Справа № 130/611/16-а
Суддя: Шепель К. А.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепель Костянтин Анатолійович, розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Жмеринці та Жмеринському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання поновити виплату пенсії,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними щодо припинення виплати їй пенсії за вислугою років та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з 03 серпня 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі та отримує пенсію по віку з жовтня 2014 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". В квітні 2015 року позивач не отримала чергову виплату пенсії, в зв'язку з чим звернулася до відповідача з заявою, на що отримала відповідь з посиланням на ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі змінами, внесеними з Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного законодавства України", яка набула чинності з 01 квітня 2015 року, яка тимчасово призупинила з 01 квітня по 31 грудня 2015 року, та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року такі виплати. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, просить їх такими визнати і зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 17 березня 2016 року позов в частині зобовязання поновити виплату пенсії за вислугою років з 03 серпня 2015 року по 15 вересня 2015 року було залишено без розгляду.

Представник відповідача надіслала письмові заперечення, в яких посилалась на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам, працюючим на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", "Про прокуратуру" пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не виплачуються. Крім цього, відповідно до ч.7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах

місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та представником відповідача обставини, вважаю, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року особам, працюючим на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", "Про прокуратуру" пенсії, призначені відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не виплачуються. В зв'язку з чим у квітні 2015 року позивач не отримав чергову виплату пенсії.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

За загальним правилом, установленим ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугою років мають, зокрема, працівники освіти.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Посилання відповідача на ст. 47 Закону України ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставним, оскільки вказана норма розповсюджується на осіб, яким пенсія призначена відповідно до Законів України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів". Що стосується посилання на ст.. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», то не виплачуються пенсії, призначені відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не пенсії, які призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 11, 71, 94, 183-2, 256 ч.1 КАС України, на підставі ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст. 8, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", ст. 36 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" , -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Жмеринці та Жмеринському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання поновити виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі щодо припинення з 16 вересня 2015 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.№, як отримувачу пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі з 16 вересня 2015 року поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.№, виплату пенсії за вислугу років.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.№, судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп..

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Постанова є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя К.Шепель