Справа № 566/247/16-а
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№556/156/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі Дячук Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Млинівський районний суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області про зобовязання вчинити дію, посилаючись на те, рішення ОСОБА_2 сільської ради № 38 від 15 лютого 2016 року порушує його права і є всі підстави для визнання його протиправним.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задоволити.

(а.с.27)

В позовній заяві просить суд зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Млинівського району Рівненської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель, що були передані безоплатно у приватну власність покійній ОСОБА_4 відповідно до рішення ОСОБА_2 сільської ради №4 від 21 жовтня 1994 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов сільська рада визнає в повному обсязі.

(а.с. 25)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягаючий до задоволення так як він підтверджується наступними доказами і, зокрема, копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 125312 повторно виданого 08 травня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції в Рівненській області підтверджується, що ОСОБА_4 померла 20 вересня 1998 року.

(актовий запис №32)

(а.с.6)

З копії рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2012 року вбачається, що судом встановлено юридичний факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4, яка померла 20 вересня 1998 року.

Встановлено, що відомості, викладені в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0069660, виданому Млинівською райдержадміністрацією на імя ОСОБА_6 належить ОСОБА_4, яка померла 20 вересня 1998 року.

(а.с. 7,9)

Копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 144432 виданого 21 червня 2013 року ОСОБА_2 сільською радою Млинівського району Рівненської області підтверджується, що ОСОБА_5 помер 21 червня 2013 року.

(актовий запис №19)

(а.с.8)

З копії довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільською радою Млинівьского району за №378 від 01 березня 2016 року вбачається, ОСОБА_6 до дня смерті проживала з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

(а.с. 10)

Заповітом посвідченим секретарем Ярославицької сільської ради 10 травня 2012 року та зареєстрованого в реєстрі за №52 підтверджується, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, д б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день смерті заповів ОСОБА_1.

(а.с. 11)

З витягу №30713379 про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4, яка померла 20 вересня 1998 року є ОСОБА_5.

(а.с.12,13)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 березня 2016 року підтверджується, що державним нотаріусом Млинівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що нею не було подано документів, які підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно, на земельну ділянку, яка з її слів, залишилась після смерті ОСОБА_5.

(а.с.15)

З архівного витягу з рішення № 4 сесії ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області від 21 жовтня 1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» виданого архівним відділом Млинівської райдержадміністрації від 14 жовтня 2015 року за №183/04-01 вбачається, що сільська рада вирішила передати у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_6 земельну ділянку загальною площею 0,55 га, з них переведено у приватну власність 0,55 га.

(а.с. 16)

Рішенням № 610 сесії ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області від 21 серпня 2016 року «Про внесення змін в раніше прийняте рішення» підтверджується, що ОСОБА_2 сільська рада Млинівського району вирішила пункт 63 д.1 рішення №4 від 21 жовтня 1994 року викласти у такій редакції: Передати у власність гр.. ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 0,55 га для ведення особистого підсобного господарства.

(а.с. 17)

З повідомлення Управління Держгеокадастру у Млинівському району Рівненської області від вбачається, що станом на 29 грудня 2012 року гр.. ОСОБА_4 не видавався державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) на території ОСОБА_2 сільської ради.

(а.с.18)

Рішенням № 70 сесії ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області від 11 лютого 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі на (місцевості)» підтверджується, що ОСОБА_2 сільська рада Млинівського району вирішила відмовити ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель, що буди передані безоплатно померлій ОСОБА_4, відповідно до рішення №4 від 21 жовтня 1994 року, спадкоємцем якої був ОСОБА_5, який спадщину прийняв, але не оформив своїх прав, у звязку з відсутністю документів на прийняття спадщини.

(а.с. 19)

У відповідності до вимог абзацу 3.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 йдеться про те, що статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Пунктом 3.5 вищезазначеного листа передбачено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

В абзаці 5 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду у справі №1-9/2009 від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - надалі Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Тобто, своє попереднє рішення про безоплатне надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 відповідач не вправі скасувати.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Стаття 12 ЗК України регулює повноваження міських рад у галузі земельних відносин, пункт «б» якої передбачає передачу земельних ділянок комунальної власності увласність громадян та юридичних осіб.

Згідно до ч.ч. 1, 5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У відповідності до п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Владні повноваження органів місцевого самоврядування реалізуються у відносинах, пов'язаних з управлінням в галузі використання земель, врегульованих розділом VII Земельного кодексу України, зокрема, встановлення та зміна меж адміністративно-територіальних утворень, планування використання земель, землеустрій, контроль за використанням та охороною земель, моніторинг земель, ведення державного земельного кадастру, у відносинах охорони земель, врегульованих розділом VI ЗК України; у відносинах, визначених частиною 1 статті 16 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" від 17.11.2009 року № 1559-VI, та інших відносинах, пов'язаних із застосуванням земельного законодавства. Зі змісту п. «є» статті 184 ЗК України випливає, що землеустрій передбачає підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування землею, у випадках, передбачених законом. Відповідно, вирішення спорів, що виникають з цих правовідносин, не належить до компетенції судів загальної юрисдикції.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 01.04.2010 року №10-пр/2010 вказав, що при вирішенні питань місцевого значення (ч. 1 ст. 143 Конституції України), при вирішенні питань розпорядження землями територіальних громад (п.п. «а»-«г» ст.12 ЗК України) місцеві ради «діють як суб'єкти владних повноважень».

На підставі наведеного,

керуючись ст.7-12, 160-163,172 КАС України,

суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Млинівського району Рівненської області про зобовязання вчинити дії задоволити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Млинівського району Рівненської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель, що були передані безоплатно у приватну власність покійній ОСОБА_4 відповідно до рішення ОСОБА_2 сільської ради №4 від 21 жовтня 1994 року.

Апеляційна скарга на постанову Млинівського районного суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Млинівський районний суд. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Млинівського райсуду .ОСОБА_7