Справа № 806/174/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 березня 2016 року Житомир Справа № 806/174/16

Категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Сичової О.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України в Житомирській області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 1890,00 грн., -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення з ГУ НП в Житомирській області на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, в зв"язку із затримкою видачі трудової книжки, в сумі 1890 грн.

Ухвалою суду від 10.03.2016 за клопотанням позивача замінено первинного відповідача по справі на належного - Управління МВС України в Житомирській області.

У судове засідання 30.03.2016 позивач не з"явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Управління МВС України в Житомирській області надав суду заперечення на адміністративний позов та клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв"язку з пропущенням строків звернення до суду.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), на підставі наявних у ній доказів.

У силу приписів ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У частині 3 вказаної статті КАС України закріплено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому встановлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на наказ №288 о/с від 29.10.2015, про те, що його було звільнено через хворобу згідно ст.64 п. "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та лише 13.11.2015 було видано трудову книжку.

Враховуючи зазначене позивач отримав трудову книжку 13.11.2015 про що не заперечується самим позивачем відповідно до матеріалів позову.

Тобто, процесуальний строк оскарження вищезазначеної дії (бездіяльності), а саме видачі трудової книжки із запізненням закінчився 13.12.2015 року (така правова позиція Вищого адміністративного суду України по справі К/800/23880/14 відповідно до ухвали суду від 06.11.2014).

Крім цього відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України (ухвала від 27 листопада 2013 р. у справі № К/800/49827/13) зазначено, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення особою відповідних дій.

Позивач з позовом до суду звернувся лише 02.02.2016 - більше ніж через два місяця, як останньому стало відомо про порушення свого права, а тому пропустив місячний строк звернення до суду передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України.

Крім цього, як вбачається з матеріалів позову ОСОБА_1, згідно ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 01.02.2016 року по справі № 286/253/ 16-ц (а.с.6) останньому було відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1800 грн. та роз'яснено позивачу право звернутись з відповідним позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

В той же час якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності (така правова позиція Верховного суду України відповідно до постанови від 02.12.2015 року по справі №6-895цс15)

Європейський суд з прав людини у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України", Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Згідно зі статтею 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Позивач у позовній заяві жодних обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду не наводить та ніяких доказів на підтвердження наявності підстав, які перешкоджали своєчасному звернення до суду разом з позовом не надає.

Враховуючи наведене і те, що із позовної заяви та доданих до неї документів підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними немає, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 107, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя О.П. Сичова