Справа № 569/1851/15-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Київ К/800/31066/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, додаткову постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання неправомірними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату з 11 січня 2011 року пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % заробітної плати з урахуванням грошових винагород та сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, на підставі довідки державної податкової інспекції у м. Рівне від 26 грудня 2014 року № 24600/10/1716-05-33 без врахування п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, позов задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_4 з 1 січня 2015 року з урахуванням одержаних сум грошової винагороди та сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виходячи із розміру 90% заробітної плати. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця позивачці з 1 січня 2015 року, включивши до сум заробітної плати для обчислення пенсії виплачені грошові винагороди та суми виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виходячи з розміру 90% заробітної плати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Додатковою постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, доповнено абзац 3 резолютивної частини постанови Рівненського міського суду від 26 лютого 2015 року словами: «без врахування п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та виплатити вказані нарахування».

У касаційних скаргах ставиться питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % заробітної плати за останнім місцем роботи.

У січні 2015 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум індексації заробітної плати та грошових винагород, з яких були сплачені страхові внески, але відповідач відмовив їй у здійсненні такого перерахунку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що індексація грошових доходів та грошові винагороди, на які були нараховані та з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні бути враховані при обчисленні пенсії державного службовця.

Такі висновки судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що допомога на оздоровлення, грошова винагорода державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, матеріальна допомога при вирішенні соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 14 та 28 травня 2013 року, 4 березня 2014 року (справи № № 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14).

За таких обставин, коли на отримувані позивачкою суми індексації заробітної плати та грошових винагород були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то вказані виплати мають бути враховані в заробіток (дохід) для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а відтак суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині.

Обгрунтованим та таким, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 8 липня 2015 року (справа №732/48/15-а), є й висновок суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про те, що перерахунок пенсії позивачки повинен здійснюватись у розмірі 90 % від суми її заробітної плати, оскільки відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення

Встановивши, що стосовно однієї з позовних вимог ОСОБА_4, яка розглядалася судом, не було ухвалено рішення, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обгрунтовано задовольнив заяву позивачки та ухвалив додаткову постанову щодо позовної вимоги, з приводу якої досліджувалися докази.

Мотиви та доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують, крім того, ці доводи були предметом дослідження судів попередніх інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційних скарг про порушення судами норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на законі.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційних скарг правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, додаткову постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк