Справа № 2-а-11412/10/1570
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2011 р.Справа № 2-а-11412/10/1570

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів- Турецької І.О., ОСОБА_1

за участю секретаря Ридванської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління МВС України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в Одеській області, за участю третьої особи ОСОБА_3, про визнання незаконними наказів та поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ГУМВС України в Одеській області, в якому просив визнати незаконним та скасувати пункт наказу ГУМВС України в Одеській області № 702 від 15.07.2010 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників Державтоінспекції Одеської області»в частині старшого інспектора ДПС Болградського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_2, визнати незаконним та скасувати пункт наказу ГУМВС України в Одеській області № 441 о/с від 31.08.2010 року в частині старшого інспектора ДПС Белградського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_2., зобов'язати ГУМВС України в Одеській області поновити лейтенанта міліції ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора ДПС Болградського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що під час перебування на лікарняному в період з 01.07.2010 року по 25.07.2010 року, йому в усній формі повідомлено про видання ГУМВС України в Одеській області дисциплінарного наказу № 702 від 15.07.2010 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників Державтоінспекції Одеської області», з яким позивача не ознайомили та повідомили, що останній до служби допущений не буде. На виконання наказу ГУМВС України в Одеській області був виданий наказ по особовому складу № 441 о/с від 31.08.2010 року, з яким, як зазначає позивач він також ознайомлений не був. Крім того, позивач зазначає, що у порушення ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС України, службове розслідування щодо нього проведено не було, також позивачу не надали витяг наказу про його звільнення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року позов задоволено. Визнано незаконними та скасовано пункти наказів ГУ МВС України в Одеській області: №702 від 15.07.2010р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників Державтоінспекції Одеської області»та №441 о/с від 31.08.2010р. в частині старшого інспектора ДПС Белградського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Одеській області л-та міліції ОСОБА_2 Поновлено лейтенанта міліції ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора ДПС Болградського взводу ДПС при

УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

В апеляційній скарзі, Головне управління МВС України в Одеській області, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду від 29.03.2011 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, що під час визначення відповідачем виду дисциплінарного стягнення вимоги вказаної статті не були враховані, та під час прийняття рішення враховане порушення, якого не було - щодо отримання хабара, та порушення, строк притягнення до дисциплінарної відповідальності за який сплив.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2007р. по 30.08.2010р., про що свідчить його послужний список під особистим № М-220147 (а.с.48-59).

З 2009 року до звільнення позивач займав посаду старшого інспектора ДПС Белградського взводу при УДАІ ГУМВС України в Одеській області та мав звання - лейтенант міліції.

15.07.2010 року начальником ГУ МВС України в Одеській області був виданий наказ №702 про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників ДАЇ Одеської області, де у пункті 1 зазначено про звільнення старшого інспектора ДПС Болградського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 за порушення дисципліни за ст.64 «є»Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (а.с.64-66).

Як вбачається з копії наказу в провину позивачу ставиться порушення ст..7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.256 Кодексу України про адміністративні порушення та вимог п.п.4.1, 4.2 Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77 п.16.1.1, 19.2 та 28.1 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо - патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111, що виразилось у самовільному залишенні місця несення служби, неоформленні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН №286626, в якому записані відомості про свідків з їх підписами, введенні в оману керівництва, вступі в неділові стосунки з учасником дорожнього руху.

На підставі вказаного наказу 31.08.2010р. ГУМВС України в Одеській області був виданий наказ №441о/с яким позивач був звільнений у запас Збройних сил за п.66 «є» (за порушення дисципліни), (а.с.61,62).

Підставою для видання оскаржуваних наказів став висновок службового розслідування за фактом перевірки звернення громадянина ОСОБА_4 від 08.07.2010р.(а.с.67-74), яким було встановлено порушення, що виразились у залишенні маршруту несення служби, безпідставній зупинці транспортних засобів, недооформленні протоколу ВН №286626, в якому містяться свідки чи поняті та їх підписи, не надання щирих пояснень під час перевірки, приховування факту ймовірного вступу в неділові стосунки з водієм та пасажиром автомобіля «БМВ-520»шляхом отримання 200 доларів США, наявності при собі на момент перевірки 300грн. та 100 доларів США.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-ІУ визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно ст.1 Закону України № 3460 змістом службової дисципліни є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни відповідно до ст.12 Статуту можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог ст. 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно ст. 16 Статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі приведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Як встановлено судом та вбачається з оскаржуваного наказу № 702, позивачу ставлять в провину вчинення одразу декілька порушень: залишення маршруту несення служби, неоформленні протоколу про адміністративне порушення, вступ у неділові стосунки з учасником дорожнього руху.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що службове розслідування проводилось за фактом перевірки заяви громадянина ОСОБА_4, стосовно давання ним хабара в розмірі 200 доларів США позивачу.

Суд посилається на постанову прокуратури м. Іллічівська Одеської області від 15.03.2011 року, якою повторно відмовлено в порушенні кримінальної справи у відношенні позивача.

Однак судом не враховано, що службове розслідування проводилось спільно з УСБУ в Одеській області. Перевіряючими було проведено бесіду та встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (його дружину) зупинив на перехресті дороги Іллічівськ - с. Молодіжне працівник ДАІ - у званні лейтенант міліції, біля якого знаходився службовий автомобіль «Ніссан», номерні знаки (16) 0268. Вказаний працівник ДАІ повідомив ОСОБА_7 що він керує автомобілем з явними признаками алкогольного сп'яніння та запропонував йому проїхати на службовому автомобілі «Ніссан»до медичного закладу, для проведення медогляду на предмет встановлення «алкогольного сп'яніння». На вказану пропозицію гр-н ОСОБА_7 погодився. Під час руху, між лейтенантом міліції (в подальшому встановлено, що це старший інспектор ДПС лейтенант міліції ОСОБА_2О.) та гр-ном ОСОБА_7 відбулася бесіда. В ході бесіди ОСОБА_2 повідомив водієві авто «БМВ», що штраф за даний вид порушення на сьогодення складає 3000 гривень, а зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання транспорту, за добу, складає 2000 гривень. У зв'язку з цим, йому необхідно обдумати рішення щодо необхідності проходження такого медичного огляду, так як дане питання можливо вирішити на місці за певну грошову винагороду, у розмірі 400 доларів США. В свою чергу, водій ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_2, що у нього є лише 200 доларів США, які вони разом з дружиною залишили на дорогу (повернення до ОСОБА_8), але ця готівка залишилась у дружини. Після цього, ОСОБА_2 розвернув службовий автомобіль та поїхав у зворотному напрямку - до місця залишення автомобіля «БМВ». Прибувши на вищевказане перехрестя, водій ОСОБА_7 взяв у своєї дружини готівку у розмірі 200 доларів США (дві купюри номіналом по 100 доларів США) та повернувшись до старшого ІДПС ОСОБА_2 передав їх останньому, взамін отримав свої документи. Після цього, сім'ї ОСОБА_7 було дозволено подальший рух.

Судом першої інстанції не надано правової оцінки неправомірним діям ОСОБА_2

Крім того, згідно розстановки сил та засобів 1-го Одеського взводу ДПС, екіпаж «Роща-121», на службовому автомобілі «Ніссан», номерні знаки (16) 0268, 30.06.2010, в період часу з 08.00 по 20.00, повинні були нести службу на маршруті, а саме: автодорога М-15 «Одеса-Рені», з 12км по 40 км, тобто зазначена ділянка на якому помічено та ніс службу екіпаж «Роща-121», на час спостереження не являється маршрутом їх несення служби, що є порушенням вимог п. 19.2 Інструкції по ДПС.

Судом також встановлено, що вранці того дня позивачем був складений протокол серії ВН №112314 на водія мопеду ОСОБА_9 за порушення вимог п.2.5 ПДР та його мопед доставлений на майданчик тимчасового утримання автотранспорту в м. Іллічівськ, який знаходиться поруч з маршрутом їх чергування, а тому відхилення від міста чергування для доставляння затриманого транспортного засобу є поважною причиною.

Але позивач не надав суду доказів того, що він отримував згоду командира на відхилення від маршруту, оскільки екіпаж повинен був у будь якому разі доповісти командиру про вказані обставини для отримання дозволу на відхилення від маршруту чергування, що ним не було зроблено, тобто порушення мало місце.

Зазначений екіпаж "Роща-121" у складі лейтенанта міліції ОСОБА_2 та старшого прапорщика міліції ОСОБА_10 було знайдено біля 14.00 год. 30.06.2010р. на 20 км автодороги М-15 "Одеса-Рені" та проведено гласну перевірку, крім того зазначений екіпаж було доставлено до підрозділу СБУ м. Іллічівська.

Також, перевіряючими встановлено (згідно складених протоколів та отриманої інформації), що екіпаж "ОСОБА_9 - 121", який ніс службу на службовому автомобілі "Ніссан", номерні знаки (16) 0268 та екіпаж "Роща-124", який ніс службу на службовому автомобілі «Мерседес», номерні знаки (16) 0489 несли службу 30.06.2010 у період час у з 9.30 до 10.30 на перехресті доріг Іллічівськ -с. Молодіжне - с. Санжейка та займались наглядом за дорожнім рухом (здійснювали інтенсивну зупинку транспортних засобів та перевірку у водіїв відповідних документів, яка тривала 1 -2 хвилин, після чого водії продовжували подальший рух, при цьому огляд автомобілів, звірка документів з номерами агрегатів та перевірка по водіях та транспортних засобів по наявним базам УДАІ не проводилась, що є порушенням вимог п. 7.3 , 19.2 Інструкції по ДПС).

При огляді службового автомобіля «Ніссан», номерні знаки (16) 0268 (в присутності двох понятих), а саме в «бардачку торпеди»було виявлено гаманець старшого ІДПС О. в якому знаходилась одна купюра номіналом 100 доларів США, проте цей факт залишився поза увагою суду першої інстанції.

Слід також відмітити, що гр-н ОСОБА_7 30.06.2010 о 10.20 пройшов медичний огляд на предмет встановлення вживання алкогольних напоїв у Іллічівській лікарні. Згідно висновку наданого лікарем ОСОБА_11 у гр-на ОСОБА_7 ознак сп'яніння не виявлено.

При гласній перевірці, у позивача було знайдено протокол про адміністративне правопорушення серії ВН № 286626 з копією, в якому заповнена тільки графа: свідки чи потерпілі, а саме: значаться записи відносно громадян, їх адреси, контактні телефони та підписи останніх, при цьому, інших записів в протоколі не має, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 № 77.

Суд не встановив об'єктивних обставин справи, а виключно посилався на позицію позивача та його родича та дійшов хибного висновку щодо добровільної здачі протоколу позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає правильною позицію відповідача стосовно того, що по кожному випадку фактичного встановлення вступу в неділові стосунки працівників Державтоінспекції з учасниками дорожнього руху за звільнення останніх від адміністративної відповідальності, а також приховування таких фактів, необхідно приймати до таких працівників найжорстокіші заходи аж до звільнення з Державтоінспекції МВС України, які своїми діями принижують авторитет та гідність працівника ДАІ, так як взаємовідносини працівників ДАІ з учасниками дорожнього руху мають грунтуватися, в першу чергу, на принципах дотримання законності (згідно до вимог п. 28.1 Інструкції по ДПС).

Колегія суддів також погоджується і з доводами апелянта стосовно того, що посадові особи Головного управління не порушували строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок службового розслідування було затверджено 08.07.2010 року. Згідно п. 7 висновку службового розслідування матеріали були направлені до органів прокуратури для прийняття рішення в порядку КПК України.

16.08.2010 року прокуратурою м. Іллічівська за даним фактом було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно позивача у звязку з відсутністю в його діях складу злочину.

Таким чином, на думку колегії суддів, усі дії відповідача були здійсненні у відповідності до Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС».

В ході судового розгляду позивач підтвердив факт надання пояснень в ході службового розслідування, своєчасного ознайомлення з висновком службового розслідування, дисциплінарним наказом. Проте в подальшому позивач змінив місце мешкання та за отриманням наказу по особовому складу та трудовою книжкою не прибував не дивлячись на неодноразове направлення йому листів з цього приводу.

Вищенаведене свідчить про порушенням позивачем дисципліни, ігнорування своїх обовязків, що не було враховано судом при вирішенні спору і що є порушенням норм матеріального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову від 29березня 2011 року з порушенням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Одеській області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в Одеській області, за участю третьої особи ОСОБА_3, про визнання незаконними наказів та поновлення на посаді скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в Одеській області, за участю третьої особи ОСОБА_3, про визнання незаконними наказів та поновлення на посаді відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: