Справа № 404/1266/16-а
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1266/16-а
Номер провадження 2-а/404/904/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі Домарецькому Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом , яким просить визнати відмову Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років- протиправною; визнати рішення Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 17.02.2016р. №181738 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років -протиправним , скасувавши його; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді провести із 16 лютого 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років згідно з частиною 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 29.01.2016р. №18-48 вих.-16 в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та провести виплати з урахуванням отриманих раніше сум; допустити до негайного виконання постанову суду в частині зобовязання Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснення перерахунку та виплати пенсії за віком, у межах суми стягнення за один місяць; стягнути із Державного бюджету України на його користь сплачений судовий збір у розмірі - 551,20 грн.

На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що із 04.10.2001 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та отримує пенсію за вислугою років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону України № 2663-ІII від 12.07.2001 року, чинної на час його виходу на пенсію, в розмірі 90% від суми відповідного заробітку, при цьому загальний страховий стаж становить 36 років 6 місяців 20 днів, із якого на посаді прокурора - 27 років 2 місяці 23 дні. З часу перебування на обліку відповідач неодноразово здійснював перерахунок його пенсії згідно поданих довідок із прокуратури із розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати відповідної категорій прокурорських працівників.

01 липня 2012 року відповідач після перерахунку пенсії, здійсненого на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 17.07.2012 року №18-137 про заробіток для перерахунку пенсії безпідставно перейшов із пенсії в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати відповідної категорії прокурорських працівників на пенсію в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, чим явно звузив його право в частині розміру пенсії, та її перерахунок , обмеживши право на отримання пенсії за вислугою років у розмірі 90%, раніше призначеної та обчисленої за приписами частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України № 2663- ІII від 12.07.2001 року, чинної на час його виходу на пенсію.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року у справі №404/9387/13-а (провадження 2-а/404/688/13) був повністю задоволений його адміністративний позов, та визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо обмеження під час перерахунку пенсії за вислугу років; зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді провести перерахунок пенсії за вислугу років згідно частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 17.07.2012 року №18-137 про заробіток для перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 17 жовтня 2012 року. За ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2013 року у справі №404/9387/13-а (провадження 2-а/404/688/13) залишена без зміни, відповідно постанова суду першої інстанції набрала законної сили 05 лютого 2014 року та фактично виконана.

16 лютого 2016 року він звернувся до УПФ м. Кіровограда із заявою, згідно якої просив здійснити йому перерахунок відповідно поданої довідки Прокуратури Кіровоградської області від 29.01.2016 року №18-48 вих.-16 про заробітну плату на посаді старшого прокурора прокуратури області, з якої призначено пенсію, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження максимальним розміром. Проте, відповідач - УПФ м.Кіровограда відмовив йому у здійсненні перерахунку, про що прийняв та надав відповідне рішення №181738 від 17.02.2016 року. Відмова обгрунтована тим , що раніше призначена йому пенсія перерахунку не підлягає, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вважає, що відповідач діяв протиправно, оскільки рішенням №181738 від 17.02.2016 року безпідставно обмежено його право на перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто відповідач діяв не на підставі, а поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав письмові пояснення на заперечення відповідача та заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково у своїх поясненнях зазначав, що дійсно, пунктом 5 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, на який послався відповідач у своїх запереченнях проти позову, як на підставу про відмову в задоволенні позову, передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України,Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Із наведеного положення закону, вбачається, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо призначення пенсій особам відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, але не скасовуються підстави та умови перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру», оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Отже, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії). В свою чергу , наголошує, що не має вимог, щодо призначення йому пенсії, у нього є вимоги про перерахунок, раніше уже призначеної, пенсії за вислугою років у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ (чинній на час призначення пенсії), у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, за таких обставин відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Окрім того, недопустимим є те, що відповідач застосував нові положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, оскільки вказане суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність, а отже дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії за вислугою років за вказаних підстав є неправомірними, так як не відповідають вимогам Конституції України та Закону. Нормами Закону України «Про прокуратуру», які діяли на час призначення йому пенсії, передбачено право на перерахунок пенсії, звуження змісту та обсягу якого не допускається при прийнятті нових законів, що вбачається із приписів статей 22,64 Конституції України, згідно яких визначено, що право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. Доводи відповідача про те, що у нього не виникає права на проведення перерахунку пенсії через неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови про порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій (частина 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697 -VI (1697-18)), є також неприйнятними з огляду, зокрема, на те, що не може бути знівельоване право на перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників із- за того, що органи влади України не встановили порядку, не прийняли відповідного нормативного документу, який регулює умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури, тобто не може бути знівельована гарантія пенсійного забезпечення в Україні, яка є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Відповідач-Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, його представник в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, подав письмові заперечення, згідно яких вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити та справу розглянути у його відсутності. Посилається на те, що позивач отримує пенсію, яка призначена на підставі Закону України "Про прокуратуру" № 1789 від 1991 року, із змінами та доповненнями. Норми ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789 від 1991 року, не діють за винятком частини третьої, четвертої, шостої та одинадцятої. Жодна з наведених частин ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789 від 1991 року, які діють після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697 з 16.07.2015 року, не регулює питання проведення перерахунку пенсії прокурорам. Вважають посилання позивача на норми ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789 від 1991 року, які не діють з 16.07.2015 року недопустимим. Управління не має законних підстав для проведення перерахунку пенсії з 09.02.2016 року. Діючою нормою ст. 86 Закону України Про прокуратуру № 1697 визначено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначається Кабінетом Міністрів України. П. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Посилання на судову практику, яка існувала, в 2013 році вважають недоцільною, так як вона ґрунтувалася на нормах Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, який в більшості норм втратив чинність з набранням чинності 16.07.2015 року новим Законом України «Про прокуратуру» № 1697. Судова практика щодо застосування норм ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, який набрав чинності 16.07.2015 року, на сьогодні відсутня. Правові підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. На сьогодні відсутні будь- які рішення суду щодо визнання норм Законів України «Про прокуратуру» нечинними та такими що не відповідають Конституції України. В зв»язку з чим, норми діють і перерахунок пенсії можливий тільки при прийнятті відповідного рішення Кабінетом Міністрів України. Позивач ставить вимогу проведення перерахунку пенсії з 16.02.2016 року, тобто в часовому просторі, коли діє норма ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 і управління застосовує діючі норми на момент звернення позивача, адже сама довідка позивача датована 29.01.2016 року. Окрім того, норми щодо пенсійного забезпечення визначені ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» скасовувалися вищезазначеним Законом України № 213 від 02.03.2015 року. Норми ст. 50 -1 Закону України « Про прокуратуру» крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої взагалі втратили чинність з 16.07.2015 року. В зв»язку з чим , управління не має законних підстав для перерахунку пенсії за нормами, які не є чинними на момент виникнення певних правовідносин, стосовно позивача це лютий 2016 року, сааме стосовно перерахунку пенсії. Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII прийнятий 14.10.2014 року, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII прийнято 02.03.2015 року, тобто пізніше. Окрім цього , позивач просить суд допустити рішення до негайного виконання в частині зобов'язання управління здійснити перерахунок і виплату пенсії по вислузі років в межах суми стягнення за один місяць,хоча вимоги про стягнення коштів не має, а позов містить тільки вимоги зобов'язального характеру. Враховуючи те, що предметом даного позову є визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, правові підстави для застосування ч.1 ст.256 КАС України у даному випадку відсутні , в зв'язку з чим просять відмовити у задоволенні вимоги щодо звернення рішення до негайного виконання. Вказують, що дії управління ґрунтуються на нормі визначеній в п.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», а вимога позивача не грунтується на Законі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04. 10. 2001 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та отримує пенсію за вислугою років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону України № 2663-111 від 12.07 2001 року, чинної на час виходу на пенсію) , в розмірі 90% від суми відповідного заробітку, при цьому, загальний страховий стаж становить 28 років 3 місяці 5 днів, із якого на посаді прокурора- 27 років 2 місяці 23 дня.

Відповідачем не оспорювалась та обставина , що позивачу неодноразово починаючи із 2001 року здійснювався перерахунок пенсії згідно поданих довідок із прокуратури із розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати відповідної категорії працівника прокуратури .

17.07. 2012 року відповідач після перерахунку пенсії, здійсненого на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 17.07.2012 року №18-137 про заробіток для перерахунку пенсії перейшов із пенсії в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати відповідної категорій прокурорських працівників на пенсію в розмір 80% від суми місячної заробітної плати.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2013 року, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов»язання до вчинення дій, задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо обмеження під час перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 17.07.2012р. №18-137 про заробіток для перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії із 17 жовтня 2012 року. Стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 34,50 грн. В іншій частині вимог відмовлено( а.с. 10-15).

29.01.2016 року Прокуратурою Кіровоградської області видано ОСОБА_1 довідку №18-48 вих.-16 про те, що заробітна плата на посаді старшого прокурора прокуратури Кіровоградської області, з якої йому призначено пенсію, встановлена з 01.12.2015 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 становить 18 900 грн. 38 коп. На звернення позивачу від 16.02.2016 року про перерахунок пенсії по вислузі років відповідно до Закону України Про прокуратуру рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 17.02.2016 року № 181738, було відмовлено( а.с. 18).

Суд вважає, що відповідач діяв протиправно , оскільки рішення №181738 від 17.02.2016 року безпідставно обмежує право позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто відповідач діяв не на підставі, а поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Так, у відповідності до Закону України «Про Прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії за вислугою років, яка була призначена згідно із частиною 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", чинній на час призначення пенсії (надалі в редакції на час призначення пенсії) згідно якої передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку було встановлено.

Частиною 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

На підставі частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, за вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

01 жовтня 2011 року частину 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було замінено двома частинами відповідно до п.п. 4 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 року, № 3668-VI (3668-17) «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», в зв'язку із чим також і змінилася нумерація частин цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній з 01 жовтня 2011 року та на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та вводиться обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Очевидним є, що змінами у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугу років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011 року.

Відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI (3668-17) порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) та які влаштувалися на роботу до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Розмір раніше призначеної пенсії прокурорам, підстави, умови та порядок її перерахунку регулюють частини 12, 17, 18 ст.50-1 «Про Прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року (чинні на час призначення пенсії) у зв'язку з прийняттям Закону №3668-УІ (3668-17) змін не зазнали, проте змінилася лише нумерація частин цієї статті і є вирішальними у застосуванні до даних правовідносин щодо наявності у позивача правових підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 року, у зв'язку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, із змінами внесеними Законом України № 76-ІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 року № 76-ІІІ, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України, які набули право на пенсію незалежно від віку за наявності на день звернення певної вислуги років з набранням чинності даного Закону від 14.10.2014 року № 1697-VII та положеннями якого, зокрема яким визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення певної вислуги років, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами на умовах та порядку визначених Кабінетом Міністрів України (стаття 86). Будь-які зміни до статті 86 вказаного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення, перерахування та виплату пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені. Отже, приписи Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, а відтак не врегульовують дані правовідносини щодо наявного у позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії, у зв'язку із підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. 02.03.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII, що набрав чинності із 01.04.2015 року, згідно із пунктом 5 розділу III прикінцевих та перехідних положень визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року взагалі скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, зокрема закону України «Про прокуратуру», оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів скасовані.

Посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу відмови у перерахунку пенсії є неприйнятним, оскільки відповідач застосував нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, зміни внесені до вказаної стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Відмова відповідача у перерахунку раніше призначеної пенсії саме за вище вказаних підстав є недопустимим враховуючи і вимоги частини 1 статті 58 Конституції України, згідно якої передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність та є ознакою того, що у такий спосіб відповідач, як суб'єкт владних повноважень діяв протиправно, в супереч вимог частини 2 статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Окрім того, статтею 22 Конституцій України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, статтею 64 Конституцій України також передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Отже, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», які є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

У розумінні статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина. Згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України). У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави в тому числі і призначення пенсії за спеціальними законами. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей. У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013р., ухваленого у справі №1-2/2013 року зокрема також вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). Юридична колізія є розбіжність або суперечність між нормативно-правовими актами, що регулюють одні і ті ж або суміжні правовідносини, а також між компетенцією органів влади. У разі існування неузгодженості між актами, виданим одним і тим же органом, але які мають різну юридичну силу, застосовується акт вищої юридичної сили. У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України - колізія вирішується на користь Конституції України, яка має вищу юридичну силу.Такого висновку дійшов Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1 та п.2.2 мотивувальної частини рішення). З огляду на вказане, положення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», в частині визнання правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень щодо закріплених Конституцією України прав і свобод людини і громадянина вважається не що інше, як скасування або обмеження цих прав і свобод (рішення Конституційного суду України справа 1-28/2008 року).

Як на одну із відсутності підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії, відповідач посилається на положення частини 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697 -VI (1697-18), згідно якої передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідач зазначає, що на сьогодні в Україні така постанова відсутня, в зв'язку із чим законодавчі підстави для проведення перерахунку відсутні.

Проте, такі доводи відповідача є неприйнятними з огляду на те, що він застосував нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що є і прямими порушеннями приписів та суперечать вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Окрім того, відсутності нормативного документу , який регулює умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури, оскільки встановлене та наявне право на перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, не може бути знівельоване в зв'язку із тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана та реалізована.

Підвищення заробітної працівників прокуратури відбулося згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», своє право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників мною, позивачем, реалізовано, про що додано відповідне судове рішення (Постанова Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.11.2013 року у справі №404/9387/13-а (провадження 2-а/404/688/13).

Підставою чергового перерахунку, раніше призначеної, позивачу пенсії є Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», згідно із якою затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, яка набрала чинності із 01 грудня 2015 року та дає позивачу право на перерахунок пенсії із 01 грудня 2015 року.

Таким чином, з прийняттям постанови КМ України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 09 грудня 2015 року №1013 виникли підстави для перерахунку пенсії. Отже, відповідач повинен провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 16.02.2016 року, документів пенсійної справи, довідки Прокуратури Кіровоградської області від 29.01.2016р. №18-48 вих.-16 про заробітну плату та частин 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111) з розрахунку 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та провести виплати з урахуванням отриманих раніше сум.

З огляду на викладене, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь позивача суд присуджує з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., понесених при подачі позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 160-163, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити .

Визнати відмову Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді у здійсненні, ОСОБА_1, у перерахунку пенсії за вислугу років- протиправною. Визнати рішення Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 17.02.2016р. №181738 щодо відмови у здійсненні, ОСОБА_1, у перерахунку пенсії за вислугу років -протиправним , скасувавши його. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді провести із 16 лютого 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстраційного обліку: м. Кіровоград, вулиця Лелеківська, будинок №7-А, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) згідно з частиною 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 29.01.2016р. №18-48 вих.-16 в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та провести виплати з урахуванням отриманих раніше сум. Допустити до негайного виконання постанову суду в частині зобовязання Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1, пенсії за віком, у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі - 551,20 грн. Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня її проголошення , апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2