Справа № 202/9266/14-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2016 р. м. Київ К/800/22769/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула порядку письмового розгляду касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідачів Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень, просить визнати неправомірним рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №11 від 28.04.2014 року; визнати неправомірними дії та зобов'язати УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська при призначенні їй пенсії зарахувати до пільгового стажу період роботи з 24.07.1978 року по 13.04.1999 року на посаді маляра в ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Дніпроважбуд», як роботу по Списку №2.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року, позов задоволено, визнано неправомірним рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №11 від 28.04.2014 року, визнано неправомірними дії та зобов'язано УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська при призначенні пенсії ОСОБА_4 зарахувати до пільгового стажу період роботи з 24.07.1978 року по 13.04.1999 року на посаді маляра в ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Дніпроважбуд», як роботу по Списку №2.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідачі подали до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просять скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 03.02. 2014 року ОСОБА_4 звернулась до УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Комісією при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення № 11 від 28.04.2014 року, яким позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 24.07.1978 року по 13.04.1999 року на посаді маляра, зайнятого на роботах із застосуванням нітрофарб, листом УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська № 4869/05/40 від 22.05.2014 року позивачу повідомлено про відмову в призначенні пільгової пенсії за Списком №2.

Підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії стало те, що документально не підтверджено зайнятість позивача впродовж повного робочого дня на посаді маляра із застосуванням нітрофарб; робоче місце маляра не атестовано.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:в тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків (пункт 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731).

У відповідності до ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, яким деталізоване питання призначення пенсії на пільгових умовах згідно списків №1 і №2, також визначено, що підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено, із трудової книжки позивача вбачається, що 24.07.1978 року вона прийнята на посаду маляра 4 розряду в Будівельне управління «Облдержбуд» треста «Дніпроважбуд», яке в подальшому було реорганізовано, 13.04.1999 року звільнена за власним бажанням.

Згідно довідок ТОВ «Торгівельно-офісний центр «Істок», якому після ліквідації підприємства передано документи по особовому складу підприємства вбачається, що ОСОБА_4 виконувала роботи маляра повний робочий день із застосуванням нітрофарб та має право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 за період роботи з 24.07.1978 року по 13.04.1999 року.

Судом допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що разом з ОСОБА_4 в зазначений період часу працювали в одній бригаді малярів, робота була пов'язана з використанням нітрофарб.

Враховуючи наведені обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про необхідність зарахування позивачу до пільгового стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 24.07.1978 року по 13.04.1999 року на посаді маляра,зайнятого на роботах із застосуванням нітрофарб.

Проте, колегія суддів вважає, що зазначений висновок судів є передчасним, оскільки судами не досліджено усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом пункту 20 Порядку № 637 уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу видаються підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками.

Проте, ТОВ «Торгівельно-офісний центр «Істок», довідки якого взяли до уваги суди, є підприємством, якому після ліквідації підприємства, де працював позивач, передано документи по особовому складу, але даних про те, що вказане товариство є правонаступником не встановлено.

Щодо показань свідків, то на їх підставі можливо встановити трудовий загальний стаж (Порядок № 637), але не спеціальний.

Отже, висновок судів, що ОСОБА_4 виконувала роботи повний робочий день із застосуванням нітрофарб з 24.07.1978 року по 13.04.1999 року є передчасним та необґрунтованим належним чином.

Крім того, суди не надали оцінки доводам відповідача відносно того, що робоче місце маляра не було атестовано.

Отже, судами попередніх інстанцій, у порушення частин 4 та 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, не було встановлено, досліджено та враховано всіх фактичних обставин цієї справи, що мають вирішальне значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене і в залежності від встановленого вирішити справу.

Керуючись ст. 220, 222, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: