Справа № 761/38733/15-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/84/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва грудні 2015 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва (надалі по тексту відповідач) про визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні до пенсії страхового стажу за період роботи на території Російської Федерації та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням періодів страхового стажу та заробітної плати з 2003 по 2004 роки та за сумісництвом за період з 2005 по 2007 роки із виплатою недоотриманої пенсії з 01 серпня 2015 року.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач перебував на обліку у відповідача та отримував пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», але у зв»язку з зменшенням розміру пенсії з 15.09.2015 року позивач звернувся із роз»ясненням до УПФУ у Шевченківському районі в м.Києві. За наслідками отримання відповіді з»ясувалось, що пенсійну справу позивача з 01.08.2015 року було приведено у відповідність до законодавства, тобто визначено розмір пенсії без врахування стажу роботи та зарплати здобутої на території Росії з 2003 по 2004 роки та за роботу за сумісництвом за 2005 - 2007 роки. Між тим, такі дії відповідача з перерахунку і виплати пенсії у зменшеному розмірі на підставі ст.42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» є протиправними, оскільки страхові внески позивачем було сплачено в Росії під час роботи у цій країні. Неврахування стажу роботи на території Росії суперечать ст.22 Конституції України та ст.6 Угоди між Урядами України та Російської Федерації про трудову діяльність і соціальних захист громадян. Просив зобов»язати відповідача зарахувати виключені протиправно періоди, виплативши недоотриману пенсію з часу припинення її виплати, тобто з 01.08.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача подану заяву підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав. При цьому, зазначила, що позивач отримував пенсію раніше у належному розмірі, надавши усі передбачені законодавством документи як в оригіналах, так і в нотаріально завірених копіях. В порушення вимог законодавства відповідач відмовив у призначенні пенсії.

Представник управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі в м.Києві в судовому засіданні просив суд в задоволенні позову відмовити повністю, надавши суду письмові заперечення проти позову. Зокрема, зазначив, що при призначенні пенсії вперше позивачу з 25.02.2008 року було зараховано стаж роботи в Росії в повному обсязі, але він продовжив працювати далі. Оскільки в 2003-2005 роках він працював в Росії, де сплачував страхові внески, а не до Пенсійного фонду України, тому у відповідності до вимог ст.42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» вказаний період при перерахунку було виключено із загального розміру.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з 25.02.1998 року отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а саме при стажі роботи 36 років 11 місяців 19 днів, з яких робота на Крайній Півночі 15 років 1 день. На момент призначення пенсії, позивачу було повністю зараховано стаж роботи, тобто стаж набутий при СРСР та з жовтня 1990 року по день звернення за призначенням пенсії.

З 01.01.2004 року Позивачу було проведено перерахунок пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданих документів у розмірі 217,00 грн. при стажі 40 років 4 місяців 10 днів.

В подальшому Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про перерахунок пенсії по ст.42 вищезазначеного Закону, надавши копію трудової книжки, довідки про роботу в ВАТ «Авіаційний комплекс ім. С. В. Ільюшина» м. Москва з 2003 по 2007 роки.

Таким чином, з 01.02.2008 року позивачу було перераховано пенсію, де стаж 52 роки 4 місяці 4 дні, а з 01.04.2012 року, трудовий договір про призначення Головою ОСББ в Україні з 01.01.2012 року. З 01.05.2012 року позивачу було перераховано пенсію, де стаж 56 років 7 місяців 5 днів, заробітна плата 6622,24 грн., звідки пенсія 5741,42 грн.

З наведеного вбачається, що позивач продовжував працювати як на території Росії, так і в Україні.

Вказані обставини визнаються сторонами, а тому у відповідності до вимог ч.3 ст.72 КАС України доказуванню судом не підлягають.

Як вбачається з відповіді за №н-373/09 від 29.09.2015 року управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва пенсійну справу позивача з 01. 08. 2015 року було приведено у відповідність до законодавства, тобто пенсію визначено без врахування стажу та заробітної плати, здобутої на території Російської Федерації за період з 2003 року по 2004 рік та сумісництво за період роботи 2005 року по 2007 рік, у зв'язку із чим й зменшився розмір пенсії Позивача.

При цьому, відповідач посилається на вимоги ст.42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» із обґрунтуванням того, що за період роботи в 2003-2005 роках в Росії, позивач не сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України, тому вказаний період при перерахунку пенсії було виключено із загального розміру.

Між тим, суд не погоджується із такими діями відповідача та вважає їх протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року (надалі по тексту - Угода, що була підписана між Україною та Російською Федерацією в тому числі, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно умов ст.6 вказаної Угоди, визначено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

За умовами ст.7 вказаної Угоди, при переселенні пенсіонера в межах держав-учасниць Угоди, виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживанням пенсіонера. Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держав-учасниці.

Згідно ст. 24 Закону України "Про загальобов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов»язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до вимог ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» перерахунки пенсій працюючим пенсіонерам проводяться, зокрема, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Відповідно до вище зазначеного перерахунок пенсії може проводитись по стажу роботи або по стажу роботи та заробітної плати.

Даючи правовий аналіз вказаним нормам законодавства, суд робить висновок про те, що не сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України за час роботи в Росії не є підставою для не врахування до загального розміру пенсії періоду роботи в цій країні, оскільки таким чином нівелюється виконання в Україні умов Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року, що є неприпустимим.

Тобто, існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на їі території без перерахування страхових внесків.

При цьому, суд вважає помилковими посилання представника відповідача на те, що такий період роботи в Росії враховується лише при первинному призначенні пенсії, як у випадку позивача з 1998 року, а інші періоди з 2003 по 2007 роки роботи на території Російської Федерації при її перерахунку не зараховуються.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач по справі не надав беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, а його доводи не спростовують правомірність позиції позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України.

За таких обставин, суд вважає за необхідно позов задовольнити шляхом визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва щодовідмови у зарахуванні позивачу до пенсії страхового стажу за період роботи на території Російської Федерації та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із врахуванням періодів трудового (страхового) стажу роботи та із заробітної плати на території Російської Федерації з 2003 по 2004 роки та за сумісництвом за період з 2005 по 2007 роки із врахуванням проведених виплат, починаючи з 01 серпня 2015 року.

В порядку ст. 94 КАС України підлягає стягненню з Державного бюджету на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі - 487,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією про його оплату.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 18, 158-163, 167, 181, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити - повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва щодовідмови у зарахуванні до пенсії страхового стажу за період роботи на території Російської Федерації.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із врахуванням періодів трудового (страхового) стажу роботи та із заробітної плати на території Російської Федерації з 2003 по 2004 роки та за сумісництвом за період з 2005 по 2007 роки із врахуванням проведених виплат, починаючи з 01 серпня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 487 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (