Справа № 804/6129/15
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/33703/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (далі -Підприємство) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року відділення Фонду пред'явило в суді позов, в якому просило стягнути з Підприємства адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році в розмірі 1 995 639 гривень 10 копійок, а також пеню в розмірі 1 995 гривень 64 копійки за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

В обґрунтування позову відділення Фонду зазначило, що всупереч вимогам статей 19, 20 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 875-XІI) Підприємство не забезпечило працевлаштування інвалідів та не сплатило за це адміністративно-господарські санкції та пеню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року, відділенню Фонду в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, та, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, в касаційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

В запереченні на касаційну скаргу Підприємство зазначає про її необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Підприємством вжиті усі, передбачені чинним законодавством, заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів, що підтверджено відповідними доказами, а тому штрафні санкції, передбачені статтею 20 Закону № 875-XІI, та пеня за їх несвоєчасну сплату до нього застосовуватися не можуть.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Відповідно до статті 19 Закон № 875-XІI для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Згідно з частиною дев'ятою статті 19 Закону N 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 20 Закону N 875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 875-XІI підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів № 10-ПІ за 2014 рік, поданого Підприємством, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу склала 8 708 осіб, кількість штатних працівників інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях - 348 осіб; середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність склала 283 осіб.

У зв'язку з невиконанням нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, Підприємству була нарахована адміністративно-господарська санкція в розмірі 1 995 639 гривень 10 копійок, а також пеня за несвоєчасну їх сплату у розмірі 1 995 гривень 64 копійки.

Однак застосування адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів є безпідставним, оскільки Підприємство щомісяця подавало до Ленінського районного центру зайнятості міста Дніпропетровська звіти (форми №3-ПН) про наявність вакансій, у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів. Крім того, Підприємством була проведена робота щодо створення робочих місць інвалідів та їх атестація. Підприємство брало участь у ярмарку вакансій для осіб з обмеженими фізичними можливостями та надавало оголошення в журнал «Робота і навчання. Трудові резерви» про необхідність в робітниках, в тому числі інвалідів. Також, встановлено, що у 2014 році Підприємством на роботу прийнято 4 особи, які мають третю групу інвалідності: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ № 597-ок від 15 травня 2014 року); ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (наказ № 766-ок від 16 червня 2014 року); ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (наказ № 896-ок від 9 липня 2014 року); ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (наказ № 1317-ок від 8 вересня 2014 року).

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про вжиття Підприємством заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів та недопущення правопорушення, яке є підставою для застосування до нього штрафних санкцій, визначених статтею 20 Закону № 875-XІI.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, то відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников