Справа № 346/1312/16-а
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1312/16-а
Провадження № 2-а/346/23/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Томин О.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ришко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про визнання незаконною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії за віком з врахуванням роботи в районах, що прирівняні до районів Крайньої Півночі, зобов'язання відповідача зарахувати позивачу в пільговому обчисленні період роботи з 24.03.1984 року по 01.12.1994 року як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу та здійснити відповідні перерахунок та виплату пенсії,-

в с т а н о в и в :

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03.12.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про зарахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевості, прирівняній до таких районів, в 1,5 - кратному розмірі та проведення у зв'язку із цим відповідного перерахунку пенсії. Підставою для цього позивач вважає положення п. 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з яким період роботи до 01.01.1991 року в зазначених районах та місцевостях колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали у вказаних районах та місцевостях, і на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в цих районах та місцевостях, відповідно до Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Період роботи до 01.01.1991 року в таких районах та місцевостях колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи у вказаних районах місцевостях, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Позивач також зазначає, що відповідно до положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 року на Крайній Півночі та в місцевостях, прирівняних до її районів колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в таких районах та місцевостях. Таким чином, позивач стверджує, що із системного аналізу наведених норм випливає, що трудовий договір не є єдиним документом, який може підтвердити роботу в зазначених районах та місцевостях.

Згідно з ч.4 ст.24 вищевказаного Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Ст.62 Закону Укаїни «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Позивач зазначає, що він працював водієм в Івано-Франківському управлінні бурових робіт. Зокрема, у період з 24.03.1984 року по 01.12.1994 року позивач працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «Укрнафта» 16.11.2015 року, яка уточнює особливий характер чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, та підтверджує постійну зайнятість на вказаній роботі, а також записами в його трудовій книжці за вказані періоди.

П.п. «д» ст. 5 вищевказаного Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року передбачено, що робітникам, які направляються на роботу в такі райони чи місцевості з іншої місцевості держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - 2 роки, надавати визначені пільги, в тому числі зараховувати один рік роботи в зазначених районах та місцевостях за один рік 6 місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються особам, які прибули до районів Крайньої Півночі за власним бажанням і, які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Позивач також вказує, що відповідно до п.3 вищеназваної постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 року № 148 працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожен рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи в районах Крайньої Півночі, позивач вважає, що є достатні підстави для зарахування йому стажу у період роботи з 24.03.1984 року по 01.12.1994 року з розрахунку за кожний рік такої роботи - один рік і шість місяців.

Також позивач зазначає, що питання врахування періодів роботи у вказаних районах колишнього Союзу РСР, а потім - Російської Федерації після 01.01.1991 року до стажу при призначенні пенсії на території України регулюються нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією. Із норм таких угод вбачається, що обчислення стажу згідно із законодавством, що діє на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Таким чином, стаж роботи позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбулась трудова діяльність. В 1991-2001 роках на території РФ був чинний Закон РСФСР «Про державні пенсії в РСФСР» від 20.11.1990 року № 340-1 (діяв з 01.01.1992 року по 31.12.2001 року), на підставі якого період роботи в районах Крайньої Півночі зараховується в трудовий стаж в півторакратному розмірі. Аналогічні приписи містяться і в Федеральному Законі від 15.12.2001 року № 166-ФЗ «Про державне пенсійне забезпечення в Російській Федерації», яким охоплюється період роботи позивача до 01.12.1994 року.

Однак, відповідач не проводить вказаного зарахування. Звернення позивача до відповідача за відповідними роз'ясненнями та вимогою щодо права на кратне зарахування стажу залишене відповідачем без задоволення листом-відмовою №125/М-15 від 16.12.2015 року. Тому позивач просить визнати вказану відмову незаконною та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за віком з урахуванням роботи в районах, що прирівняні до районів Крайньої Півночі, зобов'язати відповідача зарахувати йому в пільговому обчисленні період роботи з 24.03.1984 року по 01.12.1994 року з розрахунку один рік 6 місяців за кожен рік такої роботи як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пільгового обчислення вказаного стажу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, вказаних в письмових запереченнях проти позову. Зокрема, за змістом п.7 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/11-28, трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави. Згідно з п.6 цієї Інструкції пільги, передбачені вищевказаними Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року та від 26.09.1967 року, надаються працівникам цілорічних експедицій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у зазначених районах і місцевостях, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза такими районами і місцевостями, направленим на роботу в ці райони та місцевості в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до п.5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 вищеназваного Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року.

Отже, про надання таким працівникам пільг, передбачених ст.5 даного Указу, у вказаній постанові не зазначено. У зв'язку з цим твердження позивача про необов'язковість письмового договору про роботу в зазначених районах та місцевостях для пільгового обчислення стажу не грунтується на правильному тлумаченні абз.3 п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якому йдеться про можливість пільгового обчислення стажу за умови, що хоча б один із перелічених документів (трудова книжка, письмовий договір або довідка ) підтверджує користування особою вказаною пільгою.

Таким чином, представник відповідача вважає, що пенсія нарахована та виплачується позивачу згідно з нормами чинного законодавства, і здійснювати перерахунок такої пенсії немає жодних підстав. Тому в задоволенні позову слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, вивчивши та оцінивши досліджені докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач у період з 24.03.1984 року по 01.12.1994 року працював на посаді водія в Івано-Франківському управлінні бурових робіт, що стверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с. 11-14).

В довідці, виданій ПАТ «Укрнафта» 16.11.2015 року, вказано, що позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт в період з 24.03.1984 року по 03.02.1986 року - вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), а з 04.02.1986 року по 01.12.1994 року - вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області). У цій довідці також зазначено, що рпежим роботи вказаним методом такий: 15 робочих днів щомісячно у вказаних місцевості та районах по 12 год. на добу + К1, К2 (дні перельоту літаком на роботу і назад на відпочинок) і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання (прописки) з відпрацюванням місячної та річної норми робочого часу (а.с. 9).

Судом також встановлено, що 03.12.2015 року позивач письмово звертався до відповідача з вищевказаними вимогами про перерахування йому пенсії. Однак, відповіддю №125/М-15 від 16.12.2015 року відповідач відмовив позивачу в задоволенні його звернення з підстав, зазанчених представником відповідача (а.с.6-8).

Відповідно до ч.4 ст.8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Згідно з положеннями ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України. В разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому нормативному акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Цим же пунктом передбачено, що до ухвалення відповідного закону період роботи до 01.01.1991 року у вказаних районах та місцевостях колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01.01.1991 року.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року.

Відповідно до вищевказаних Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року та Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в таких районах та місцевостях.

П.«д» ст.5 зазначеного Указу від 10.02.1960 року передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати таку додаткову пільгу: зараховувати один рік роботи в таких районах та місцевостях за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в зазначені райони та місцевості за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.1.1. Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС і Мінохорони здоров'я СРСР № 794/33-82 від 31.12.1987 року, вахтовий метод - це особлива форма організації робіт, яка ґрунтується на використанні трудових ресурсів поза місцями їх постійного проживання за умови, коли не може бути забезпечено щоденне повернення працівників до місця постійного проживання. Робота організовується по спеціальному режиму праці, як правило, при зведеному обліку робочого часу, а міжвахтовий відпочинок надається у місцях постійного проживання. Згідно з правилами п.5.9 цих Основних положень працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі або прирівняні до них місцевості з інших районів країни, надаються пільги, передбачені ст.ст.1, 2, 3, 4 вищеназваного Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року з урахуванням змін та доповнень, внесених ст.ст.1 і 2 вказаного вище Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року.

Таким чином, на працівників, які працювали вахтовим методом у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в таких районах, не поширюються додаткові пільги, передбачені ст.5 зазначеного Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи в таких районах та місцевостях за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Отже, на позивача не поширюється вказане пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не укладав строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області) та в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 27.10.2015 року у справі № 338/1079/14-а, Вищий адміністративний суд України в постанові від 28.05.2015 року дійшов правильного висновку, що робота вахтовим методом по 15 днів на місяць у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором із підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців). З огляду на викладене колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в зазначених районах і місцевостях поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 вищезазначеного Указу від 10.02.1960 року, а додаткові пільги, передбачені ст.5 цього Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у таких районах та місцевостях за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються. Отже, висновок суду касаційної інстанції про відмову в позові ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, проаналізувавши вищевказані акти законодаства, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови в позові.

На підставі викладеного, ст.ст.8, 22, 55, 95, 124 Конституції України, п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 10.02.1960 року, постанови Ради Міністрів СРСР «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» № 148 від 10.02.1960 року, Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», п.7 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/11-28, п.5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82, керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про визнання незаконною відмову даного управління від 16.12.2015 року № 125/М-15 у перерахунку пенсії за віком з урахуванням роботи в районах, що прирівняні до районів Крайньої Півночі, зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні період роботи з 24.03.1984 року по 01.12.1994 року з розрахунку один рік 6 місяців за кожен рік такої робити як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пільгового обчислення вказаного стажу, відмовити в зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня отримання постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі виготовлена 25 березня 2016 року.

Суддя Калинюк О. П.