Справа № 466/2531/15-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"24" березня 2016 р. м. Київ К/800/7864/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про зобовязання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга на зазначені судові рішення не відповідає вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак підлягає залишенню без руху, оскільки зміст вимог до суду касаційної інстанції не відповідає приписам пункту 5 частини 2 цієї статті.

Так, у відповідності до приписів пункту 5 частини 2 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

При цьому, звертаючись зі скаргою до суду касаційної інстанції, скаржник, як учасник адміністративного процесу, а також в силу приписів частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України повинен неухильно виконувати процесуальні обов'язки, встановлені цим Кодексом.

Згідно положень частини 1 статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України, такий визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Виклад вимог касаційної скарги, повинен узгоджуватись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, встановлених статтею 223 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюватись чітко і зрозуміло, не абстрактно, стосуватись конкретних судових рішень з зазначенням їх реквізитів в такому обсязі, який дасть можливість суду ідентифікувати їх у конкретній справі.

У своїх вимогах до суду касаційної інстанції, позивач просить скасувати лише рішення апеляційноого суду, яким залишено без змін постанову суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову, однак не ставить питання про її перегляд.

Такий спосіб викладу вимог скаржника до суду касаційної інстанції свідчить про невідповідність касаційної скарги приписам пункту 5 частини 2 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України і не узгоджєується з повноваженнями, наданими касаційному суду.

Ураховуючи наведене, скаржнику необхідно у строк, встановлений цією ухвалою, привести подану ним касаційну скаргу у відповідність вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши у ній вимоги до суду касаційної інстанції, які відповідають вищевказаним критеріям та положенням процесуальних норм цього Кодексу.

Виходячи з вимог статей 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, скаргу слід залишити без руху, надати строк для усунення вказаних недоліків та роз'яснити наслідки невиконання вимог ухвали.

Керуючись статтями 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу залишити без руху.

Скаржнику надати строк до 15 квітня 2016 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків та роз'яснити, що у випадку їх невиконання касаційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Мойсюк