Справа № 2-а-5378/11/1470
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2012 р.Справа № 2-а-5378/11/1470

Категорія: 8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЧС-Сервіс»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 липня 2011 року по адміністративній справі за поданням Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва до товариства з обмеженою відповідальністю «ЧС-Сервіс»про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,

встановила:

Позивач ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва 18.07.2011 року звернулось до суду з поданням до ТОВ «ЧС-Сервіс», м. Миколаїв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту.

В обґрунтування подання позивач зазначив, що перевіряючий здійснив вихід на місце за адресою відповідача з метою проведення позапланової виїзної перевірки, про що повідомив уповноважено особу відповідача, але до проведення перевірки не був допущений. За таких обставин, начальник ДПІ прийняв рішення про умовний адміністративний арешт майна платника податків відповідно до ст. 94 Податкового Кодексу України.

Відповідач заперечував проти задоволення подання, оскільки:

- рішення про застосування адміністративного арешту майна відповідача , яке перебуває за адресою м. Миколаїв, вул. К. Лібкнехта,37, прийнято за відсутністю доказів наявності майна за цією адресою, хоча юридична адреса відповідача м. Миколаїв, вул. Бузніка,4,

- адміністративний арешт активів платника податків є винятковим способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу. Доказів наявності у відповідача узгодженого податкового боргу позивач суду не надав.

- позивач повинен був застосувати до відповідача інші заходи впливу відповідно до ст.111 ПК України.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 липня 2011 року подання було задоволено.

Підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальність «ЧС-Сервіс», м. Миколаїв, вул. К. Лібкнехта, 37, код 32655858.

Постанова підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЧС-Сервіс», з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання щодо скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що начальник ДПІ Заводського району м. Миколаєва прийняв наказ № 1433 від 13.07.2011 р. «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЧС-Сервіс»м. Миколаїв на підставі ст.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України.

Перевіряючий здійснив вихід на фактичну адресу відповідача м. Миколаїв, вул. К. Лібкнехта, 37 та надав відповідальній особі ОСОБА_4 направлення на перевірку від 13.07.2011 р. за № 887, в якому вона розписалась та зазначила, що у проведенні перевірки відмовлено , у звязку з відсутністю підстав. Те, що ОСОБА_4 є представником відповідача підтверджується довіреністю від 01.01.2010 р., в якій зазначено її право на надання та отримання необхідних документів, представляти та захищати інтереси ТОВ «ЧС- Сервіс».

Позивачем були складені акти від 13.07.2011 р. про неможливість розпочати документальну позапланову виїзну перевірку та про відмову від допуску для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до п.81.1, п.81.2 ст.81 Податкового Кодексу України при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Згідно з п.94.1, п.94.2 ст.94 Податкового Кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обовязків, визначених законом. Арешт майна може бути застосований, якщо зясовується одна з таких обставин:

- платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

На підставі вищезазначеної статті та звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.07.2011 р. начальник ДПІ прийняв рішення № 2/24-041 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.07.2011 р.

Необхідною умовою для застосування адміністративного арешту є відмова платника податків, а саме посадових (службових) осіб ( його представників) від проведення перевірки.

Підпис відповідача на направленні на перевірку свідчить, що воно було їй вручено але вона відмовилась від допуску до перевірки, в звязку з відсутністю підстав для її проведення.

Відповідно до ст. 81 Податкового кодексу України непред'явлення платнику податків направлення на проведення перевірки або пред'явлення направлення, оформленого з порушенням вимог, установлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків від допуску до перевірки з інших підставах не дозволяється.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції , що доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав:

- листом від 29.10.2008 р. відповідач повідомив ДПІ про те, що їх фактична адреса м.Миколаїв, вул. К. Лібкнехта, 37, тому позивач правомірно здійснив вихід та намагався провести перевірку за цією адресою;

- позивачу, як органу ДПА України, Податковим Кодексом України надані певні повноваження по вжиттю заходів впливу до платника податку, в разі порушення ним вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на позивача. Тому позивач правомірно скористався своїм правом , наданим йому відповідно до п.94.2.3 ст.94 ПК України, та застосував до ТОВ «ЧС-Сервіс»таку санкцію, як адміністративний арешт майна платника податків.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач діяв правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства, а подання підлягає задоволенню.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційних скарг суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЧС-Сервіс»залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 липня 2011 року по адміністративній справі за поданням Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва до товариства з обмеженою відповідальністю «ЧС-Сервіс»про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3