Справа № 2-а/1570/4657/11
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2012 р.Справа № 2-а/1570/4657/11

Категорія: 3.9Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Невада»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

встановиЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Невада», звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року позов задоволено у повному обсязі. Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.02.2007 року № НОМЕР_1.

Не погодившись з Постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не всебічно та неповно розглянуті всі обставини справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягають виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що 02.11.2006 року співробітниками ДПА у Сумській області була здійснена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового безготівкового обігу суб'єктами господарювання, а саме залу гральних автоматів, розташованих за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 3-А в приміщенні магазину «Автомобіліст», що належать Сумській філії ТОВ «Невада».

За результатами проведеної перевірки 02.11.2006 року співробітниками ДПА у Сумській області було складено акт перевірки № 34 та встановлено, що в залі знаходиться 10 відокремлених гральних автоматів та один гральний автомат типу «Містер Твістер»з чотирма окремими гральними місцями, при цьому у вищезазначеного субєкта господарювання в наявності було лише 11 торгових патентів, без одержання патентів на три гральні місця автомату типу «Містер Твістер», чим позивачем було порушено п. 4 ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», згідно якого торговий патент має бути виданий на кожне гральне місце окремо.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси було прийнято рішення № НОМЕР_1 від 12.02.2007 року, яким відповідно до ст.8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»до позивача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі - 11 653,87 грн.

18 травня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Невада»звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 12.02.2007 року. 18 липня 2007 року постановою Господарського суду Одеської області (справа № 22а-941/07) адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Невада»було задоволено.

24 березня 2009 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду була залишена в силі постанова Господарського суду Одеської області від 18 липня 2007 року. Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси було залишено без задоволення.

07 червня 2011 року ухвалою Вищого адміністративного суду України було скасовано постанову Господарського суду Одеської області від 18 липня 2007 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2009 року щодо скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 12.02.2007 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв'язку з тим, що судами попередніх інстанцій не були повно та всебічно досліджені фактичні обставини справи, а саме не було досліджено чи передбачається за конструкцією грального автомату проведення однієї гри за участю одного або всіх допустимих гравців, чи одночасне проведення різних ігор.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 червня 2011 року Одеським окружним адміністративним судом під час нового розгляду витребувано з фірми „Одрекс", яка є виробником вищезазначеного грального автомату, інформацію щодо того, яким чином передбачено здійснення гри на гральному автоматі з грошовим виграшем типу „Містер Твістер", а саме чи передбачається проведення однієї азартної гри незалежно від кількості учасників цієї гри (за участю одного або всіх допустимих гравців), або ж фактично має місце проведення різних азартних ігор окремо кожним гравцем; чи залежить результат гри та виграш від участі кожного з чотирьох можливих гравців або для кожного гравця він є незалежним від участі інших гравців на цьому ж гральному автоматі.

26.08.2011 року судом першої інстанції було отримано лист фірми „Одрекс", відповідно до змісту якого гральний автомат з грошовим виграшем типу „Містер Твістер"є єдиним електронно-механічним апаратом для проведення азартної гри, участь в якій, за умови внесення ставки на гру, дає можливість одержати виграш за результатом дій, які цілком або частково залежать від випадковості. Ігровий автомат має єдину схему електроживлення, єдину касу (ємкість) для інкасації, ряд загальних конструктивних елементів, у т.ч. електронно-обчислювальних, зокрема, єдину плату "Дата лоджик", що є генератором випадкових чисел. Зазначена плата генерує визначену кількість числових комбінацій, що використовуються один раз при внесенні ставки для порівняння з виграшними, після чого видаляються, і генерується відповідне число нових комбінацій замість використаних. В один момент часу можливо використання (порівняння з виграшними) тільки однієї числової комбінації, що і складає момент гри. Таким чином в один момент часу можливо проведення (визначення результатів) тільки однієї азартної гри.

Крім того, судом першої інстанції, з наданих позивачем ОСОБА_4 умов від 21.07.2003 року встановлено, крім зазначеного вище, що наявність у гральному автоматі типу „Містер- Твістер" 4 ігрових полів - це конструктивне рішення корпуса, його дизайн, які спроектовані з урахуванням одержання максимально комфортного і ергономічного розташування усіх функціональних органів керування. Вищевикладеним підтверджується, що ігровий автомат "Містер-Твістер" є одним ігровим пристроєм для проведення однієї азартної гри в один момент часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами.

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону торговий патент - це державне свідоцтво, яке засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого) підрозділу займатися зазначеними в цьому Законі видами підприємницької діяльності.

Частиною 2 ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»під гральним бізнесом у цьому Законі слід розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 зазначеного Закону, об'єктами оподаткування є наступні види грального бізнесу: гральний автомат з грошовим або майновим виграшем; гральний стіл з кільцем рулетки для казино; інші гральні столи (спеціальні столи для казино, крім столів для більярду); кегельбани, що вводяться у дію за допомогою жетона, монети або без них; столи для більярду, що вводяться в дію за допомогою жетона, монети або без них, (окрім столів для більярду, що використовуються для спортивних аматорських змагань); інші види грального бізнесу, включаючи розіграші з видачею грошових виграшів у готівковій формі поза банківські установи або у майновій формі і на місці.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 того ж Закону торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне гральне місце (гральний автомат, гральний стіл), тобто під поняттям „гральне місце" закон розуміє гральний автомат або гральний стіл.

Відповідно до п.п. 1.2 п.1 Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, затверджених Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства фінансів України від 18.04.2006 року № 40/374, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30 травня 2006 року за №622/12496, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, гральний автомат - механічне, електричне, електронне обладнання або пристрій, що використовується для проведення азартних ігор, результат яких визначається без участі працівника ліцензіата програмою роботи цього обладнання (пристрою) з використанням генератора випадкових чисел, який міститься всередині корпусу такого обладнання (пристрою), і сума виграшу нараховується обладнанням (пристроєм) автоматично.

Таким чином, аналіз даних норм свідчить, що під окремою одиницею у сфері грального бізнесу з використання гральних автоматів, щодо якої суб'єкти господарювання повинні придбавати торговий патент, розуміється гральний автомат в цілому, а не його частина.

До того ж, у вищенаведеній імперативній нормі Закону України №98/96-ВР законодавець ототожнює терміни «гральне місце», «гральний автомат»та «гральний стіл», що дозволяє дійти висновку про те, що на один гральний автомат незалежно від кількості гравців, які можуть на ньому грати одночасно, повинен видаватись один торговий патент.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть відповідальність, зокрема, за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням. Разом з цим, послуги у сфері грального бізнесу позивачем надавалися у даному випадку за наявності кількості торгових патентів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 5 Закону, що відповідно виключає правомірність застосування до ТОВ «Невада»санкцій, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України № 98/96-ВР

Таким чином, вищевикладене спростовує доводи апелянта щодо висновків акту перевірки.

Крім того, позивач у своїй позовні заяві зазначає, що перевірка була проведена з порушенням ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»перевіряючими не надано при перевірці під розписку суб'єкту, що перевіряється, належним чином оформлених направлень на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки. Крім того, у фахівців ДПА у Сумській області взагалі відсутні повноваження на проведення перевірки Сумської філії ТОВ «Невада»з контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) та наявністю торгових патентів, оскільки філія зареєстрована як платник податків у ДПІ в м. Суми.

Суд вважає помилковим таке твердження позивача з огляду на наступне.

Стаття 9 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року № 509-ХІІ (із змінами та доповненнями) визначає, що Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору.

Згідно п. 1 ст. 8 цього ж Закону Державна податкова адміністрація України виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану, зокрема із здійсненням контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Тому суд вважає помилковим, твердження позивача щодо відсутності у працівників ДПА в Сумській області повноважень на проведення перевірки зали гральних автоматів, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 3-А в приміщенні магазину «Автомобіліст», що належать Сумській філії ТОВ «Невада», яка, в свою чергу, перебувала на обліку в ДПІ у м. Суми.

Статтями 15 та 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями) визначено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок. Контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб, затверджених наказом ДПА України від 11.10.2005 року № 441 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) планові перевірки здійснюються за окремими планами органів державної податкової служби, які формуються та затверджуються щомісячно. Перевірки проводяться групою у складі не менше двох посадових осіб за наявності у них службових посвідчень та направлення на перевірку (п.п. 2.6; 2.7).

Судом першої інстанції встановлено, що перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу Сумської філії ТОВ «Невада»було проведено фахівцями ДПА у Сумській області за окремим планом органу державної податкової служби на підставі направлень на проведення планової перевірки від 01.11.2006 року № 705 та № 706, тобто зазначена перевірка була плановою. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що направлення на проведення планової перевірки Сумської філії ТОВ «Невада» від 01.11.2006 року № 705 та № 706 відповідають вимогам Закону, а саме містять дату видачі, назву органу державної податкової служби, мету, вид (планова), підстави, дату початку та дату закінчення перевірки, посаду прізвище посадової особи органу державної податкової служби, яка проводила перевірку. Направлення підписані керівником органу державної податкової служби, та скріплено печаткою органу державної податкової служби. Крім того, як вбачається із копій зазначених направлень, що містяться в матеріалах справи, представник Сумської філії ТОВ «Невада», в присутності якої здійснювалася перевірка - головний бухгалтер ОСОБА_5., із направленнями на перевірку від 01.11.2006 року № 705 та № 706 була ознайомлена під підпис (а.с. 114, 115).

Посилання позивача на те, що перевіряючими всупереч ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»не було надано копію наказу про проведення перевірки, суд вважає хибним, оскільки наказ керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки не потрібен для планової (згідно плану-графіку) перевірки суб'єкта господарювання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Невада»про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Одеський окружний адміністративний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року по справі № 2-а/1570/4657/11, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Невада» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3