Справа № 357/3776/16-а
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3776/16-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква заяву Приватного підприємства «Валоїс», в особі директора ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою Приватного підприємства «Валоїс», в особі директора ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання рішення та дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від Приватного підприємства «Валоїс», в особі директора ОСОБА_1 надійшла вищевказана заява про забезпечення позову, а також позовна заява до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання рішення та дій протиправними.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ПП «Валоїс» здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Біла Церква №№ 4, 11, 15 на підставі укладених договорів термін яких закінчується 01.04.2016 року, а також має право та намір приймати участь у конкурсі на визначення перевізників на міських маршрутах загального користування в м. Біла Церква, а саме: маршрутах №№ 1, 2а, 3, 4, 5, 8, 10, 11, 15, 16, 17, 18, 19.

Разом з цим, оскаржуване позивачем рішення виконавчого комітету звужує його право як перевізника та унеможливлює його право прийняти участь у конкурсі, оскільки організатором конкурс не оголошено та не проведено, а право здійснювати перевезення пасажирів по місту фактично надано іншим перевізникам, а тому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Посилаючись на протиправність рішення виконавчого комітету, заявник просив постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради «Про укладання договорів з автомобільними перевізниками» від 22.03.2016 року та заборонити виконавчому комітету Білоцерківської міської ради та будь-яким іншим посадовим особам, державним органам - субєктам владних повноважень вчиняти дії щодо укладення договорів на здійснення перевезень пасажирів на міських маршрутах загального користування в м. Біла Церква, а саме маршрутах: №№ 1, 2а, 3, 4, 5, 8, 10, 11, 15, 16, 17, 18, 19 до проведення конкурсу з визначення переможця.

В судовому засіданні представники ПП «Валоїс» обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову підтримали, а також просили вжити заходів забезпечення позову в частині, що стосується наявного рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 22.03.2016 року № 91 відносно автобусних маршрутів № 2, 3, 4, 5, 11 та 17.

Крім того, представники заявника в судовому засіданні зазначили про те, що скасування рішення виконавчого комітету від 26.01.2016 року про проведення конкурсу з визначення перевізників на міських автобусних маршрутах за декілька тижнів до його проведення, а також укладення нових договорів з перевізниками, свідчить про очевидність протиправності рішення від 22.03.2016 року та дій субєкта владних повноважень, оскільки було порушене переважне право заявника на укладання з ним договорів по автобусних маршрутах № 4 та № 11, дія договорів по яким закінчується 01.04.2016 року, а також право брати участь у конкурсі на загальних підставах по іншим маршрутам.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання з проханням відкласти розгляд справи №357/3776/16-а на іншу дату для ознайомлення з адміністративним позовом.

Разом з цим, зі змісту вказаного клопотання вбачається, що відповідач просить відкласти саме розгляд позовної заяви, а не заяви про забезпечення доказів. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 118 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Заслухавши пояснення представників заявника, а також перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне.

25.03.2016 року Приватне підприємство «Валоїс», в особі директора ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просив:

- визнати незаконними дії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, при прийнятті рішення від 22.03.2016 року «Про укладання договорів з автомобільними перевізниками»;

- визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.03.2016 року «Про укладання договорів з автомобільними перевізниками»;

- визнати відсутність у виконавчого комітету Білоцерківської міської ради компетенції (повноважень) укладати договори (дозволи) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування без проведення конкурсу у відповідності до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року №1081;

- зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради в межах його компетенції та наданих повноважень оголосити та провести конкурс на перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування міста Біла Церква.

29.03.2016 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство «Валоїс» є перевізником автобусних маршрутів № 4 та 11, яке здійснюється останнім на підставі договорів на автобусному маршруті загального користування в режимі маршрутного таксі м. Біла Церква від 01.04.2011 року, строк дії договорів до 31.03.2016 року.

З наданих в судовому засіданні представником заявника рішень виконавчого комітету від 26.01.2016 року № 33, від 09.02.2016 року № 50 та оскаржуваного рішення від 22.03.2016 року № 91, які були офіційно оприлюднені виконавчим комітетом: http://bc-rada.gov.ua/node/4961, http://bc-rada.gov.ua/node/5062, http://bc-rada.gov.ua/node/5220, вбачається, що призначений рішенням виконавчого комітету від 26.01.2016 року конкурс з визначення перевізників на 04.03.2016 року було скасовано рішенням від 09.02.2016 року, а саме по собі оскаржуване позивачем рішення від 22.03.2016 року про укладення договорів з автомобільними перевізниками не містить в собі даних про проведення даного конкурсу.

З огляду на положення статей 42-46 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пунктів 2, 4 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 року, до питань місцевого значення, вирішенням яких займаються виконавчі комітети міських рад (як виконавчі органи місцевого самоврядування), відносяться питання організації проведення конкурсів щодо надання права надавати послуги з перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території міста. Визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Таким чином, укладення нових договорів, відповідно до оскаржуваного рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.03.2016 року без проведення відповідного конкурсу може свідчити про очевидність протиправності вказаного рішення.

Будь яких доказів або заперечень на спростування викладених в заяві про забезпечення доказів обставин, розгляд якої було проведено судом у відкритому судовому засіданні з повідомленням відповідача про час та місце розгляду заяви, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того у пункті 17 вказаної Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 судам розяснено, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах:1) зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

На підтвердження доводів заяви, позивачем надано наступні докази, зокрема, довідку з єдиного державного реєстру на підтвердження виду діяльності ПП «Валоїс», договори на перевезення пасажирів від 01.04.2011 року за маршрутами № 4 та № 11, а також рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 26.01.2016 року № 33, від 09.02.2016 року № 50, а також оскаржуване рішення від 22.03.2016 року № 91.

Конвенція про захист прав людини та основних свобод, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади, необхідність витребування доказів тощо. Тому дата прийняття рішення наперед не може бути встановлена і залежить від наведеного роду обставин.

Водночас протягом цього строку діють рішення органів державної влади, які оскаржені, оскільки згідно норм Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до субєкта владних повноважень, що прийняв рішення та є обовязковою для виконання (ч. 3 ст. 117 КАС України). Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст. 117 КАС України).

Забезпечення позову являється процесуальним заходом тимчасового характеру, спрямованим на недопущення виникнення обставин, що можуть ускладнити виконання судового рішення.

Враховуючи наведені обґрунтування та докази, суд вважає, що виконання рішення суду, у разі якщо таке буде прийнято на користь позивача, буде ускладнено, оскільки на час розгляду справи до вирішення спору, існує ситуація при якій на підставі оскаржуваного рішення будуть укладені договори за вказаними маршрутами з новими перевізниками, що призведе до порушення прав позивача на участь у конкурсі, проведення якого було скасовано, а також порушення прав нових перевізників в разі задоволення заявленого по справі позову.

Слід зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову в адміністративному судочинстві покликаний унеможливити таку ситуацію при якій виконати рішення буде не можливо або ускладнено, тому суд, враховуючи норми права, наявні між сторонами правовідносини, а також відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову вказаних позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117,118 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного підприємства «Валоїс», в особі директора ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.03.2016 року № 91 «Про укладення договорів з автомобільними перевізниками».

Заборонити виконавчому комітету Білоцерківської міської ради та будь-яким іншим посадовим особам, державним органам субєктам владних повноважень вчиняти дії щодо укладення договорів на здійснення перевезень пасажирів на міських маршрутах загального користування в м. Біла Церква відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.03.2016 року № 91 «Про укладення договорів з автомобільними перевізниками».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_2