Справа № 826/2195/16
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2195/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом призначено фактичну перевірки ТОВ «Фудмережа» в гіпермаркеті «Велмарт», що перебуває у м. Рівному, вул. Макарова, 23.

На підставі наказу від 09.02.2016 №71 видано направлення на провід 09.02.2016 № ведення перевірки №41, №42.

Співробітниками податкового органу здійснено вихід за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 23, проте після ознайомлення зі змістом наказу від 09.02.2016 №71 та направлень від 09,02.2016 № 41, № 42 посадовою особою платника податків відмовлено від допуску до проведення перевірки.

У зв'язку з викладеним податковим органом складено акт відмови від допуску до правлення перевірки від 09.02.2016 № 16/21/36387249.

Першим заступником начальника контролюючого органу на підставі обґрунтованого звернення, керуючись п. 94.2.3 п. 94.2, п. 94.5 ст. 94 ПК України та з урахуванням Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10.10.2013 № 568 застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Фудмережа», що перебуває за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 23.

Для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків позивач звернувся до суду з даним поданням.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки факт не допуску посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки підтверджено належними доказами.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

В силу п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України керівник органу державної податкової служби за наявності підстав, визначених у п.94.2 приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що підставою для застосування адміністративного арешту є вчинене платником податків правопорушення у сфері оподаткування, яке полягає в неправомірному недопуску до перевірки посадових осіб податкового органу за наявності законних підстав для її проведення.

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 15 вересня 2014 року (№К/800/55020/13) поняття відмови від проведення перевірки і поняття відмови від допуску до проведення перевірки мають самостійний правовий зміст, а тому повинні розглядатися як нетотожні поняття. Тому, є підстави вважати, що приписи пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Кодексу поширюються на випадки застосування арешту майна платника податків у разі: або відмови від проведення документальної перевірки, або недопуску посадових контролюючого органу до перевірки будь-якого виду, якщо для такої перевірки передбачено застосування процедури допуску.

Отже, арешт активів можна застосувати, як у разі відмови від допуску до документальної перевірки, так і в разі відмови від допуску посадових осіб контролюючого органу до іншого виду перевірки.

В акті відмови від допуску до проведення перевірки від 09.02.2016 № 16/21/36387249 відповідачем зазначено, що посадова особа відповідача відмовилась від допуску до проведення перевірки оскільки відсутні підстави для проведення перевірки та не пред'явлено наказ на проведення перевірки.

Відповідно до п. 81.1, п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач від допуску до перевірки відмовився, про що посадовими особами контролюючого органу складено відповідний акт від 09.02.2016 №17/21/36387249про відмову платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків розписатися у направленнях на перевірку, що відповідно вимог п.81.1 ст.81 Кодексу є підставою для початку проведення такої перевірки.

Однак, посадових осіб Податкового органу до проведення перевірки допущено не було, про що також 09.02.2016 року складено відповідний акт, копія якого міститься в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки факт не допуску посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки підтверджено належними доказами, суд вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а саме застосування адміністративного арешту майна платника податків.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.