Справа № 577/1206/16-а
Суддя: Буток Т. А.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/1206/16-а
Провадження № 2-а/577/32/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом та просить: визнати протиправними дії Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року; зобовязати Конотопське обєднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити їй виплату раніше призначеної пенсії за віком, за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з 12.06.2014 року їй призначено пенсію за віком, призначену відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На час призначення пенсії вона працювала на посаді головного спеціаліста з питань кадрової роботи управління соціального захисту Конотопської міської ради, де і працює на даний час. На займану нею посаду поширюється дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р № 213, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Конотопським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області їй було припинено виплату раніше призначеної пенсії. Положеннями абз. 2 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що починаючи з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії тимчасово не виплачуються. Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Разом з тим положеннями п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Таким чином з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення їй виплати пенсії за віком, оскільки вона з зазначеної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії в порядку визначеному спеціальним законом, зокрема Законами України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Однак, з 01.06.2015 року виплату пенсії їй не було поновлено і вона звернулася до відповідача за розясненнями. Листом № 23/ж-1 від 03.03.2016 року їй повідомлено, що підставами для відмови в поновленні пенсії є зайняття нею посади в органах місцевого самоврядування, яка дає право на отримання спеціальної пенсії, передбаченої Законами України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Вважає, що відповідачем порушене її конституційне право на пенсійне забезпечення, тому змушена звернутися до суду з вказаним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача по довіреності ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить відмовити. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить врахувати письмові заперечення при прийнятті постанови.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Конотопському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 12.06.2014 року та на даний час працює на посаді головного спеціаліста з питань кадрової роботи управління соціального захисту Конотопської міської ради, про що є запис в трудовій книжці ( а.с. 6-8).

Вказані факти сторонами не оспорюються.

З 1 квітня 2015 року Конотопське обєднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII призупинило виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до закону України України «Про службу в органах місцевого самоврядування".

Позивач звернулася до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за розясненням, і листом № 23/ж-1 від 03.03.2016 року їй повідомили про причини припинення виплати пенсії, зазначивши, що Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», зокрема п.9, внесено зміни до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування, яким тимчасово у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування ( крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Дане обмеження не повязується з жодними умовами чи правом особи у майбутньому на призначення пенсії, зокрема й спеціальної. Вказані положення п. 9 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є чинними, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були та підлягають обовязковому виконанню органами Пенсійного фонду України на всі території України. Оскільки ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста з питань кадрової роботи управління соціального захисту населення Конотопської міської ради і є посадовою особою місцевого самоврядування, правові підстави для виплати пенсії у період з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року відсутні ( а.с. 9).

Ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Пунктом 9 частини І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІП внесено зміни до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-ІІІ а саме, зазначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

У п.п. 4, 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вказано, що Кабінету Міністрів України необхідно у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах. У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження, у виплаті пенсії на період роботи на зазначених підставах, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах.

У цьому переліку Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутній, тобто обмеження у виплаті пенсії для працюючих пенсіонерів продовжують діяти.

Разом з тим передбачене п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" скасування з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення за «спеціальними» законами України "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, стосується виключно питань призначення цих пенсій та жодним чином не спростовує підстав та умов тимчасового обмеження у виплаті пенсій. Тимчасове обмеження виплати пенсії посадовим особам місцевого самоврядування не повязане з правом особи на призначення пенсії за «спеціальними законами».

Як вбачається з письмових доказів у справі, ОСОБА_1 по теперішній час перебуває на посаді головного спеціаліста з питань кадрової роботи управління соціального захисту Конотопської міської ради, тому суд вважає, що відсутні підстави для нарахування та виплати їй пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до Закону, враховуючи зміни до законодавства відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Вищезазначені норми Закону є діючими, рішенням Конституційного суду України неконституційними не визнані, а отже підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадянина та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено і в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 21.10.2004 (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Враховуючи вищенаведене, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Керуючись ст. ст. 17, 92 Конституції України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІП ст.ст. 3, 10,11, 69-71, 158-161 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних ОСОБА_1 до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання до вчинення дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя: ОСОБА_3