Справа № 2-а-8600/11/1470
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 р.Справа № 2-а-8600/11/1470

Категорія: 10Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю позивачаОСОБА_5 (паспорт)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України Миколаївській області та до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, ОСОБА_5, звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України Миколаївській області та до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2011 року позовну заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції при прийняті рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Як встановлено судом першої інстанції, 30.12.2010 року позивач був звільнений зі служби в органах МВС.

13.01.2011 року позивачу була видана довідка № 2 про виплату грошового забезпечення замість належних предметів форменого обмундирування.

14.01.2011 року позивач звернувся до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області з вимогою виплатити компенсацію замість належного форменого обмундирування.

09.02.2011 року позивачу було відновлено у проведенні відповідної виплати.

09.03.2011 року, позивач звернувся до Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області з проханням про сприяння у виплаті компенсації замість належного форменого обмундирування.

17.03.2011 року позивачу було роз'яснено, що він повинен звернутися за відповідною компенсацією за місцем проходження служби.

27.10.2011 року позивач звернувся з позовною заявою до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою суду від 31.10.2011 року позовну заяву було повернуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В якості обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду позивач зазначає, що він неодноразово усно звертався до відповідачів з вимогою про виплату компенсації, але отримував усні обіцянки про відповідну виплату.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що вказана позивачем причина пропуску строку для звернення до суду є необгрунтованою з огляду на те, що позивач після отримання офіційної відповіді відповідача мав можливість для оскарження дій відповідачів в судовому порядку.

Усні звернення про поновлення порушених прав не є поважними причинами для пропуску строку для звернення до суду.

Згідно ч.І ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, - за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2011 року по справі № 2-а-8600/11/1470, - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2011 року по справі № 2-а-8600/11/1470 за позовом ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України Миколаївській області та до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі 22 лютого 2012 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3