Справа № 444/2800/15-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. № 876/1437/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 ;

від відповідача - ОСОБА_3;

від третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6;

прокурор - Пиць Н.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2016р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю прокуратури Львівської обл., про визнання протиправним та скасування розпорядження про надання дозволу на дарування житлового будинку та земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 11.02.2016р. закрито в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю прокуратури Львівської обл., про визнання протиправним та скасування розпорядження про надання дозволу на дарування житлового будинку та земельної ділянки (а.с.91-92).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник ОСОБА_2, діючий за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі просить ухвалу суду про закриття провадження у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного закриття провадження у адміністративній справі (а.с.98-99).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що фактично позивач оскаржує спірне розпорядження, оскільки таке суперечить приписам п.п.66 і 67 постанови КМ України № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», п.п.4 і 5 ч.5 ст.177 Сімейного кодексу /СК/ України; також у розглядуваному випадку є відсутнім спір про право.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, прокурора на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача і третіх осіб, перевіривши матеріали справи та скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем оскаржується розпорядження відповідача, яким надано дозвіл на дарування житлового будинку та земельної ділянки на користь ОСОБА_5, що свідчить про наявність у цій справі приватного інтересу, пов'язаного з потребами окремої особи, яка вступає у приватноправові відносини для задоволення свого приватного інтересу.

Отже, у розглядуваних правовідносинах відповідач не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, а предметом судового захисту фактично є питання користування житлом неповнолітніх дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_7 окремо від них, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак адміністративної юрисдикції, а тому не може вирішуватися адміністративним судом.

Між тим, вказаний висновок суду першої інстанції слід вважати хибним і неправильним, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.11, 12, 14), при цьому ОСОБА_7 є інвалідом дитинства (а.с.13, 53-54).

Відповідно до довідок Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської обл. № 716 від 01.07.2015р., № 159 від 29.01.2016р. позивач разом з неповнолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.59).

Згідно розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації Львівської обл. № 289 від 06.07.2015р. «Про надання ОСОБА_4 дозволу на дарування житлового будинку та земельної ділянки на користь ОСОБА_5.» надано ОСОБА_4 дозвіл на дарування житлового будинку, в якому зареєстровані діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2., та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5; зобов'язано ОСОБА_5 не допускати порушення житлових прав дітей (а.с.6).

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, позивач ОСОБА_1 наголошувала на тому, що під час прийняття спірного розпорядження відповідачем не дотримані приписи п.п.4 і 5 ч.5 ст.177 СК України, п.п.66 і 67 постанови КМ України № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», оскільки документи щодо неповнолітніх дітей були подані не матір'ю, а сторонньою особою, яка цими документами незаконно заволоділа; особа, яка звернулася за дозволом, повідомила неправдиві відомості, що мають суттєве значення для вирішення спірного питання; між батьками дітей не було згоди на вчинення відповідного правочину.

Відповідно до ч.4 ст.177 СК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Згідно з приписами п.п.66 і 67 постанови КМ України № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з'ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Рішення районної, районної у мм.Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної в місті ради про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини або відмову у його наданні може бути оскаржено до суду.

Приписами п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що місцева державна адміністрація вирішує питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо соціального захисту дітей, віднесених до її компетенції законом.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що у розглядуваному випадку відповідач здійснює свої повноваження в галузі соціального забезпечення та соціального захисту населення, при цьому останні реалізуються, зокрема, шляхом прийняття відповідних актів із дотриманням встановленої процедури.

Окрім цього, предметом розглядуваного спору є оскарження рішення місцевої державної адміністрації, яке прийнято, як вважає позивач, з порушенням вимог закону, в тому числі й процедури його прийняття.

Із матеріалів справи не вбачається зв'язок вказаних вимог із наявністю спору про право власності або користування будинком та земельною ділянкою, оскільки спір торкається правомірності прийнятого місцевою державною адміністрацією розпорядження, при цьому остання у розглядуваних відносинах виступає суб'єктом владних повноважень.

Оскільки по справі фактично оскаржується рішення місцевого органу виконавчої влади, який у спірних відносинах виступає як суб'єкт владних повноважень, із змісту заявленого позову та характеру спірних правовідносин не вбачаються ознаки спору про право, тому розглядуваний спір належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на продовження розгляду в іншому складі суду.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1, задоволити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2016р. про закриття провадження в адміністративній справі № 444/2800/15-а - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

М.В.Костів