Справа № 808/8901/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року 17год.52хв.Справа № 808/8901/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1,

відповідачів 1, 2: представник Завгородній О.В.,

відповідача 3: представник Нечепуренко В.В.,

третя особа: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління МВС України в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізького міського управління Головного управління МВС України в Запорізькій області, третя особа: Запорізька обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України

про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління МВС України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач 2), Запорізького міського управління Головного управління МВС України в Запорізькій області (далі - відповідач 3), третя особа - Запорізька обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України. З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.103) позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області № 435 о/с від 05.11.2015 про звільнення з 06.11.2015 ОСОБА_1 у запас Збройних сил: за пунктом "г" (через скорочення штатів) з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Орджонікідзевського районного відділу Запорізького міського управління Головного управління МВС в Запорізькій області;

- зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 на службу в органах внутрішніх справ України з 06.11.2015;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 до дня фактичного поновлення на роботі за виключенням першого і останнього дня.

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач вказує що він відповідає критеріям поліцейського, від служби в поліції не відмовлявся та не попереджався про наступне звільнення, інші посади у відділі, з якого скоротили позивача, а також в інших підрозділах йому не пропонувались. Відповідач не вчиняв заходів для забезпечення працевлаштування позивача на службу при скороченні штатів, яке відбулося внаслідок ліквідації одного органу та створення іншого. При звільненні позивача з посади була відсутня згода виборного профспілкового органу. Крім того позивач 07.11.2015 до 09:00 год. ніс добовий наряд та виконував охорону виборчих бюлетенів, що зберігалися в адміністративній будівлі Запорізької міської ради, хоча з посади позивача було звільнено 06.11.2015. Позивач також зазначає, що відповідно до договору № 2115 від 01.09.2011 "Про навчання ОСОБА_1" позивач зобов'язаний відпрацювати за посадою, яка призначена замовником, не менше 3 років. За таких обставин просить адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідачів 1 та 2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що 07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015. Головне управління Національної поліції в Запорізькій області не є правонаступником Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, а є новоствореним державним органом, де визначений відповідний порядок прийняття на службу в поліцію. Позивач повідомлений про наступне вивільнення у визначений Законом України "Про Національну поліцію" порядок; у трьохмісячний термін позивач не подав будь-яких заяв, клопотань, рапортів про бажання працювати у поліції, як то передбачено пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону. Відтак, оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до чинного законодавства, тому й підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі немає. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача 3 в судовому засіданні пояснила, що з позивачем проведено розрахунок за всі відпрацьовані дні. Оскільки звільнення позивача відбулося правомірно, то підстав для його поновлення на посаді нема. Просить у задоволенні позову відмовити.

Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, обіймав посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Орджонікідзевського районного відділу Запорізького міського управління, мав спеціальне звання лейтенанта міліції, що підтверджується його послужним списком (а.с. 113-115).

Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 435 о/с від 05.11.2015 "По особовому складу" згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" позивача з 06.11.2015 звільнено з органів внутрішніх справ з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.14).

Трудова книжка на руки позивачу видана 06.11.2015, що підтверджується зробленим власноруч записом на послужному списку (а.с. 113).

Зі змісту подання начальника Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГМВС України в Запорізькій області, яке подавалось на звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, вбачається, що подання подане через відсутність інформації про прийняття ОСОБА_1 на службу до поліції та на підставі пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 91-92).

Надаючи оцінку правомірності звільнення позивача, суд зазначає таке.

Порядок та підстави проходження і припинення служби в органах внутрішніх справ регулюються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення).

Згідно з пунктом 2 Положення позивач, який мав спеціальне звання лейтенанта міліції, відноситься до середнього начальницького складу.

Відповідно до абзацу 5 пункту 8 Положення, дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, у тому числі, у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Підстави звільнення зі служби в запас осіб середнього, старшого та вищого начальницького складу (з постановкою на військовий облік), визначені пунктом 64 Положення, зокрема підпункт "г" якого передбачає звільнення через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Верховною Радою України 02.07.2015 прийнято Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII, який опублікований газеті "Голос України" 06.08.2015 № 141 -142, та набрав чинності 07.11.2015 (далі - Закон №580-VIII).

Пунктом 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII визначено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Закон №580-VIII опублікований за 3 місяці до дня звільнення позивача, що відповідає вимогам статті 49-2 Кодексу законів про працю України щодо необхідності попередження працівників про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці.

У даному випадку Закон № 580-VIII, який регламентує порядок звільнення з публічної служби в органах внутрішніх справ, є спеціальним законом, тому визначений у ньому спосіб попередження про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів шляхом опублікування цього Закону не потребував подальшого персонального попередження кожного працівника міліції.

При цьому, вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника в новоутвореній установі відповідно до вказаного Закону не є обов'язком роботодавця.

Таким чином доводи позивача про те, що він не попереджався про наступне вивільнення є необґрунтованими, оскільки позивач вважається попередженим про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів з 06.08.2015 - дати опублікування цього Закону.

Згідно з пунктами 9, 10 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Отже, Законом № 580-VIII передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

На переконання суду, виявлення бажання проходити службу в поліції має бути оформлено письмово та подано у порядку, визначеному п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI, тобто протягом трьох місяців з дня опублікування Закону.

У цьому контексті слід також зазначити, що пункти 9 та 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII передбачають вирішення питання подальшого проходження служби діючими співробітниками міліції до 06.11.2015 включно. Вказані норми є імперативними, тобто неприйняття працівника на службу до поліції до вказаного терміну є безальтернативною підставою для його звільнення зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 письмово не повідомляв ні відповідача 1, ні відповідача 2 про своє бажання проходити службу в поліції.

Отже, позивач не скористався наданим йому Законом № 580-VІІІ правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції, що в силу даного Закону вважається не виявленням бажання на проходження служби в поліції.

Таким чином, враховуючи що протягом визначеного Законом України "Про Національну поліцію" тримісячного строку від дня опублікування цього Закону, що є попередженням про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів, позивач не прийнятий на службу в поліцію, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення, як це передбачено пунктами 8-11 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", прийнятий правомірно, у зв'язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Покликання позивача на те, що він до 09.00 год. 07.11.2015 ніс добовий наряд та виконував охорону виборчих бюлетенів не може бути підставою для визнання протиправним та скасування наказу, оскільки як зазначає позивач, в наряд він заступив о 09:00 год. 06.11.2015, який був для позивача робочим днем. Трудову книжку позивач отримав 06.11.2015, що підтверджується підписом позивача на послужному списку (а.с.113). Розрахунок з позивачем проведено, крім того за період з 01 по 06 листопада 2015 року позивачу виплачено премію у розмірі 95,1 %.

Щодо покликань позивача на те, що при звільненні його з посади не отримано згоду первинного профспілкової організації, суд зазначає, що відповідно до ст. 43-1 Кодексу законів про працю України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку ліквідації підприємства, установи, організації.

Щодо покликань позивача на те, що відповідно до договору № 2115 від 01.09.2011 "Про навчання ОСОБА_1" позивач зобов'язаний відпрацювати за посадою, яка призначена замовником, не менше 3 років, суд зазначає таке. Пунктом 2.3.6 вказаного договору (а.с.11) передбачено, що відповідальність за звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі (відшкодування фактичних витрат за навчання) можлива лише при звільненні з органів внутрішніх справ за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Позивач же звільнений через скорочення штатів. Тому в даному випадку звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі не може тягнути для відповідача відповідальності за порушення обов'язку, передбаченого п. 2.3.5 Договору № 2115.

Крім того, неточності в датах подання, зазначені в наказі про звільнення та самому поданні також не можуть бути підставою для скасування наказу № 435 о/с.

Поряд з обумовленим, правомірність звільнення позивача за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення підтверджується наступним.

Відповідно до статі 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється та припиняється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права, встановлюється Конституцією України та законом.

Згідно з частиною 1 статті 110 Цивільного кодексу України, правом ліквідовувати юридичну особу наділений суб'єкт її створення.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" визначено, що міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

Відповідно до частини 1 статті 13 цього ж Закону, територіальні органи міністерства утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників міністерства і коштів, передбачених на утримання міністерства, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16.09.2015 № 730 ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі ГУМВС України в Запорізькій області та Запорізьке міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області без визначення правонаступників, а також утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, у тому числі Головне управління Національної поліції в Запорізькій області.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Таким чином, ліквідація не передбачає перехід прав та обов'язків юридичної особи.

Враховуючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16.09.2015 № 730 ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, правонаступники ГУМВС України в Запорізькій області та Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області відсутні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про організаційно штатні питання" від 06.11.2015 № 1388 скорочені всі штати ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.49-50).

Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці подана ГУМВС України в Запорізькій області до центру зайнятості 07.09.2015 (а.с. 43-48).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з отриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що протягом визначеного Законом України "Про Національну поліцію" тримісячного строку від дня опублікування цього Закону, що є попередженням про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів, позивач не прийнятий на службу в поліцію, належних доказів, які підтверджують виявлення позивачем бажання проходити службу в поліції та подачі відповідного рапорту, суду не надано, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення, як це передбачено пунктами 8-11 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", прийнятий правомірно, у зв'язку з чим підстави для його скасування відсутні.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 435 о/с від 05.11.2015 про звільнення позивача з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, а також похідні від них позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька