Справа № 807/150/16
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 березня 2016 рокум. Ужгород№ 807/150/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Куля Т.Т.

за участю:

позивача: Заступник прокурора Закарпатської області, представники - Гіряк Д.І., Лемак Р.В.;

відповідача: Ужгородська міська рада, представник - Орбан Н.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Заступника прокурора Закарпатської області про зміну предмету позовних вимог, залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та вжиття заходів забезпечення адміністративного позову за позовною заявою Заступника прокурора Закарпатської області до Ужгородської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Закарпатської області (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородської міської ради (далі - відповідач) про визнання нечинним та скасування рішення від 09.11.2015 року №1881 "Про затвердження містобудівної документації".

Так, 28.03.2016 року, до початку розгляду справи по суті, позивач надіслав до суду заяву про зміну предмету позовних вимог, згідно якої просить:

- доповнити предмет адміністративного позову вимогою про визнання нечинним та скасування рішення відповідача "Про затвердження містобудівної документації" №119 від 10.03.2016 року;

- залучити до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: Баранинську сільську раду, Оноківську сільську раду, Сторожницьку сільську раду, Холмківську сільську раду, Великолазівську сільську раду;

- вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення відповідача та заборонити відповідачу та будь-яким іншим суб'єктам владних повноважень застосовувати рішення відповідача "Про затвердження містобудівної документації" №119 від 10.03.2016 року.

Подану заяву про зміну предмету позовних вимог позивач обґрунтовує тим, що незважаючи на наявність судового спору, 10.03.2016 року відповідачем було прийнято рішення №119 "Про затвердження містобудівної документації", яким визнано таким, що втратило чинність рішення відповідача від 09.11.2015 року №1881 "Про затвердження містобудівної документації" та повторно затверджено містобудівну документацію, а саме: "Коригування генерального плану м. Ужгорода". Крім цього даним рішенням від 10.03.2016 року №119 встановлено мораторій на прийняття рішень сесією відповідача щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, зміни цільового призначення земельних ділянок та іншої документації із землеустрою на територіях міста та тимчасово припинено видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок та територіях міста згідно з додатком, до затвердження містобудівної документації. Так, представники позивача в судовому засіданні наголошували, що рішення відповідача від 10.03.2016 року за №119 "Про затвердження містобудівної документації" прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про зміну предмету позовних вимог.

Розглянувши подану заяву, заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, суд дійшов висновку, що в прийнятті заяви про зміну предмету позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

В контексті зазначеної норми предметом позову слід вважати ту його частину, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення (ч. 4, 5 ст. 105 КАС України). Вона опосередковується спірними правовідносинами - правом і обов'язком позивача та відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов'язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

З аналізу ч. 1 ст. 137 КАС України вбачається, що збільшення або зменшення розміру позовних вимог можливе протягом всього часу судового розгляду справи, тоді як зміна підстави або предмету адміністративного позову можлива лише до початку судового розгляду справи по суті.

Так, із аналізу ч. 1 ст. 137 КАС України суд приходить висновку, що законодавець надавши позивачу право подати заяву про зміну позовних вимог застеріг, що зміна може стосуватися лише предмета або підстави позову. При цьому, зміна позивачем одночасно як предмета так і підстави позову на думку суду є недопустимою з огляду на те, що така зміна фактично свідчить про виникнення нового позову, а не про зміну того, що перебуває на розгляді у суді.

При цьому, слід зауважити, що розмір позовних вимог - це кількісна характеристика позовних вимог. Отже, у статті 137 КАС України йдеться саме про збільшення розміру позовних вимог, а не про збільшення їх кількості. Збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі.

Як вбачається зі змісту даного адміністративного позову, предметом розгляду у даній справі є визнання нечинним та скасування рішення відповідача "Про затвердження містобудівної документації" від 09.11.2015 року №1881. Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про зміну предмету позовних вимог позивач просить, крім зазначеного, визнати нечинним та скасувати рішення відповідача "Про затвердження містобудівної документації" №119 від 10.03.2016 року.

Натомість позивач не врахував вище вказаного, оскільки наведені ним у поданій заяві про зміну предмету позову від 28.03.2016 року позовні вимоги є іншими, аніж ті, що вказані у первинному адміністративному позові, разом з тим, і нормативні та фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує змінені позовні вимоги, також різняться від тих, які наведені у первинній позовній заяві.

Отже позивачем, крім вимоги, викладеної у позовній заяві, додатково заявлено другу позовну вимогу, а саме: визнання нечинним та скасування рішення відповідача "Про затвердження містобудівної документації" №119 від 10.03.2016 року, що має наслідком дослідження інших обставин, що не є предметом розгляду у даній справі. Таким чином, позивачем фактично змінено як підставу, так і предмет позову, що не допускається в адміністративному процесі.

З огляду на викладене, подана позивачем заява про зміну предмету позову розцінюється судом як заява, якою позивач змінює як підставу, так і предмет позову у даній адміністративній справі, що в силу приписів частини 1 статті 137 КАС України не допускається.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутися з вказаними вимогами до суду із новим позовом у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Відтак, суд приходить до переконання, що у прийнятті заяви про зміну предмету позовних вимог слід відмовити.

Разом з тим, у зв'язку з відмовою у прийнятті заяви про зміну предмету позовних вимог, не підлягають задоволенню і заявлені в ній вимоги щодо залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки вони пов'язані та випливають зі змісту заяви про зміну предмету позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 106, 137, 160, 165, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у прийнятті заяви Заступника прокурора Закарпатської області про зміну предмету позовних вимог, залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

2. Ухвала оскарженню не підлягає. Згідно ч. 2 ст. 185 КАС України заперечення на ухвалу сторони можуть викласти в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 29 березня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30 березня 2016 року.