Справа № 2а-7873/10/0670
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 березня 2016 року Житомир Справа № 2а-7873/10/0670

Категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Романченка Є.Ю.,

суддів: Попової О.Г., Черноліхова С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа - Черкаська обласна державна адміністрація, про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення 357300,00 грн,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити відповідача - Державну службу України з надзвичайних ситуацій на - Міністерство соціальної політики України. Заява мотивована переходом повноважень від одного державного органу до іншого.

До судового засідання також позивачем подано до суду заяву з проханням виключити із справи третю особу - Черкаську обласну державну адміністрацію та збільшити розмір коштів для придбання квартири в м. Черкаси з грошової суми 357300 грн до 490000 грн, згідно довідки ФОП ОСОБА_2.

Позивач прибув до суду. Заяву про заміну відповідача підтримав. Подав заяву про розгляд справи в письмову провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник відповідача прибув до суду, надав заяву про розгляд справи в письмову провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник третьої особи до суду не прибув, про час і місце розгляду заяви був повідомлений.

Представник Міністерства соціальної політики України до суду не прибув, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути заяву у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України.

В силу приписів ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2011 року залишена без змін, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано бездіяльність Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо незабезпечення житлом ОСОБА_1 неправомірною, зобов`язано Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи перерахувати цільовим призначенням кошти на рахунок Черкаської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказана постанова набрала законної сили та на даний час не виконана.

Щодо заміни відповідача.

У відповідності до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво відбувається, зокрема, при ліквідації суб'єкта владних повноважень, оскільки головним у статусі цього суб'єкта є повноваження. Правонаступником ліквідованого органу є той орган, до повноважень якого входить здійснення владних функцій у правовідносинах, які є предметом спору.

Судом установлено, що юридичну особу - Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 № 1085/2010 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", було реорганізовано. Шляхом реорганізації Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи утворено Міністерство надзвичайних ситуацій України, Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, Державне агентство України з управління зоною відчуження, Державну інспекцію техногенної безпеки України (п. 1 вказаного Указу).

В подальшому, згідно зі пунктом 1 Указу Президента України "Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" від 24.12.2012 № 726/2012, утворено Державну службу України з надзвичайних ситуацій, реорганізувавши Міністерство надзвичайних ситуацій України та Державну інспекцію техногенної безпеки України.

Пунктом 2 Указу Президента України "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" від 16.01.2013 № 20/2013 визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій є правонаступником Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України, що реорганізовуються.

Основні завдання та повноваження Державної служби України з надзвичайних ситуацій визначені в Положенні про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженому Указом Президента України від 16 січня 2013 року N 20/2013, та Положенні про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. N 1052.

При цьому аналіз наведених у згаданих Положеннях основних завдань та повноважень ДСНС України свідчить на користь висновку, що до компетенції Державної служби України з надзвичайних ситуацій не відносяться питання щодо забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Натомість формування та реалізація державної політики у сфері соціального захисту ветеранів, інвалідів, людей похилого віку, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, жертв нацистських переслідувань, жертв політичних репресій, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну визначено як одне з основних завдань Мінсоцполітики України (п. 3 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 389/2011 (зі змінами та доповненнями)).

Указом Президента України "Про внесення змін до указів Президента України від 6 квітня 2011 року N 389 та N 397" від 02.09.2013 № 472/2013, який набрав чинності з 10.09.2013, пункт 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 389 (зі змінами, внесеними Указами від 8 липня 2011 року N 741, від 26 грудня 2011 року N 1183, від 7 травня 2012 року N 301, від 16 січня 2013 року N 19, від 1 лютого 2013 року N 51, від 5 березня 2013 року N 117, від 18 березня 2013 року N 141, від 27 березня 2013 року N 164 і від 15 травня 2013 року N 268), доповнено підпунктом 39-2 такого змісту: "організовує та координує роботу із забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Із долученого до матеріалів справи акту прийняття - передачі, затвердженого заступником в.о. Міністра соціальної політики та заступником Міністра надзвичайних ситуацій України 25.02.2014 (т. 1 а.с. 232-233) видно, що на виконання вимог Указу Президента України від 02.09.2013 № 472 та відповідно до Закону України від 16.01.2014 № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Міністерство надзвичайних ситуацій України передало, а Міністерством соціальної політики України прийнято заборгованість за бюджетними програмами, зокрема, КПКВ 3201200 "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розрізі розпорядників коштів станом на 01 січня 2014 року.

Таким чином, починаючи з 2014 року питання забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відноситься до виключної компетенції Мінсоцполітики України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в процесі реорганізації Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи і Міністерства надзвичайних ситуацій України владні функції у правовідносинах, які були предметом спору в даній справі, перейшли до повноважень Міністерства соціальної політики України, а не Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Отже, процесуальним правонаступником Міністерства надзвичайних ситуацій України, яке в свою чергу було повним правонаступником Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, в частині повноважень щодо забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є Мінсоцполітики України.

З огляду на викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про заміну відповідача в справі необхідно задовольнити.

Стосовно вимоги заяви про виключення зі справи третьої особи - Черкаської обласної державної адміністрації, то суд відмовляє заявнику в її задоволенні, оскільки приписами КАС України здійснення такого виключення не передбачено.

Суд звертає увагу позивача на те, що вибуття третьої особи можливе лише у випадку ліквідації Черкаської ОДА без правонаступника.

Також суд вважає безпідставною вимогу заяви позивача щодо збільшення розміру коштів для придбання квартири в м.Черкаси з грошової суми 357300 грн до 490000 грн, так як постановою суду від 28.01.2011, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на його користь 357300 гривень для придбання однокімнатної квартири в м. Черкаси.

Керуючись ст.ст. 55, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Замінити відповідача у справі правонаступником - Міністерством соціальної політики України.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та, відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України, набирає законної сили з моменту постановлення.

Головуючий суддя Є.Ю. Романченко

Судді О.Г. Попова

ОСОБА_3