Справа № 461/8775/15а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2016 року Справа № 876/11482/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2015 року у справі за її позовом до інженера комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради ОСОБА_5, комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради, Львівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просила:

1) перевірити, чи вчинені інженером комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення на підставі вимог та принципів КУпАП, рішень Львівської міської ради;

2) визнати протиправними та незаконними дії інженера комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради щодо складання протоколу № 3-015Т;

3) зобов'язати інженера комунального підприємства ОСОБА_5 утриматись від дій щодо складання протоколів за ст. 152 КУпАП у відношенні позивача;

4) визнати незаконною та протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо нездійснення контролю за діяльністю комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», що призвело до складання зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення;

5) зобов'язати Львівську міську раду здійснювати контроль за діяльністю комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління».

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2015 року у справі № 461/8775/15-а у задоволенні позову було відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4 просить зазначену постанову скасувати і прийняти нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що вона не оскаржувала протокол, складений відносно неї, а оскаржувала лише дії в частині його складання без наявності правових підстав для вчинення такої дії. При цьому, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що суть даного спору полягає у визнанні незаконними та протиправними дій відповідача ОСОБА_5 в частині складання відносно позивача протоколу.

Представник позивача у ході апеляційного розгляду подав апеляційному суду клопотання позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі, яке просив задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції.

Представник Львівської міської ради у судовому засіданні просила клопотання позивача у частині відмови від позову задовольнити, визнавши постанову суду першої інстанції нечинною.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України справа розглядається за їх відсутності.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням посадової особи суб'єкта владних повноважень в розумінні положень КАС України, а виступає засобом фіксації обставин правопорушення та доказування у справах про адміністративні правопорушення. Права позивача оформленням протоколу порушені не були, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що доводи, викладені позивачем в позовній заяві, відносно того, що дані в протоколі не відповідають фактичним обставинам, у зв'язку з чим відсутня її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, не може бути предметом розгляду в даному судовому засіданні, оскільки питання доведеності чи відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення вирішуються адміністративною комісією місцевої ради при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, вимоги позивача про перевірку дій інженера КП «Адміністративно-технічне управління» щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення; покладення обов'язку на відповідача ОСОБА_5 в подальшому утриматися від вчинення дій щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 152 КУпАП; щодо здійснення контролю за діяльністю комунального підприємства Львівською міськрадою, - не є позовними в розумінні ч. 4 ст. 105 КАС України, так як не ґрунтуються на законі.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом, 22 червня 2015 року інженером КП «Адміністративно-технічне управління» ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 3-015Т у щодо ОСОБА_4 за ст. 152 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_4 самовільно захопила частину території об'єкта благоустрою м. Львова, розмістивши візок з обладнанням для приготування кави за адресою АДРЕСА_1. Протокол містить підписи особи, яка склала протокол, та свідків правопорушення, а також відмітку про те, що ОСОБА_4 від підписання протоколу відмовилась.

На переконання апеляційного суду, суть даного публічно-правового спору зводиться до заперечення позивачкою ОСОБА_4 обґрунтованості кваліфікації відповідачем її дій по розміщенні візка з обладнанням для приготування кави на АДРЕСА_1 22 червня 2015 року близько 14 год. Решта позовних вимог є похідними від вказаної обставини і можуть бути задоволені при визнанні протиправними дій відповідача ОСОБА_5 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення № 3-015Т від 22 червня 2015 року за ст. 152 КУпАП у відношенні позивачка.

Даючи оцінку правомірності дій відповідачки ОСОБА_5 по складанню зазначеного протоколу № 3-015Т від 22 червня 2015 року, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (статті 103 1, 103 2, 104, частина перша статті 1061, статті 1062, 149 - 152, частини перша та друга статті 1521, статті 154, 155, 155 2, 156, 1561, 1562, 159 - 160, стаття 1751 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 1851, 1865.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 рішенні виконавчого комітету Львівської міської ради № 294 від 30 квітня 2015 року «Про надання посадовим особам права складати протоколи про адміністративні правопорушення» посадовим особам КП «Адміністративно-технічне управління» надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 152 КУпАП.

Згідно із пунктом 1 розділу 2 Посадової інструкції інженера з об'єктивного контролю сектору контролю за центральною частиною міста, затвердженої виконувачем обов'язків директора КП «Адміністративно-технічне управління» 28 лютого 2014 року, ОСОБА_5 уповноважена складати відповідні протоколи про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, що передбачені статтею 152 КУпАП, належить до посадових обов'язків ОСОБА_5, а отже такі дії відповідачки не можна вважати протиправними.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується із думкою суду першої інстанції про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням посадової особи суб'єкта владних повноважень в розумінні положень КАС України, а виступає лише засобом фіксації певних обставин та їх доказування у справах про адміністративні правопорушення.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачка ОСОБА_4 фактично не заперечує самого факту свого перебування 22 червня 2015 року приблизно о 14 год. з візком, який містив обладнання для приготування кави, на АДРЕСА_1, однак не погоджується із тим, що вказана обставина містила склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП. Питання достатності доказів для висновку про наявність у діях позивачки ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, не може бути предметом даного публічно-правового спору, оскільки передане законом на розгляд адміністративної комісії місцевої ради при розгляді справи про відповідне адміністративне правопорушення, а у судовому порядку може бути предметом розгляду лише у випадку оскарження рішення такої комісії.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, оскільки протокол є лише носієм доказової інформації про виявлені певні обставини, тобто документом, на підставі якого приймається відповідне рішення компетентного органу, то його оцінка, у тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо його складання, викладення у ньому певних висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого протоколу.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позовні вимоги ОСОБА_4 щодо зобов'язання відповідачів вчиняти певні дії чи утримуватися від певних дій у майбутньому не можуть бути задоволені з огляду на те, що виходячи із приписів статей 3, 6 КАС України судовому захисту у порядку адміністративного судочинства підлягає лише порушене на час розгляду справи право, а відтак резолютивна частина судового рішення не може містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Разом із тим, відповідно до приписів ч. 1 ст. 51 КАС України позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної інстанції до закінчення апеляційного розгляду.

За правилами ч. 4 ст. 112 КАС України суд не приймає відмови від адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Оскільки позивачка добровільно відмовилася від заявлених позовних вимог, які суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, то слід вважати за можливе прийняти таку відмову від позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 203 КАС України якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його прийняття, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним та закриває провадження у справі.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до переконання про необхідність прийняття відмови від позову ОСОБА_4, визнання нечинною постанови Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2015 року та закриття провадження у даній адміністративній справі.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

прийняти відмову від позову ОСОБА_4.

Визнати нечинною постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2015 року у справі № 461/8775/15-а та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.П.Сеник

Р.Б.Хобор

Ухвала у повному обсязі складена 31 березня 2016 року.