Справа № 818/3904/15
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р.Справа № 818/3904/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.01.2016р. по справі № 818/3904/15

за позовом Приватного підприємства "Атендер"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне підприємство "Атендер" (далі - ПП "Атендер"), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - ДПІ в м. Сумах), в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /13171 від 14.04.2015 року про нарахування штрафних санкцій щодо ПП "Атендер" в сумі 19476 грн. за несвоєчасно сплачений податок на додану вартість.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2016 року адміністративний позов Приватного підприємства "Атендер" - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 14 квітня 2015 року № /13171 про нарахування штрафних санкцій щодо Приватного підприємства "Атендер" за платежем податок на додану вартість в сумі 19476 (дев'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) грн.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Атендер" в рахунок повернення судового збору 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, відповідач просить постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів п. 57.1 ст. 57, п. 87.9 ст. 87, п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2015 року ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області складено акт № 380/18-19-15-01 "Про результати перевірки платіжної дисципліни податкового зобов'язання по податку на додану вартість згідно податкових декларацій за жовтень, листопад, грудень 2013 року, за лютий, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень 2014 року ПП "Атендер" (далі - акт перевірки, копія його на а.с. 9).

В акті перевірки відповідачем зафіксовано порушення підприємством п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України, саме: порушення термінів сплати податкового зобов'язання по податку на додану вартість згідно поданих декларацій з податку на додану вартість: за жовтень 2013 року № від 18.11.2013 р. (а.с. 32-33), за листопад 2013 року № від 18.12.2013 р. (а.с. 34), за грудень 2013 року № від 16.01.2014 р. (а.с. 35), за лютий 2014 року № від 18.03.2014 р. (а.с. 35), за квітень 2014 року № від 19.05.2014 р. (а.с. 37), травень 2014 року № від 16.06.2014 р. (а.с. 39), за серпень 2014 року № від 17.09.2014 р. (а.с. 40), за вересень 2014 року № від 20.10.2014 р. (а.с. 41), за жовтень 2014 року № від 17.11.2014 р. (а.с.42).

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /13171 від 14.04.2015 р., яким позивачу донараховано штрафні санкції у розмірі 20 % від несвоєчасно сплаченої суми самостійно визначеного податкового зобов'язання в розмірі 19476 грн.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що платник податків своєчасно і в повному обсязі сплачував самостійно визначені в податкових деклараціях зобов'язання з податку на додану вартість і відповідач не надав суду жодних доказів порушення податкового законодавства ПП "Атендер".

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) даного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення слугували висновки акту перевірки від 19.03.2015 року № 380/18-19-15-01 щодо несвоєчасної сплати ПП "Атендер" самостійно задекларованих податкових зобов'язань з ПДВ за період з жовтня 2013 року по грудень 2013 року та за період лютий 2014 року, квітень-травень 2014 року, серпень-жовтень 2014 року.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічне положення міститься в пункті 203.2 статті 203 Податкового кодексу, згідно якого платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п/п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків визначена ст. 126 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 126.1 якої, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, умовою застосування штрафної санкції у відповідності до приведених норм Закону є факт несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Матеріали справи свідчать та не заперечується сторонами у справі, що 18.11.2013 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку па додану вартість № 073771191, якою платником податків самостійно узгоджено розмір ПДВ за жовтень 2013 року в сумі 995.00 грн., по терміну сплати 30.11.2013 року.

25.11.2013 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення №421 було здійснено платіж на суму 995,00 грн. (зараховано до бюджету 26.11.2013 року).

18.12.2013 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку па додану вартість № , якою платником податків самостійно узгоджено розмір ПДВ за листопад 2013 року в сумі 17309.00 грн.. по терміну сплати 30.12.2013 року.

24.12.2013 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення № 444 було здійснено платіж на суму 17309,00 грн. (зараховано до бюджету 27.12.2013 року).

16.01.2014 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку па додану вартість № , якою платником податків самостійно узгоджено розмір ПДВ за грудень 2013 року в сумі 7870.00 грн., по терміну сплати 30.01.2014 року.

20.01.2014 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення №10 було здійснено платіж на суму 7870,00 грн. (зараховано до бюджету 28.01.2014 року).

18.03.2014 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , якою платником податків самостійно узгоджено розмір ПДВ за лютий 2014 року в сумі 4 931.00 грн., по терміну сплати 30.03.2014 року.

25.03.2014 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення №71 було здійснено платіж на суму 4931,00 грн. (зараховано до бюджету 26.03.2014 року).

19.05.2014 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , якою платником податків самостійно узгоджено розмір податку за квітень 2014 року в сумі 19115,00 грн.. по терміну сплати 30.05.2014 року.

23.05.2014 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення № 132 було здійснено платіж на суму 19 115,00 грн. (зараховано до бюджету 29.05.2014 року).

16.06.2014 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , якою платником самостійно узгоджено розмір податку за травень 2014 року в сумі 3960,00 грн., по терміну сплати 30.06.2014 року.

24.06.2014 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення №192 було здійснено платіж на суму 3960,00 грн. (зараховано до бюджету 26.06.2014 року).

17.09.2014 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , якою платником самостійно узгоджено розмір податку за серпень 2014 року в сумі 18035,00 грн.. по терміну сплати 30.09.2014 року.

24.09.2014 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення №329 було здійснено платіж на суму 18 035,00 грн. (зараховано до бюджету 25.09.2014 року).

20.10.2014 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , якою платником самостійно узгоджено розмір податку за вересень 2014 року в сумі 14750,00 грн. по терміну сплати 30.10.2014 року.

23.10.2014 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення № 387 було здійснено платіж на суму 14 850,00 грн. (зараховано до бюджету 27.10.2014 року).

17.11.2014 року ПП "Атендер" до ДПІ у м. Сумах було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , якою платником самостійно узгоджено розмір податку за жовтень 2014 року в сумі 10415,00 грн. по терміну сплати 30.11.2014 року.

24.11.2014 року позивачем в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення №432 було здійснено платіж на суму 10 415,00 грн. (зараховано до бюджету 26.11.2014 року).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПП "Атендер" своєчасно та в повному обсязі сплачувало самостійно узгоджені грошові зобов'язання по вказаним вище деклараціям з податку на додану вартість. (а.с.10-18)

Зазначений факт своєчасності сплати податкових зобов'язань за податковими деклараціями також підтверджується копією зворотнього боку облікової картки позивача(а.с.27-31).

Доводи податкового органу, викладені в апеляційній скарзі, про те, що кошти за вищезазначеними платіжними дорученнями було зараховано в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 85 983,41 грн., який виник у зв'язку з винесенням податкового повідомленням-рішенням № /18465 від 02.03.2012 р. та який рахувався за підприємством на момент сплати зазначених сум, колегія суддів не приймає, враховуючи наступне.

Пунктом 87.9 ст. 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В контексті наведеного слід зазначити, що податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 56 Податкового кодексу України врегульовано порядок узгодження сум податкових зобов'язань, оскарження рішень контролюючих органів та визначення податкового боргу.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Як визначено пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як свідчать матеріали справи, позивач скористався своїм правом на оскарження податкового повідомлення-рішення № /18465 від 02.03.2012 р. в судовому порядку.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2012 року адміністративний позов Приватного підприємства "Атендер" до Державної податкової інспекції в м. Суми - задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення № /18465 від 02 березня 2012 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ДПІ в м. Суми задоволено. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2012 року скасовано та прийнято нову - про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2015 року постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2012 року скасовано, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2012 року залишено в силі.

Відтак, визначена ПП "Атендер" на підставі податкового повідомлення-рішення № /18465 від 02.03.2012 р. сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 86 044,00 грн. не може вважатись узгодженим податковим боргом.

Крім того, підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду про те, що оскільки позивачем своєчасно і в повному обсязі сплачено самостійно визначені в податкових деклараціях зобов'язання з податку на додану вартість позовні вимоги ПП "Атендер" підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 14.01.2016 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року відстрочено Державній податковій інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області сплату судового збору у розмірі 1339,80 грн. за подання апеляційної скарги - до ухвалення судового рішення у даній справі.

Оскільки на час прийняття рішення у справі судовий збір у вищезазначеному розмірі відповідачем сплачено не було, він підлягає стягненню з ДПІ у м. Сумах.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.01.2016р. по справі № 818/3904/15 - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (місцезнаходження юридичної особи: 40000, Сумська область, місто Суми, площа Покровська, будинок 2; ідентифікаційний код: 39563287) несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) гривень 80 коп., який має бути направлено за реквізитами: отримувач -УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок-1011, код класифікації доходів бюджету -22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 28.03.2016 р.