Справа № 824/84/16-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/84/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимофєєва А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Каменецької Х.Д.,

представників третьої особи Мудрак В.С., Шитрюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, за участю третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Мигівської сільської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що відповідач 22.01.2016 р. відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, за цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га, що розташована у с. Мигове Вижницького району Чернівецької області між земельними ділянками за кадастровими номерами: НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3,НОМЕР_4, НОМЕР_5.

Таку відмову, як вказує позивач, обґрунтовано тим, що Мигівською сільською радою проводяться роботи по оновленню генерального плану населеного пункту та знаходженням бажаної земельної ділянки в масиві, запроектованому для житлової та громадської забудови для потреб жителів с. Мигове.

Позивач вважає такі дії Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо розгляду поданого ним клопотання про надання дозволу на проект землеустрою земельної ділянки сільськогосподарського призначення в с.Мигове, а саме надання відмови, оформленої листом № 111/6-16 від 20.01.2016р., протиправними, так як підставою відмови у наданні такого дозволу, як вказує позивач, може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Окрім того, позивач зазначає, що проведення роботи з оновлення генерального плану не може впливати на реалізацію права позивача на землю.

За наведених вище підстав, позивач звернувся до суду та просить визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо прийняття відмови ОСОБА_5 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної для передачі безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,0 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Мигове Вижницького району Чернівецької області між земельними ділянками: за кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5, яка оформлена листом № 111/6-16 від 22 січня 2016р.; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в місячний термін, що визначений п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, повторно розглянути заяву позивача згідно поданого графічного матеріалу.

Відповідач позов не визнав та подав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_5 за № П-436/0/31-15 від 25.12.2015р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області (за межами населеного пункту) та враховуючи позицію Мигівської сільської ради від 12.01.2016 № 16, в якій висловлено прохання призупинити надання дозволів на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які знаходяться за межами населеного пункту Мигівської сільської ради у зв'язку з проведенням робіт по оновленню генерального плану с.Мигово на підставі договорів №81 від 18.09.2015 року та № 54 від 12.11.2015 року, керуючись ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України Головне управління листом від 22.01.2016 за №111/6-16 відмовило ОСОБА_5 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на вищезазначену земельну ділянку у зв'язку із невідповідністю місця розташування зазначеної земельної ділянки вимогам генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації.

Відповідач наполягав на тому, що при розгляді заяви позивача Головне управління діяло виключно в межах норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Представники третьої особи також заперечували проти задоволення позову, посилаючись на проведення Мигівською сільською радою робіт по оновленню генерального плану с.Мигово, а тому, надання дозволів на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які знаходяться за межами населеного пункту Мигівської сільської ради є неможливим.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 25.12.2015 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області із заявою щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, розташованої у с.Мигово, Вижницького району Чернівецької області. До заяви позивач долучив копію паспорта, графічний матеріал, на якому вказано місцезнаходження земельної ділянки, довідку про відсутність факту безоплатного використання права приватизації земельної ділянки з вказаним вище цільовим призначенням, кадастровий план та копію карти інвентаризації земель с. Мигове.

Листом від 22.01.2016 р. за № 111/6-16 відповідач відмовив в задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність безоплатно земельної ділянки, площею 2,0 га, розташованої у с. Мигово, Вижницького району Чернівецької області.

Відмова мотивована тим, що Мигівська сільська рада в листі від 12.01.2016 р. повідомила, що на даний час проводяться роботи з оновлення генерального плану с. Мигове та звернулася з проханням призупинити надання дозволів на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно змісту листа-відмови від 22.01.2016 р. за № 111/6-16 позивачу повідомлено, що з метою недопущення невідповідності місця розташування зазначеної земельної ділянки вимогам генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, враховуючи інформацію Мигівської сільської ради у якій зазначено, що дана земельна ділянка знаходиться в масиві запроектованім для житлової та громадської забудови для потреб жителів с. Мигове, надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0 га є неможливим.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної вище земельної ділянки власність, звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо змісту позовних вимог суд виходить з наступного.

У відповідності до частин 1-3 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини сьомої статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Статтею 122 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Так, згідно частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Разом з тим, згідно наказу Держземагентства України від 15.10.2014 № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014" вбачається, що вказаним наказом введено в дію рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року (протокол засідання № 2); № 2/1 про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільського господарського призначення державної власності.

Пунктом 2 протоколу № 2 засідання колегії від 14.10.2014 року зобов'язано начальників головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Пунктом 2.3 цього протоколу визначено, що у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 ЗК України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Із змісту довідки Мигівської сільської ради від 15 жовтня 2015 року №594, вбачається, що Мигівська сільська рада заперечує та не погоджує надання згоди, а також можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 орієнтованою площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства так, як дана земельна ділянка знаходиться в масиві, запроектованій для житлової та громадської забудови для потреб жителів с. Мигове.

Листом від 12.01.2016 р. №16 Мигівська сільська рада повідомила відповідача про те, що Мигівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області проводяться роботи по оновленню генерального плану с. Мигово на підставі договорів №81 від 18.09.2015 р. та №54 від 12.11.2015 р. Окрім того, звернулася з проханням призупинити надання дозволів на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які знаходяться за межами населеного пункту Мигівської сільської ради.

На підставі вище наведеного, суд вважає, що відповідач, враховуючи вимоги наказу Держземагентства України від 15.10.2014 № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014" та мотивоване заперечення Мигівської сільської ради щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у власність ОСОБА_5, керуючись частиною сьомою статті 118 ЗК України прийняв правомірне рішення про відмову у наданні такого дозволу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім проявам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши дії відповідача, які полягають у відмові в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на предмет відповідності статті 19 Конституції України та частині 3 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення зазначених дій.

За таких обставин, позовна вимога про визнання зазначених дій протиправними не має підстав для задоволення.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача в місячний термін, що визначений п. 7 ст.118 Земельного кодексу України, повторно розглянути заяву позивача згідно поданого графічного матеріалу суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Між тим, судом встановлено, що заява позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розглянута відповідачем, надана мотивована відмова у його наданні, тому підстави для задоволення позову в частині зобов'язання повторно розглянути заяву позивача також відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.Г. Спіжавка

Постанова в повному обсязі складена 29 березня 2016 р.