Справа № 826/1981/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Київ К/800/2944/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Сороки М. О., Чумаченко Т. А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" до Державної служби геології та надр України, за участю третіх осіб - Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України "Західукргеологія"", Міністерства екології та природних ресурсів України, про зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" (далі - ТОВ "Нафтогазрембуд-1") звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра України), в якому з урахуванням зміни позовних вимог просить:

- визнати надання позивачу спеціального дозволу на використання надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів за принципом "мовчазної згоди" шляхом неприйняття Держгеонадра України у визначений законодавством строк рішення щодо надання чи відмови у наданні спеціального дозволу на користування надрами за заявою ТОВ "Нафтогазрембуд-1" від 25 листопада 2014 року;

- визнати протиправними дії Держгеонадра України щодо відмови позивачу у наданні спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів за результатами розгляду заяви ТОВ "Нафтогазрембуд-1" від 25 листопада 2014 року;

- зобов'язати відповідача видати ТОВ "Нафтогазрембуд-1" спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів на підставі підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року.

В мотивування позовних вимог зазначає, що з метою отримання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області для видобування вуглеводнів 25 листопада 2011 року позивач звернувсь до Держгеонадра України з відповідною заявою та доданими до неї необхідними документами.

Однак, суб'єктом владних повноважень у передбачений чинним законодавством 60-денний термін не було вчинено жодних дій стосовно надання або відмову в одержанні спеціального дозволу.

Враховуючи принцип мовчазної згоди, який обумовлений у частині першій статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", позивач вважає, що отримав право на провадження господарської діяльності щодо видобування вуглеводнів на території Тинівського газового родовища Львівської області.

Разом з цим вказує, що після відкриття провадження у справі Держгеонадра України надіслав лист № 1980/13/12-15 від 17 лютого 2015 року, яким відмовлено позивачу у видачі спеціального дозволу на користування надрами у зв'язку з тим, що на користування газоносними надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Тинівського газового родовища Львівської області існує спеціальний дозвіл № 1906 від 14 травня 2002 року, наданий Державному підприємству Національної акціонерної компанії "Надра України "Західукргеологія"" (далі - ДП НАК "Надра України "Західукргеологія""), терміном до 14 травня 2016 року.

Позивач вказує на існування договору № 147 від 25 квітня 2003 року про спільну діяльність, укладеного між ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"" та ТОВ "Нафтогазрембуд-1", яким прямо визначено право останнього як учасника спільної діяльності на звернення до відповідача із заявою на отримання спеціального дозволу на промисловий видобуток вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі Львівської області.

Вважаючи, що наявність у ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"" дозволу на користування газоносними надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, жодним чином не перешкоджає ТОВ "Нафтогазрембуд-1" отримати інший спеціальний дозвіл, позивач звернувсь до суду з вимогою визнати дії органу державного геологічного контролю неправомірними та зобов'язати прийняти рішення стосовно видачі ТОВ "Нафтогазрембуд-1" спеціального дозволу на користування надрами.

17 березня 2015 року та 31 березня 2015 року, розглянувши під час судових засідань клопотання, Окружним адміністративним судом міста Києва залучено ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"" та Міністерство екології та природних ресурсів України в якості третіх осіб до участі в адміністративній справі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Держгеонадра України щодо відмови ТОВ "Нафтогазрембуд-1" у наданні спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів за результатами розгляду заяви ТОВ "Нафтогазрембуд-1" від 25 листопада 2014 року.

Зобов'язано Держгеонадра України повторно розглянути заяву ТОВ "Нафтогазрембуд-1" від 25 листопада 2014 року щодо надання заявникові спеціального дозволу на право користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року.

В решті позовних вимог - відмовлено.

У своїй касаційній скарзі Держгеонадра України, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Також, у своєму поясненні по справі Міністерство екології та природних ресурсів України підтримує вимоги касаційної скарги Держгеонадра України та просить залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2015 року, скасувавши постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року.

В свою чергу, ТОВ "Нафтогазрембуд-1" у своєму запереченні вказує на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 листопада 2014 року ТОВ "Нафтогазрембуд-1" звернувсь до відповідача із заявою № 25/11/14-1 щодо надання спеціального дозволу на право користування надрами з метою видобування вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі, яке розташоване на території Дрогобицького району Львівської області, на термін 20 років.

Разом із заявою позивач надав документи, передбачені Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року, а саме: пояснювальну записку; характеристику ділянки надр; програму робіт на видобування; каталог географічних координат; графічні додатки, які включають в себе оглядову карту ділянки, ситуаційний план, план підрахунку запасів, структурну карту, геологічні розрізи; копію протоколу ДКЗ України та погодження Держгірпромнагляду України, Мінприроди України та Львівської обласної ради.

Вищевказана заява прийнята 01 грудня 2014 року та зареєстрована Держгеонадрами України за № 15547, проте у законодавчо визначений 60-денний термін, тобто у строк до 31 січня 2015 року суб'єктом владних повноважень не надіслано жодного повідомлення щодо невідповідності документів, наданих підприємством.

Разом з цим, протягом встановленого строку позивачем не отримано спеціального дозволу на користування надрами, або відмову у його видачі.

Однак, 17 лютого 2015 року після відкриття провадження у справі ТОВ "Нафтогазрембуд-1" отримано лист Держгеонадра України № 1980/13/12-15, в якому повідомлено про повернення заяви з доданими до неї документами у зв'язку з існуванням спеціального дозволу на користування газоносними надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Тинівського газового родовища Львівської області № 1906 від 14 травня 2002 року, наданий ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"", терміном до 14 травня 2016 року.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо зобов'язання Держгеонадра України видати позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вуглеводнів, у тому числі за принципом мовчазної згоди задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи не містять в собі доказів відмови підприємству в отриманні такого дозволу, а на час вирішення справи існує чинне рішення відповідача про повернення ТОВ "Нафтогазрембуд-1" заяви з документами, яке позивачем не оскаржується в даній справі, а тому вихід за межі позовних вимог в такому випадку є неможливим.

Київський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, прийшов до висновку про відсутність у відповідача законних підстав як для повернення документів на підставі відмови ТОВ "Нафтогазрембуд-1" в отриманні дозволу на користування надрами, так і для повернення документів у зв'язку з їх невідповідністю вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року. Окрім цього, надіслання відповідачем листа № 1980/13/12-15 від 17 лютого 2015 року після відкриття провадження у справі, тобто з порушенням передбаченого строку розгляду на 17 днів, свідчить про бездіяльність Держгеонадра України щодо несвоєчасного розгляду заяви ТОВ "Нафтогазрембуд-1" разом з наданими документами.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За змістом статті 4 Кодексу України про надра визначено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

За правилами частини другої статті 16 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпунктів 1, 8 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року (далі - Порядок № 615) без проведення аукціону дозвіл надається у разі: видобування корисних копалин, якщо заявник за результатами геологічного вивчення ділянки надр за власні кошти здійснив підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ, а також видобування корисних копалин, якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію в ДКЗ за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом п'яти років, а в межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України десяти років з моменту надання дозволу; геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення або видобування корисних копалин, якщо відповідно до законодавства заявник є власником цілісного майнового комплексу, побудованого (реконструйованого) з метою видобування та переробки корисних копалин з ділянки надр, на користування якою надається дозвіл, або такий майновий комплекс надано надрокористувачу в оренду (концесію).

Абзацами 20, 24 пункту 8 Порядку № 615 обумовлено, що для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, а також підстава надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 60 днів (для вугільних шахт, які відповідно до законодавства вважаються малими, - протягом 30 днів) після надходження заяви разом із зазначеними документами у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується надання підприємством необхідних документів, поданих разом із заявою № 25/11/14-1 від 25 листопада 2014 року, а саме:

- пояснювальну записку;

- характеристику ділянки надр;

- програму робіт на видобування;

- каталог географічних координат;

- графічні додатки, які включають в себе оглядову карту ділянки, ситуаційний план, план підрахунку запасів, структурну карту, геологічні розрізи;

- копію протоколу ДКЗ України;

- погодження: Держгірпромнагляду України, Мінприроди України та Львівської обласної ради.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про нафту і газ" користування нафтогазоносними надрами, пошук і розвідка родовищ нафти і газу, їх експлуатація, спорудження та експлуатація підземних сховищ для зберігання нафти і газу здійснюються лише за наявності спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, що надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на умовах, визначених чинним законодавством.

Принцип мовчазної згоди закріплений у статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та означає принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Згідно з частиною п'ятою статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

1) подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

2) виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

3) негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.

Частиною шостою статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" встановлено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

З матеріалів справи вбачається, що заява ТОВ "Нафтогазрембуд-1" щодо видачі спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів зареєстрована 01 грудня 2014 року Держгеонадрами України за № 15547, проте у законодавчо визначений 60-денний термін, тобто у строк до 31 січня 2015 року, суб'єктом владних повноважень не надіслано жодного повідомлення щодо невідповідності наданих підприємством документів та не прийнято рішення про видачу або відмови в отриманні спеціального дозволу.

Однак, з пропущенням строку у 17 днів, після відкриття провадження у справі ТОВ "Нафтогазрембуд-1" отримано лист Держгеонадра України № 1980/13/12-15, в якому повідомлено про повернення заяви з доданими до неї документами у зв'язку з існуванням спеціального дозволу на користування газоносними надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Тинівського газового родовища Львівської області № 1906 від 14 травня 2002 року, наданий ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"", терміном до 14 травня 2016 року.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного розгляду заяви ТОВ "Нафтогазрембуд-1", тобто з порушенням передбаченого 60-денного строку, що свідчить про бездіяльність Держгеонадра України.

В силу пунктів 3 та 5 Порядку № 615 на кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл. Одному заявникові може надаватися дозвіл на видобування одного виду корисних копалин з кількох близько розташованих родовищ, якщо доцільність їх спільної розробки підтверджується відповідним рішенням Державної комісії України по запасах корисних копалин. У межах однієї ділянки надр можуть проводитися роботи з геологічного вивчення та видобування різних за видом корисних копалин за кількома дозволами. При цьому в угоді на користування надрами визначаються просторові межі кожного виду корисної копалини. Використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, здійснюється надрокористувачами у порядку, встановленому законодавством.

Дозволи надаються на такі види користування надрами:

- геологічне вивчення родовищ корисних копалин;

- геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення;

- видобування корисних копалин;

- геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ);

- будівництво та експлуатація підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод;

- створення геологічних територій та об'єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам'ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади тощо);

- виконання робіт (провадження діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що наявність у ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"" дозволу на користування газоносними надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, жодним чином не перешкоджає отримати інший вид спеціального дозволу з метою видобування корисних копалин.

Згідно з пунктом 19 Порядку № 615 підставами для прийняття рішення про відмову в наданні, продовженні строку дії, переоформленні дозволу або внесення змін до нього є:

1) подання заявником документів не в повному обсязі;

2) виявлення у поданих документах недостовірних даних;

3) невідповідність документів, поданих заявником, вимогам законодавства.

Так, у листі Держгеонадра України № 1980/13/12-15 від 17 лютого 2015 року суб'єктом владних повноважень не відображено жодних зауважень щодо повноти наданих документів та відсутні будь-які посилання на норми законодавства з яких саме підстав фактично відмовлено у розгляді документів на отримання спеціального дозволу з метою видобування корисних копалин.

Окрім цього, з матеріалів справи, зокрема із письмових заперечень на позовну заяву вбачається, що протягом розгляду справи відповідач стверджував, що вищенаведений лист від 17 лютого 2015 року є відмовою в отриманні ТОВ "Нафтогазрембуд-1" дозволу на користування надрами.

Враховуючи пояснення відповідача, підприємство скористалось своїм правом на зміну позовних вимог для забезпечення права на судовий захист і відновлення порушених Держгеонадрами України прав та законних інтересів, в яких заявив позовну вимогу щодо визнання протиправними дії відповідача стосовно відмови у наданні спеціального дозволу на користування надрами.

З журналу судового засідання від 21 жовтня 2015 року вбачається, що представник відповідач не змогла обґрунтувати, на якій саме підставі відмовлено ТОВ "Нафтогазрембуд-1" у видачі спеціального дозволу на користування надрами, у зв'язку з чим судом було оголошено перерву для надання відповідачем відповідних пояснень.

Однак, у додаткових письмових поясненнях від 17 листопада 2015 року суб'єктом владних повноважень повністю змінено позицію у справі зазначивши, що Держгеонадра України не було відмовлено позивачу у наданні дозволу, натомість документи було повернено ТОВ "Нафтогазрембуд-1" у зв'язку з відсутністю права у підприємства на отримання спеціального дозволу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"" оскаржувалось в судовому порядку погодження Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України та погодження Львівської обласної ради, видані ТОВ "Нафтогазрембуд-1" з метою отримання спеціального дозволу на видобування вуглеводнів, які подавались відповідачу разом з іншими документами.

Проте, законність вищенаведених погоджень підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними судовими рішеннями, що набрали законної сили, якими відмовлено ДП НАК "Надра України "Західукргеологія"" у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За змістом частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судові рішення у справах № 826/5990/15 та № 876/7728/15, предметом розгляду яких була правомірність погодження Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 8146/0/3-12/14 "Про погодження надання спеціального дозволу на користування надрами" та правомірність рішення Львівської обласної ради № 1224 від 18 листопада 2014 року "Про погодження отримання спеціального дозволу ТОВ "Нафтогазрембуд-1" підтверджують відповідність вимогам законодавства документів, поданих позивачем для отримання спеціального дозволу на користування надрами та відсутність підстав у Держгеонадра України для відмови у видачі дозволу на користування надрами чи повернення поданих документів, з підстав їх невідповідності вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку про бездіяльність суб'єкта владних повноважень у 60-денний строк законодавчо наданий для розгляду заяви позивача разом з належними документами, які передбачені Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року, а також відсутність законних підстав для їх повернення заявникові.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді М. О. Сорока

Т. А. Чумаченко