Справа № 822/3739/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/32794/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненко А.О.

за участю секретаря судового засідання: Слободян О.М.

за участю представника позивача - Хуторянець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до Реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції, Комунального підприємства "Інвентарбюро" Дунаєвецької районної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" (надалі також - третя особа), Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький арматурний завод" про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося з позовом, в якому просило скасувати запис №23 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" та відновити запис №23 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод". Зобов'язати реєстраційну службу провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, позов про зобов'язання скасувати запис №23 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" та відновити запис №23 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" задоволено. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі третя особа, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду апеляційної інстанції скасувати, скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та відмовити у позові в частині його задоволення, в іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 25 квітня 2005 року між позивачем та ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" укладений договір поновлювальної кредитної лінії № 201-04-05 з додатковими угодами про відкриття кредитної лінії на суму 2000000 грн. В забезпечення виконання зазначеного кредитного договору між Банком та ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" укладено іпотечний договір № UAH/201-1 від 25.04.2005 року, предметом якого є майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Дунаївці, вул. Леніна, 13 (Красінських, 13) з переліком майна згідно додатку, та договір застави рухомого майна № UAH/201-2 від 25.04.2005 року. Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку переданий комплекс будівель та споруд загальною площею 17106,5 кв.м., а саме: адміністративно-побутовий комплекс, заводоуправління, МЦС, заготовча дільниця, ГРП, прохідна складу сипучих матеріалів, КНС, котельня, ковальсько-пресовий цех, автогараж, мазутосховище, механічний цех, розчинний вузол, ливарний цех, трансформаторна підстанція, компресорна, що знаходиться в м. Дунаївці, вул. Леніна (Красінських), 13.

Зазначені договори посвідчені нотаріусом, в день посвідчення договорів нотаріус наклав заборону на відчуження зазначеної в договорі нерухомості до припинення дії цього іпотечного договору. Вказане підтверджується Витягами №3234350 від 25.04.2005 року про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек та №3234105 від 25.04.2005 року про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до яких об'єктом обтяження є комплекс, розташований в м. Дунаївці, по вул. Леніна (Красінських),13 за реєстраційним номером в Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 3029179.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що реєстрація права власності за третьою особою на цілісний майновий комплекс в м. Дунаєвці по вул.. Красінських (Леніна), 13 відповідно до рішення державного реєстратора від 06.10.2011 року відбулась за наявності в державному реєстрі прав заборони на відчуження зазначеного майнового комплексу.

Преамбулою Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначений Закон згідно зі статтею 1 регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Пунктом 5 ст. 24 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Аналізуючи зазначені норми Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-357а14) зазначив, що наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Встановлені у справі обставини свідчать, що державним реєстратором всупереч наявної в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майнового комплексу здійснено реєстрацію цього майна, у зв'язку з чим судова колегія погоджується з висновками судів про необґрунтованість вчиненої реєстраційної дії.

Доводи касаційної інстанції не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець