Справа № 1170/2а-872/12
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

28 березня 2016 року справа №1170/2а-872/12

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Брегея Р.І., суддів Дегтярьової С.В. та Хилько Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов селянського (фермерського) господарства «АСК» (далі Господарство) до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області (далі виконавча служба), Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Господарство звернулося до суду з заявою до відповідачів про визнання протиправними дій щодо виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору у сумі 360011,99 грн. та стягнення цих коштів (шкоди) з Державного бюджету України.

У судовому засіданні представник Господарства підтримав позов.

Стверджував, що позивач у визначений законом строк добровільно виконав рішення суду та це виключало можливість стягнення виконавчого збору.

Представник виконавчої служби заперечив стосовно задоволення позову.

Пояснив, що питання законності прийняття постанови про стягнення з Господарства виконавчого збору перевірялось судом.

Державна казначейська служба України не надіслала до суду жодних пояснень.

14 березня 2016 року суд прийняв ухвалу про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.212).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про закриття провадження у справі з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 07 квітня 2009 року господарський суд Кіровоградської області видав наказ про стягнення з Господарства на користь дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" коштів у сумі 3600119,90 грн. (а.с.6).

06 травня того ж року виконавча служба відкрила виконавче провадження, надавши боржнику час для добровільного виконання рішення суду до 13 числа того ж місяця (а.с.6).

19 травня 2009 року виконавча служба прийняла постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 360011,19 грн. (а.с.16).

22 числа того ж місяця і року виконавча служба прийняла постанову про виведення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору (а.с.24).

06 березня 2012 року виконавча служба надіслала до банківської установи платіжну вимогу №88 про списання з рахунку Господарства 360011,19 грн. (а.с.28).

Банківська установа виконала платіжне доручення.

Господарство оскаржувало у порядку адміністративного судочинства постанову виконавчої служби про стягнення виконавчого збору.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2013 року скасовано згадану постанову виконавчої служби (а.с.183-185).

Ухвалою апеляційної інстанції від 20 листопада 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та закрито провадження з підстав наявності судового рішення, яке прийняте господарським судом, з того самого спору і між тими ж самими сторонами (а.с.186-187).

Ухвалою суду касаційної інстанції від 17 листопада 2015 року внесено зміни до ухвали суду апеляційної інстанції (а.с.188-189).

Касаційний суд зазначив, що наявність рішення господарського суду з того самого спору і між тими ж самими сторонами зобов'язувала суд закрити провадження з підстав неналежності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

У ухвалі апеляційний суд посилається на постанову Вищого господарського суду України від 06 вересня 2011 року (а.с.69-76).

Сторонами у цій справі виступали Господарство та виконавча служба.

Залишаючи без змін рішення суддів нижчих інстанцій, касаційний суд зробив такий висновок: боржник провів розрахунки із стягувачем в межах виконавчого провадження, але після закінчення строку для добровільного виконання наказу суду.

Отже, суд встановив правомірність постанови виконавчої служби про стягнення виконавчого збору.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, Господарство оскаржує дії виконавчої служби стосовно подання до банківської установи платіжної вимоги про списання коштів з рахунку на виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Господарство є стороною виконавчого провадження, яке відкрито на підставі наказу господарського суду.

Питання стягнення виконавчого збору включає в себе прийняття і виконання рішення держаним виконавцем.

Стягнення виконавчого збору є складовою частиною виконавчого провадження щодо виконання судового рішення.

Виведення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору не може змінювати підсудність розгляду скарг на дії та рішення державного виконавця.

Водночас, частиною 1 статті 121-2 господарсько-процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, вимога про визнання протиправними дій виконавчої служби повинна розглядатися за правилами господарського-процесуального судочинства.

Із змісту другої позовної вимоги суд вбачає, що Господарство ставить питання про стягнення шкоди, яку, на його погляд, спричинено незаконними діями виконавчої служби.

Відповідно до присів частини 2 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У даному випадку вирішення публічно-правового спору (позовна вимога до виконавчої служби) відноситься до виключної компетенції господарського судочинства.

А тому, і вимога про стягнення шкоди внаслідок незаконних дій виконавчої служби повинна розглядатися за правилами цього ж судочинства.

Отже, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки позовні вимоги повинні розглядатися за правилами господарсько-процесуального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

Закрити провадження у справі.

Роз'яснити селянському (фермерському) господарству «АСК» про право на звернення до суду в порядку господарсько-процесуального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Головуючий - суддя Р.І. Брегей

судді: С.В. Дегтярьова

ОСОБА_1