Справа № 319/405/16-а
Суддя: Солодовніков Р. С.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №319/405/16-а
Провадження №2-а/319/5/2016
У Х В А Л А

про вімову у відкритті провадження у справі

31 березня 2016 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Куйбишевському районі Запорізької області, про визнання дійсними медичних документів та зобовязання прийняття медичних документів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в порядку адміністративного судочинства, в якому просить визнати дійсним видані медичними установами так званої «ДНР» акт судово-медичного дослідження (огляду) №210 від 18.12.2015 року та висновок консультативної комісії №28 від 26.02.2016 року трупа її чоловіка ОСОБА_2, померлого 18 грудня 2015 року в м. Кірове Донецької області. Зобовязати прийняти зазначені документи.

Вивчивши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадженні у справі за адміністративним позовом, виходячи з наступного:

Відповідно до змісту ст.ст.2,3 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів субєктів права у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєкту владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справи адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предявлений позивачем для вирішення адміністративним судом спір не є публічно правовим, оскільки згідно підстави та предмету позову стосується особистого субєктивного права позивача на отримання страхової виплати (регресу) заподіяної ушкодженням здоровю у звязку з втратою годувальника. Між сторонами відсутня така ознака публічно-правового спору як підпорядкування одного учасника відносин іншому.

Як зазначає у позові ОСОБА_1 їй відмовлено у прийнятті документів МСЕК №1 у Запорізькій області для отримання висновку МСЕК про причинно-наслідковий зв'язок професійного захворювання чоловіка із наслідками у вигляді смерті для подальшого отримання страхової виплати.

Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що спір у позивача виник з МСЕК №1 щодо дійсності медичних документів та відмови зазначеної установи прийняти документи для складання висновку, який необхідний для здійснення страхової виплати.

Відомостей про те, що позивач зверталась до відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Куйбишевському районі Запорізької області із заявою про отримання виплат, та отримала рішення про відмову у здійсненні таких виплати, ОСОБА_1 не надані. А враховуючи обставини позову, це питання взагалі не було предметом вирішення відповідача.

Відповідно до ст.106 КАС України, позивач повинен значити у позові:

- зміст позовних вимог згідно з ч.ч. 4,5 ст.105 КАС України і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача;

- на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.

Відповідно до ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Однак, позов не містить відомості про те, які права позивача були порушені Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Куйбишевському районі Запорізької області, не зазначені обставини в обґрунтування цих вимог, не надані докази, зміст позовних вимог не відповідає спору адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 9 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», завданням страхування від нещасних випадків на виробництві відповідно до статті 1 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" є проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров'ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоров'я та працездатності потерпілих від нещасних випадків або професійного захворювання на виробництві; відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються у судовому порядку (стаття 55 вказаного Закону).

Відповідно до положень розділів I і II зазначеного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб'єктний склад сторін такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, за характером спірних правовідносин та субєктивного складу учасників, даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як випливає з позову, спір у позивача виник з МСЕК №1.

Вважаю за необхідне розяснити позивачу положення пункту 10 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до якого справи про оскарження рішень медико-соціальної експертної комісії, повідомлень медичних установ і актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується здоров'я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК), або виникають із трудових правовідносин, а вказана комісія, хоча згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, перебуває у віданні Міністерства охорони здоров'я України, проте відповідно до встановленого переліку прав і обов'язків (пункти 11 - 14 Положення) не здійснює владних управлінських функцій, а спір не стосується господарської діяльності юридичних осіб.

Вважаю, що у предявленому адміністративному позові міститься спір цивільно правового характеру, який необхідно розглядати у позовному провадженні (оскарження рішення МСЕК) або в порядку окремого провадження (встановлення факту, що має юридичне значення), а тому у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства необхідно відмовити, оскільки між сторонами немає публічно правового спору, а сам відповідач не є субєктом владних повноважень.

Позивач не позбавлена можливості захистити свої права у порядку цивільного судочинства способами захисту, передбаченими ст.4 ЦПК України та ст.16 ЦК України, та подати до суду позов в порядку цивільного судочинства відповідно до ст.ст.118-120 ЦПК України або заяву в порядку окремого провадження встановлення факту, що має юридичне значення (ст.256 ЦПК України), відповідно до встановленої законом підсудності.

Крім того, у поданій до Куйбишевського районного суду Запорізької області позовній заяві, ОСОБА_1 вказала, що мешкає за адресою: Донецька область, м. Кіровське, вул. Леніна,5/5. Разом з тим, в позові дописана інша адреса: с. Новоукраїнка, вул. Леніна,71, не зазначивши при цьому, чи являється зазначена адреса зареєстрованим місцем постійного проживання позивача чи є адресою тимчасового переселення на період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 5 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Однак, позивач на підтвердження свого місця проживання не надала довідку довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: вул. Леніна,71, с. Новоукраїнка.

Відповідно до ч.10 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання.

Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що лише внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за місцем тимчасового переселення на період проведення антитерористичної операції.

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.2 ст.109 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за її адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Куйбишевському районі Запорізької області, про визнання дійсними медичних документів та зобовязання прийняття медичних документів.

Розяснити ОСОБА_1 право вирішити спір в порядку цивільного судочинства.

Питання про повернення судового збору може бути вирішене за заявою позивача.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Р.С.Солодовніков