1.9); забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом (підпункт 16.1.12).

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 розділу IV Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів. Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. До декларації про доходи, одержані за звітний період, включаються тільки прямі витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді доходу в будь-який формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально.

Відповідно до пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того

звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України під обов'язкову реєстрацію як платника податку на додану вартість підпадає особа (крім особи, яка є платником єдиного податку), у якої загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Кодексу, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість).

Особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, повинна подати до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою №1-ПДВ. Така заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій понад 300 тис. грн. (пункти 183.1 та 183.2 статті 183 Розділу V Кодексу).

Будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, у випадках та порядку, передбаченими статтями 180 - 183 Розділу V Кодексу, не подала до органу державної податкової служби Заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника податку на додану вартість без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (пункт 183.10 статті 183 Розділу V Кодексу).

Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Відповідно до вимог статті 193 Податкового кодексу України (з урахуванням пункту 10 розділу XX Перехідних положень) ставка ПДВ - складає 20 відсотків.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів V касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З матеріалів справи встановлено , що фахівцем Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013. щодо правомірності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт 21.07.2014 № 513/20-29-17-01/НОМЕР_1 .

На підставі висновків перевірки Чугуївською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області ФОП ОСОБА_1 прийняті податкові повідомленнями - рішеннями від 30.07.2014 :

-№ , яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 58 183,05 грн. (основний платіж - 46 546,44 грн., штрафні (фінансові) санкції - 11 636,61 грн.)

-№ , яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 76 683,75 грн. (основний платіж - 61 347,0 грн., штрафні ; (фінансові) санкції - 15 336,75 грн.)

-№ про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,0 грн.

-№ про застосування штрафних санкцій у розмірі 1 700,0 грн.

-№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 4420,0 грн.

-вимога від 21.07.2014 № Ф- про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску в сумі 85 097,01 грн.

-рішення від 30.07.2014 № про застосування штрафної санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 4714,98 грн.

На погодившись з вказаними рішенням податкового органу ФОП ОСОБА_1 подано скарги до Головного управління Міндоходів у Харківській області , які були задоволені та скасовані вказані рішення.

Підставою для задоволення скарги позивача на вказані рішення та їх скасування стало порушення перевіряючи ми вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України та п. 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (затверджено наказом ДПС України від 31.10.2012 № 948 - діяв на момент перевірки), а саме: не вжиття достатніх заходів по відпрацюванню отриманої інформації щодо втрати (викрадення) первинних документів та не призупинення перевірки до дати відновлення та надання документів до перевірки (90 календарних днів з дня отримання заяви про втрату документів).

Дійсно, листом від 26.06.2014 ФОП ОСОБА_1 на підтвердження втрати (викрадення) первинних документів надав перевірю чим копію довідки про прийняття і реєстрацію Заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000859 від 20.06.2014 та витягу з кримінального провадження N° 0000859.

На підставі рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області податковим органом надано ФОП ОСОБА_1 90-денний строк для відновлення документів відповідно до вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

Після сплину 90-денного строку в період з 24.10.2014 р. по 30.10.2014 р. Чугуївською ОДПІ була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1) щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 06.11.2014 р. №947/20-29/17-01/НОМЕР_1.

Перевіркою, крім іншого , встановлено порушення позивачем вимог :

-п.138.1, п. 138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.140.1 ст.140, п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.п.164.1.3 п.164.1, п. 164.3 ст.164, п.177.4 ст. 177, п.176.1 ст.176, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України - заниження суми валового доходу за 2011р. на 2160,00 грн.; за 2012р. - на 22200,00 грн.; за 2013р. - на 72000,00 грн.; завищення суми валових витрат за 2013р. на суму 289360,00 грн. та відповідно заниження чистого оподатковуваного доходу за 2011р. на суму 2160,00 грн., за 2012р.- на 22200,00 грн., за 2013р. - на 361360,00 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2013р. на 46546,44 грн.

-п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.3 ст.7 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п.3.3 ст.3, п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у зв'язку із заниженням суми єдиного внеску на загальну суму 79806,50 грн., у т.ч. за 2011р. на суму 2016,33 грн., за 2012р. - на 6746,98 грн., за 2013р. - на 71043,19 грн.;

-п.187.1 ст.187, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України заниження податкових зобов'язань на загальну суму ПДВ - 61347 грн., що призвело до заниження суми чистих податкових зобов'язань на загальну суму ПДВ - 61347 грн., у т.ч. за червень 2013р. на суму ПДВ - 8853 грн., за липень 2013р. на суму ПДВ - 6759 грн., за серпень 2013р. на суму ПДВ - 5810 грн., за вересень 2013р. на суму ПДВ - 12632 грн., за жовтень 2013р. на суму ПДВ - 9290 грн., за листопад 2013р. на суму ПДВ - 9786 грн., за грудень 2013р. на суму ПДВ - 8217 грн.

-п.п.16.1.12 п. 16.1 ст.16 та п 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України , яке виникло у зв'язку з не забезпеченням позивачем зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов'язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- п.6 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» , оскільки позивачем не забезпечено зберігання протягом трьох років книг обліку розрахункових операцій;

- п.9 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарчої діяльності» та ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» , яке виникло у зв'язку із здійсненням позивачем роздрібної торгівлі (торговий об'єкт, розташований за адресою: м. Чугуїв, вул. Гвардійська, біля б.31) тютюновими виробами за період з 06.11.2011р. по 07.12.2011р. без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

На підставі висновків перевірки Чугуївською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.11.2014р.:

- № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 58183 05 грн. у тому числі за основним платежем - 46546,44 грн. та застосованих штрафних санкціях у розмірі 11636,61 грн.;

-№ про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 76683,75 грн., у тому числі за основним платежем - 61347,0 грн. і штрафних санкціях у розмірі 15336,75 грн.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 29.12.2014 №717/10/20-40-10- 04-17 про результати розгляду первинної скарги податкові повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 24.11.2014 №,№ залишені без змін.

Так , перевіркою встановлено , що ФОП ОСОБА_1 реєстрував в Чугуївській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області книги обліку доходів та витрат від 23.01.2004р. № 16, від 14.05.2004 № 88/2, від 17.09.2007 № 395/3, від 30.03.2011 № 163/4. До перевірки вищезазначені книги обліку доходів та витрат не надані у зв'язку з їх втратою (на перевірку надані документи з Чугуївського РВ ГУМВС України у Харківській області, про факт крадіжки лист ФОП ОСОБА_1 від 26.06.2014 № 25/06-2014 (вх. ОДПІ від 26.06.2014 № 3075/М)). Таким чином, перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 абз «а», «б» п. 176.1 ст.176, п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України неналежне ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

Перевіркою достовірності відображення доходів в податковій декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік, в порівнянні з даними про суми доходів, визначеними в ході перевірки, встановлено їх заниження на суму 96 360,0 грн., за рахунок не включення до складу доходу в повному обсязі коштів, які отримані ФОП ОСОБА_1 за надання інших допоміжних комерційних послуг.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи, з даними документально підтверджених витрат, та витрат які пов'язані з господарською діяльністю, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на порушення вимог п. 138.4, п. 138.6 - п. 138.9, пп.138.10.2-пп.138.10.4 п.138.10, п. 138.11 ст. 138 Податкового кодексу України завищив витрати за 2013 рік на суму 289 360,0 грн., за рахунок віднесення до складу витрат витрати на придбання ТМЦ, що не підтверджені в ході перевірки первинними документами. У зв'язку з чим, за результатами перевірки встановлено заниження оподатковуваного доходу у сумі 385 720,0 грн. та заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб у сумі 46 546,44 грн.

Також, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України від 08.07.2010 №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», встановлено заниження єдиного внеску в сумі 85 097,01 грн.

В ході перевірки встановлено, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів ФОП ОСОБА_1 за період 01.06.2012 по 31.05.2013, що підлягає оподаткуванню згідно із вимогами п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України сукупно перевищує 300 000,0 грн., а саме становить 316 976,70 грн. Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на порушення п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України до Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області не надано заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість (по строку надання - до 10.06.2013). Згідно з наданими в ході перевірки первинних документів (книги обліку розрахункових операцій, 2 - звіти, банківські виписки) ФОП ОСОБА_1 за період червень 2013 року - грудень 2013 року отримав дохід від реалізації товарів на загальну суму 306 731,51 грн.. у тому числі: червень 2013 - 44 266,39 грн., липень 2013 - 33 794,42 грн., серпень 2013 - 29 052,05 грн., вересень 2013 - 63 158,55 грн., жовтень 2013 - 46 448,90 грн., листопад 2013 - 48 927,90 грн., грудень 2013 - 41 083,30 грн. Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на порушення п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України не включено дохід у сумі 306 731,51 грн. до податкових зобов'язань та відповідно занизив податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 61 347,0 грн.

Згідно з наданою до перевірки книгою обліку розрахункових операцій №р/9 від 10.02.2011 (торговий об'єкт, розташований за адресою: м. Чугуїв, вул. Гвардійська, біля 6.31), встановлено факт реалізації тютюнових виробів за період з 06.11.2011 по 07.12.2011, а саме: 2-звіт № 2122 від 06.12.2011 - сигарети на суму 3,0 грн., 2-звіт № 2123 від 07.12.2011 - сигарети на суму 6,0 грн. без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, що є порушенням п.9 ст.9 Закону України від 01.06.2000 №1775-111 «Про ліцензування певних видів господарчої діяльності» зі змінами та доповненнями та ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №" 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, корьячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами».

Також, в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1, на порушення вимог п. 6 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не забезпечено зберігання протягом трьох років книг обліку розрахункових операцій №/8 від 11.02.2010р., №/6 від 29.11.2010, №/7 від 07.07.2011, №/8 від 24.07.2012, №/6 від 01.11.2011, №/1 від 28.10.2010, №/2 від 01.01.2011р., №/3 від 26.10.2012, №/1 від 12.11.2010, №/1 від 12.11.2010, №/2 від (дата не визначена), №/2 від (дата не визначена), №/3 від 26.10.2012.

Наявність порушення п.187.1 ст.187, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України позивачем не заперечується та підтверджується його поясненнями в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (абзац перший пункту 44.3 цієї статті).

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити орган державної податкової служби за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та митний орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до органу державної податкової служби, митного органу /пунктом 44.5 статті 44 Податкового кодексу України/.

Відповідно до абзацу першого пункту 44.6 ст. 44 ПК у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (абзац другий цього пункту ).

Зміст вказаних правових норм свідчить, що обов'язок контролюючого органу здійснювати виїзну перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов'язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці органами державної податкової служби. Не надання таких документів нормами пункту 44.6 ст.44 ПК прирівнюється до їх відсутності.

При цьому, нормами Податкового кодексу України, зокрема пунктів 44.5 та 44.7 ст. 44 передбачені процедури захисту прав платника податків у разі неналежного виконання посадовими особами контролюючого органу обов'язку врахувати при перевірці всі документи, надані платником податків та у випадку втрати документів із встановленням строку на їх відновлення.

Будь-яких доказів (документів) у спростування висновків акту перевірки про встановлені порушення позивачем не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи свідчать , що Чугуївською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області на виконання рішення від 02.09.2014р. №17439/7/20-40-10-04-17 «Про результати розгляду скарги» надано ФОП ОСОБА_1 90-денний строк для відновлення втрачених (вкрадених) первинних документів з дня надходження до податкової інспекції повідомлення про втрату документів.

Після сплину вказаного 90-денного строку Головним Управлінням Міндоходів у Харківській області прийнято рішення від 25.09.2014р. за №19179/7/20-40-10-04-17 про проведення документальної позапланової перевірки ФО-П ОСОБА_1 (р.н.-НОМЕР_8) з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. у відповідності із вимогами п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України .

На підставі вказаного рішення прийнято наказ від 22.10.2014р. №385 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки та видані направлення Чугуївської ОДПІ від 22.10.2014 року №302, від 22.10.2014 року №303, від 22.10.2014 року №304 , копії яких вручено ФО-П ОСОБА_1 особисто 24.10.2014 року.

Також, 24.10.2014р. ФОП ОСОБА_1 надано лист від 24.10.2014р. №1446/М/20-29-17-01-23, яким роз'яснено вимоги п.85.2 статті 85 розділу II Податкового кодексу України, згідно яких платник податків зобов'язаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки (всі необхідні документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби) за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

Однак, листом від 24.10.2014р. ФО-П ОСОБА_1 повідомив, що не допускає співробітників Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області до проведення позапланової перевірки, тому як вважає її проведення незаконним.

Чугуївською ОДПІ на лист ФОП ОСОБА_1 надана відповідь (вих.№1453/М/20-29-17-01-23 від 24.10.2014р.), в якому роз'яснено норми п.81.1 ст.81, п.44.1-44.6 ст.44 Податкового кодексу України та повідомлено, що перевірка на теперішній час триває.

Матеріали справи свідчать та не спростовано позивачем , що до перевірки первинні документи , пов'язані з господарською діяльністю не надано про що складено відповідний акт від 24.10.2014р. № 130/20-29-17-01/НОМЕР_1, тому податковим органом при проведенні позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 06.11.2014 р. №947/20-29/17-01/НОМЕР_1, використано дані акту планової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 21.07.2014р. №513/20- 29-17-01/НОМЕР_1 під час проведення якої використовувались надані позивачем первинні документи, відомості, що містяться в інформаційних базах даних ,інформація про зустрічні звірки (перевірки) з питань взаємовідносин ФОП ОСОБА_1 тощо.

Вказаний акт планової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 21.07.2014р. №513/20- 29-17-01/НОМЕР_1 є чинним, за результатами розгляду скарги його не скасовано, тобто цей акт є носієм інформації .

Колегія суддів зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.09.2013р. у справі № 21-237а13 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 33770792) акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, тому посилання апелянта на те , що податковий орган не мав права при проведенні перевірки 06.11.2014р. враховувати дані акту планової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 21.07.2014р. №513/20- 29-17-01/НОМЕР_1 є помилковими.

Доводи апелянта щодо неправомірності проведення позапланової виїзної документальної перевірки, за результатами якої складено акт від 06.11.2014 р. , є безпідставними, оскільки постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 р. , залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015р., встановлена наявність законних підстав для проведення такої перевірки на підставі наказу від 22.10.2014р. №385 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Матеріали справи свідчать , що заперечення на акт перевірки від 06.11.2014 № 947/20-29-1/- 01 НОМЕР_1 та первинні документи бухгалтерського обліку до Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від ФОП ОСОБА_1 не надавалися.

Враховуючи те, що позивач не надав первинних документів в підтвердження відображення сум в податковому обліку, не скористався можливістю надання заперечення на акт перевірки протягом 5 робочих днів з дня отримання акту разом з документами, відповідно до п.86.8. ст. 86 Податкового кодексу України податковим органом правомірно прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Доводи апелянта з посиланням на неврахування податковим органом первинних документів , наданих позивачем податковому органу до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є безпідставними , необґрунтованими, оскільки на вимогу колегії суддів позивачем не надано доказів направлення до податкового органу первинних документів до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Суду першої інстанції такі документи також не надавалися позивачем.

Суд першої інстанції правомірно не прийняв в якості належних доказів у справі надані позивачем згідно опису (а.с. 142-160 том 1) квитанції та рахунки за електроенергію, які за твердженням представника позивача надані в підтвердження здійснених витрат, оскільки такі документи відповідно до приписів статті 44 Податкового кодексу України позивач повинен був надати до перевірки чи разом із запереченнями на акт перевірки, що ним не було зроблено.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють позов, подаваний суду першої інстанції, доводи позову були враховані судом при вирішення справи по суті. Підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2016р. по справі № 820/9320/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 29.03.2016 р.