Справа № 819/2829/14-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м. Київ К/800/28612/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Зайцев М.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Інспекція)

на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2014

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015

у справі № 819/2829/14-а (876/1027/15)

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - СПД ОСОБА_1)

до Інспекції

про скасування рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року СПД ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати протиправним і скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 19.11.2014 № 000034/19-18-21-00/НОМЕР_1, за яким на позивача накладено штраф у сумі 10 000 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 позов задоволено з посиланням на неналежне відображення податковим органом в акті перевірки змісту вчиненого позивачем правопорушення; також суд зазначив про неправомірне визначення платникові штрафних санкцій за законодавством, яке не діяло на час вчинення правопорушення.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 назване рішення суду першої інстанції скасовано; позов задоволено частково; оспорюване податкове повідомлення-рішення скасовано в частині застосування до позивача штрафу у розмірі 5000 грн.; в решті позову відмовлено. У прийнятті цієї постанови апеляційний суд виходив з того, що Інспекція довела належними засобами доказування факт продажу платником алкогольного напою (пляшки горілки) за ціною нижчою, ніж законодавчо встановлено мінімальна роздрібна ціна. Водночас апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про протиправне надання відповідачем зворотної дії закону при застосуванні до СПД ОСОБА_1 заходів відповідальності за вчинене правопорушення.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти попередніх інстанцій у відповідних частинах та повністю відмовити у позові СПД ОСОБА_1 Мотивуючи касаційні вимоги, скаржник зазначає, зокрема, що заходи відповідальності визначаються у відповідності з вимогами законодавства, яка є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог виходячи з такого.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 06.11.2014 податковим органом у належному позивачеві магазині було проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевіркою встановлено факт продажу СПД ОСОБА_1 алкогольних виробів за ціною нижчою, ніж мінімальна роздрібна ціна, визначена постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва».

Так, за фіскальним чеком від 16.08.2014 № 0008 позивачем було реалізовано пляшку горілки «Хортиця» місткістю 0,375 л за ціною 25,30 грн., тоді як згідно з Додатком до названої Постанови мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту становила 199,50 грн. (тобто 79,80 грн. за 1 літр горілки міцністю 40 % або 29,98 грн. за 0,375 л горілки міцністю 40 %).

Наведена обставина слугувала підставою для застосування до СПД ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 10000 грн. згідно з оспорюваним рішенням.

Власне факт вчинення позивачем розглядуваного правопорушення учасниками провадження в касаційному порядку не оскаржується. Причиною подання розглядуваної касаційної скарги стало питання щодо розміру штрафних санкцій, які підлягають застосуванню до позивача.

За змістом частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, що діяла на час продажу позивачем зазначеної пляшки горілки) до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Законом України від 12.08.2014 № 1638-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм», який набрав чинності з 04.09.2014, було збільшено мінімальний розмір цих санкцій до 10000 гривень; саме цією нормою керувалася Інспекція при прийнятті оспорюваного рішення.

Втім суд апеляційної інстанції цілком об'єктивно не погодився з таким правозастосуванням.

Так, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Збільшення розміру відповідальності новим нормативно-правовим актом порівняно з попереднім, що регулював ті самі відносини, є фактично зворотною дією нормативно-правового акта, тому що передбачає зміну правила поведінки в разі вчинення певного діяння. Таке за відсутності відповідного застереження у самому нормативно-правовому акті суперечить статті 58 Конституції України.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про неприпустимість застосування до позивача штрафу у розмірі більшому, ніж був передбачений на момент вчинення СПД ОСОБА_1 відповідного діяння.

Норми права при вирішенні спору застосовані апеляційним судом правильно. Порушень процесуальних норм, що тягнуть зміни або скасування судових актів, не виявлено.

За таких обставин, керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області відхилити.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 у справі № 819/2829/14-а (876/1027/15) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
М.П. Зайцев