Справа № 814/4341/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

22 березня 2016 року Справа № 814/4341/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача Баришнікова А.О., пр. відповідача Галуненка І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта", вул. Гречишникова, 52, м. Миколаїв, 54003
доЕнергетичної митниці ДФС, вул. Світлицького, 28-А, м. Київ, 04215
провизнання протиправним та скасування рішення від 27.10.2015р. № 903050000/2015/000271/1,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару № 903050000/2015/000271/1 від 27.10.2015.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару порушив чинне законодавство України, невірно визначив нову митну вартість товару, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей, ознак підробки. Надані митниці документи містили всі відомості щодо ціни товару.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки при проведенні перевірки правильності визначення митної вартості у митниці виникли обґрунтовані підстави, що заявлено неповні та /або недостовірні дані про митну вартість товару, тому правомірно була визначена ціна товару за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Заслухав пояснення представників сторін, розглянув матеріали справи, суд дійшов висновку:

15.10.2015 ТОВ «Кворум-Нафта» та Компанією Orexim Trading Limited був укладений контракт №ОТМ 0214/15, за умовами якого Компанія продає, а позивач приймає та зобов'язується оплатити гідроочищине дизельне паливо в кількості 2060 мт.

Позивачем 27.10.2015 року була подана митна декларація № 903050000/2015/000119 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару дизильне пальне із заявленою митною вартістю за основним методом оцінки за ціною контракту. Для підтвердження митної вартості товару були надані : контракт від 15.10.2015, специфікація № 1 від 19.10.2015, котирування Plattiss, сертифікати якості, інвойс.

В рішенні про коригування митної вартості товарів № 903050000/2015/000271/1 від 27.10.2015 відповідач зазначив, що на підставі п.2 ч.6 ст.54 МК України, у зв'язку з неподанням додаткових документів ( до МД від 27.10.2015 року було надано специфікацію від 19.10.2015 року № 1 з даними, які відрізняються від специфікації № 1 наданої при оформленні попередньої МД від 21.10.2015 року на цей же товар), тому метод визначення митної вартості за ціною договору не може бути застосований, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 27.10.2015 позивачу повідомлено про відмову у митному оформлені (випуску) товарів.

Згідно зі ст. 49 Митного Кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 53 МК України передбачає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з п.2 ч. 6 ст. 54 вказаного Кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 Митного кодексу України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу лист від 27.10.2015 року, до якого була надана копія інвойса від 19.10.2015 та зазначено, що позивач не несе відповідальності за страхові та транспортні виплати, не здійснює сплату комісійних, посередницьких послуг.

Сторони контракту від 15.10.2015 року домовились, що ціна товару, валюта платежу, визначається сторонами в специфікаціях (п.7 контракту), які є невід'ємною частиною договору. Право, яке регулює цей контракт, є матеріальне право України.

Відповідно до ст.ст. 189,190 Господарського Кодексу ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Згідно зі ст.11 Закону України « Про ціни та ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Таким чином суб'єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору, за виключенням цін на товар, ціни на який підлягають державному регулюванню. Розбіжностей у документах, наданих позивачем для митного оформлення від 27.10.2015, щодо вартості товарів немає.

Відповідно до ст.289 МК України позивачем було подано до митниці попередню митну декларацію від 21.10.2015 року № /2015/000092, до якої було надано специфікацію № 1 до контракту від 15.10.2015 року, в якій у абз. 4 зазначено, що ціна на товар формується згідно формули, де Р(п)- найвище котирування за Plattiss European на дату інвойса плюс премія, але при наданні інвойса від 19.10.2015 року до контракту 15.10.2015 року до МД від 27.10.2015 року була надана специфікація, в якій в абз. 4 ціна товару визначається за середнім котируванням, яка публікується агентством на дату складання інвойса.

Відповідач вважає, що позивачем надані недостовірні дані, тому визначив ціну товару за другорядним методом- ціною аналогічних ( ідентичних) товарів в сумі 491 дол. США/т.

В судовому засіданні позивач надав суду два оригінали специфікації № 1 від 19.10.2015 року, в яких в п.4 зазначена різна формула визначення ціни товару в одній - вище котирування, яка була подана при попередньому митному оформленні та середнє котирування, в специфікації, яка була подана до митної декларації від 27.10.2015 року. Але в обох специфікаціях в рядку ціна товару була зазначена 485 дол. США.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що сторони в специфікаціях конкретно зазначили ціну товару, як обов'язкову умову договору, це - 485 дол. США/т.

Представник відповідача пояснив, що не може бути дві однакові специфікації , в яких зазначені різні формули визначення ціни товару.

В судове засідання представник позивача надав суду виписку по рахунку, яка свідчить, що позивач оплатив контрагенту 03.11.2015 року 999 100 дол. США за 2060 тон. Якщо поділити вартість на кількість ( 999100 дол. США/ 2060= 485 дол. США за тону), то вийде ціна товару, яка зазначена в специфікації від 19.10.2015 року в сумі 485 дол. США.

Дослідженні судом документи специфікація № 1, інвойс (рахунок-фактура), виписка по рахунку свідчать, що ціна товару складає 485 дол. США/т . Надані позивачем документи не містять розбіжностей, наявних ознак підробки, містять всі відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Тому метод визначення митної вартості за ціною контракту є правильним, а рішення митниці від 27.10.2015 є протиправними та належить скасувати.

Судовий збір відповідно до ст.94 КАС України необхідно присудити позивачу.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 903050000/2015/000271/1 від 27.10.2015 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" судовий збір у сумі 4246,59 (чотири тисячі сорок шість гривень 59 коп.), сплачений платіжним дорученням № 3131 від 11.12.2015 року та платіжним дорученням № 3316 від 29.12.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 28.03.2016р.