Справа № 544/174/16-а
Суддя: Нагорна Н. В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/174/16-а
№ пров. 2-а/544/7/2016
Номер рядка звіту 39
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря - Ралець О.С.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Головка В.В., представника третьої особи Євхименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі Полтавської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Пирятинська районна державна адміністрація, Каплинцівська сільська рада, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання виготовити державний акт на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до рішення Каплинцівської сільської ради від 19 вересня 1992 року йому була виділена земельна ділянка розміром 13,4га із земель запасу для ведення селянського (фермерського) господарства. Ррозпорядженням представника Президента України у Пирятинському районі від 23 жовтня 1992 року було зареєстровано селянське (фермерське) господарство «Світанок». Він був головою СФГ «Світанок». На підставі вказаного розпорядження ним було виготовлено круглу печатку та штамп із назвою господарства, а також відкритий рахунок в банку. Позивач вказує, що виділеною земельною ділянкою розміром 13,4 га СФГ «Світанок» перестало користуватися у 1997 році після того, як працівник відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі, ознайомивши його із рішенням Арбітражного суду Полтавської області від 30.09.1997 року по справі №42/73, конфіскував у нього оригінал державного акту на земельну ділянку. Згідно цього рішення суд позбавив СФГ «Світанок» права користуватися земельною ділянкою, виділеною ОСОБА_1 У грудні 2015 року йому стало відомо, що земельна ділянка, що виділялася СФГ «Світанок» у постійне користування, є вільною, зареєстрована за СФГ «Світанок» та ним, тобто ОСОБА_1 Звернувшись до господарського суду Полтавської області він отримав відповідь, що за даними номенклатури справ господарського суду Полтавської області справа №42/73 відсутня. Звернувшись до Відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі з вимогою повернути конфіскований у 1997 році Державний акт на постійне користування земельною ділянкою площею 13,4 га із земель запасу для ведення селянського (фермерського) господарства йому було відмовлено, посилаючись на те, що в архіві відділу такий державний акт відсутній. Про порушення свого права він дізнався вперше з листа господарського суду від 17.12.2015 та листа відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі від 14.01.2016, що є поважною причиною для його звернення із приводу поновлення строку звернення до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду з даним позовом, а також визнати бездіяльність Відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі Полтавської області протиправною та зобов'язати Відділ Держгеокадастру у Пирятинському районі Полтавської області виготовити та видати Державний акт на право постійного користування землею СФГ «Світанок» розміром 13,4 га, що виділена ОСОБА_1 на його заяву із земель запасу згідно із рішенням десятої сесії Каплинцівської сільської ради двадцять першого скликання від 19 вересня 1992 року для ведення селянського (фермерського) господарства.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що у 1992 році він був зареєстрований як фермер на підставі розпорядження Представника Президента України, а також державного акту. Після цього займався фермерством приблизно 3 чи 4 роки, а потім у нього зіпсувалися відносини з Іванкіним - тодішнім керівником земельної служби, який, підробивши рішення Арбітражного суду Полтавської області, приїхав з міліцією і забрав у нього Державний акт. Окрім цього Іванкін хотів забрати і печатки, але він - позивач їх не віддав. Пізніше він з'ясував, що такого рішення Арбітражного суду немає, і на цій підставі він звернувся до суду, щоб йому видали Державний акт. Позивач наголосив, що СФГ «Світанок» міг ліквідувати тільки він - ОСОБА_1, але він такого рішення не приймав. Державний акт був у нього на протязі 5 років, доки його не забрав Іванкін. Копії цього Державного акту в позивача не збереглося. Зі слів позивача Державний акт був йому виданий у 1992 році. Про розпорядження голови РДА про скасування державної реєстрації СФГ «Світанок» він чує вперше. Вказане розпорядження та рішення Арбітражного суду він не оскаржував. Також позивач додав, що земля на даний час вільна і її ніхто не обробляє, і він має бажання почати її обробляти.

Представник відповідача Відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі Полтавської області Головко В.В. заперечував проти позову в повному обсязі, пояснив, що відділ на даний час не наділений повноваженнями щодо виготовлення та видачі державних актів, тому що згідно із діючим законодавством державні акти на землю взагалі не виготовляються та не видаються. На сьогоднішній день згідно положень ст.ст.118, 122 Земельного Кодексу України передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність або у користування входить у компетенцію Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. До того позивач не надав доказів того, що йому вже видавався державний акт на земельну ділянку площею 13,4 га із земель запасу для ведення селянського (фермерського) господарства. У відділі Держгеокадастру відсутні будь які документи, що свідчили б про виготовлення технічної документації, її затвердження та виготовлення державного акту. Також представник відповідача додав, що земельна ділянка площею 13,4 га, про яку говорить позивач, на даний момент розпайована, вона перебуває у власності інших осіб і на неї виготовлені державні акти. Якщо позивач бажає займатись селянським (фермерським) господарством, то законодавством передбачена певна процедура, відповідно до якої він спочатку повинен звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області для того, щоб йому була виділена у користування земельна ділянка сільськогосподарського призначення.

Представник третьої особи Пирятинської районної державної адміністрації Євхименко О.О., заперечуючи проти позову, пояснила наступне. В архівному відділі Пирятинської РДА знаходиться рішення Арбітражного суду Полтавської області з мокрою печаткою суду та з підписом судді, копія якого була видана ОСОБА_1 згідно встановленої форми на бланку архівного відділу Пирятинської РДА. В архіві також міститься розпорядження про державну реєстрацію СФГ «Світанок», а також є розпорядження про скасування реєстрації СФГ «Світанок». Ліквідації даного господарства не проводилось, а проводилося скасування реєстрації згідно рішення Арбітражного суду Полтавської області. Розпорядження про скасування державної реєстрації не оскаржувалося.

Представники третіх осіб Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Каплинцівської сільської ради до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

Суд, заслухавши позивача та представників третіх осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Стосовно вимог позивача щодо поновлення строку на звернення до суду суд зазначає наступне.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ч.2 ст.99 КАС України).

Позивач вказує, що про порушення свого права постійного користування земельною ділянкою він дізнався з листа Господарського суду Полтавської області від 17.12.2015 року та листа Відділу Держгеокадастру у Полтавській області від 14.01.2016 року.

З наведеного вбачається, що шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом для ОСОБА_1 почався з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто з дня отримання листа Господарського суду Полтавської області від 17.12.2015 року та листа Відділу Держгеокадастру у Полтавській області від 14.01.2016 року. Встановлено, що до суду позивач звернувся 15.02.2016 року, тобто в межах 6-ти місячного строку. Отже строк звернення до суду з даним позовом не пропущений.

Судом встановлені наступні обставини.

Рішенням десятої сесії Каплинцівської сільської Ради народних депутатів двадцять першого скликання від 19 вересня 1992 року ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка розміром 13,4га із земель запасу для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.8).

Розпорядженням представника Президента України в Пирятинському районі від 23 жовтня 1992 року №179 згідно поданої ОСОБА_1 заяви було зареєстровано селянське господарство «Світанок» за юридичною адресою: Полтавська область, Пирятинський район, село Каплинці (а.с.9, 35).

Рішенням Арбітражного суду Полтавської області від 30.09.1997 фермерське господарство «Світанок» позбавлено права користування земельною ділянкою, виділену ОСОБА_1 (а.с.6, 37, 38).

Розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації від 19 грудня 1997 року №308 скасовано державну реєстрацію фермерського господарства «Світанок» (с.Каплинці) (а.с.36). Вказане рішення ніким не оспорювалось та є чинним.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, СФГ «Світанок» (Полтавська область, Пирятинський район, село Каплинці) зареєстрованим не значиться (а.с.39-46).

28 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі з вимогою повернути йому Державний акт на право постійного користування землею, на що йому була надана відповідь, що в архіві відділу даний Державний акт відсутній. Окрім цього йому було роз'яснено, що сертифікат на земельну частку (пай) на території Каплинцівської сільської ради на ім'я ОСОБА_1 не видавався, а також Державні акти на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_1 також не реєструвалися та не видавалися (а.с.7).

Вищевказані обставини також підтверджені Журналом реєстрації Державних актів на право користування землею громадянами по Каплинцівській сільській раді Пирятинського району Полтавської області (а.с.49-55), Журналом реєстрації Державних актів на право постійного користування землею підприємствами по Каплинцівській сільській раді Пирятинського району Полтавської області, а також Журналом реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю по Каплинцівській сільській раді (а.с.49-59).

Після встановлення зазначених обставин суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У статті 6 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що призначенням судової влади є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів учасників правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Перевіряючи обставини, на які ОСОБА_1 посилається як на підставу своїх вимог в тій частині, що він отримував державний акт на право користування земельною ділянкою площею 13,4га для ведення селянського (фермерського) господарства, суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вказаної обставини. При цьому матеріали справи містять докази того, що державні акти на право власності або користування земельною ділянкою для ведення селянського господарства на ім'я ОСОБА_1 не видавались.

Не заслуговують на увагу посилання позивача в тій частині, що рішення Арбітражного суду від 30.09.1997 року, яким ФГ "Світанок" позбавлено права користування земельною ділянкою, виділеною ОСОБА_1, є підробленим, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Також суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що СФГ «Світанок» (Полтавська область, Пирятинський район, с.Каплинці) не зареєстровано як юридична особа. Розпорядження голови Пирятинської РДА від 19 грудня 1997 року №308, яким скасовано державну реєстрацію ФГ «Світанок» (с.Каплинці) (а.с.36), ніким не оспорювалось та є чинним.

Розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про фермерське господарство» визначено поняття фермерського господарства. Так, у статті 1 зазначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Фермерське господарство має найменування та може мати печатки. Фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Земельним Кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство" закріплений порядок надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Так, частиною першою статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п.п.31 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до п.7 вищевказаного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже з вищевказаних норм матеріального права вбачається, що питанням передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності займаються територіальні органи з питань земельних ресурсів, тобто в даному випадку Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Однак як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні він до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з питанням надання йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення не звертався, оскільки вважає, що цим питанням займається Відділ Держгеокадасту у Пирятинському районі, який зобов'язаний виготовити та видати йому державний акт на земельну ділянку.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що оскільки Відділ Держгеокадасту у Пирятинському районі не наділений повноваженнями розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення, тому вказаний відповідач права, свободи та інтереси ОСОБА_1 не порушував.

Крім того суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає способам захисту, встановленим законом, у зв'язку з тим, що зі вступом в законну силу з 01 січня 2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» повноваження Держгеокадастру та його територіальних органів в оформленні та реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки припинились, а самі Державні акти взагалі не видаються.

За таких обставин суд зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.1-13, 71, 159-163, 185-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі Полтавської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Пирятинська районна державна адміністрація, Каплинцівська сільська рада, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання виготовити державний акт на земельну ділянку - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.В.Нагорна