Справа № 821/192/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/192/16
13 год. 32 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області про скасування податкових повідомлень - рішень, вимог про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати прийняті ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області 13.11.2015 року податкові повідомлення-рішення № , яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб 263326 грн. 94 коп. та застосовано фінансову санкцію в сумі 66681 грн. 74 коп. (з урахуванням рішення Головного управління ДФС у Херсонській області про часткове скасування грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму за основним платежем на суму 4913,60грн., за штрафними санкціями на суму 1228,40грн.), № , яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 383640 грн. 95 коп. та застосовано фінансову санкцію в сумі 100160 грн. 20 коп., № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, які сплачуються податковими агентами і доходів платника податку у вигляді зарплати в сумі 912 грн. 21 коп. та застосування штрафних санкцій в сумі 738 грн. 05 коп., рішення № про застосування штрафних санкцій в сумі 11738 грн. 59 коп. за заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, рішення № про застосування штрафних санкцій в сумі 254 грн. 85 коп. за заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вимоги про сплату боргу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ф- на суму 157959 грн. 96 коп., вимоги про сплату боргу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ф- на суму 2548 грн. 50 коп.

Вказані рішення були прийняті за наслідками позапланової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2012 по 03.09.2015. Позивач вважає, що факти, викладені в акті перевірки не відповідають дійсності, так як ґрунтуються на перекручених і недоведених обставинах, припущеннях, без дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, а винесені на підставі цього акту перевірки податкові повідомлення-рішення, рішення та вимоги є протизаконними, та підлягають скасуванню.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Державної фіскальної служби у Херсонській області (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірні податкові повідомлення-рішення, рішення та податкові вимоги є законними та прийнятими відповідно до діючого податкового законодавства України.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що у вересні 2015 року фахівцями ДПІ у м. Херсоні була проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період 01.01.2012 - 03.09.2015, при проведені якої встановлені порушення:

- ст. 291, п. 291.4, п.п. 292.4.2 Податкового кодексу України (далі - ПКУ): встановлено використання праці найманих осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно перевищує 10 осіб, що не давало підприємцю права здійснювати діяльність на 2 групі спрощеної системи оподаткування;

- пп. 164.2.6 п. 164.2 ст. 164, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, яке спричинило встановленя заниження ФОП ОСОБА_2 податку на доходи фізичних осіб в сумі 263326,94 грн.;

- пп.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, занижено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на суму 912,21грн.;

- п. 2 частини першої ст.7 Закону України від 08.07.2010р. № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», занижено суму єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу за перевіряємий період на суму 157959,96 грн., встановлено заниження сум єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок за перевіряємий період на суму 2548,50грн.;

- п. 181.1 статті 181, п. 185.1. статті 185, п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, встановлено заниження податкових зобов'язань за період з липень 2013 року - серпень 2015 року на загальну суму ПДВ 383640,95 грн.;

- пп. 49.18.1 п. 49.18 статті 49, п. 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, не подання декларації з ПДВ до ДПІ у м. Херсоні за період з 01.08.2013 по 03.09.2015, чим порушено граничні строки подання податкових декларацій з ПДВ;

- п. 177.10, ст. 177 Податкового кодексу України, неналежне ведення книги обліку доходів та витрат за перевіряємий період;

- п. 49.1, п. 49.2 ст. 49, п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, не подання декларації про майновий стан і доходи за 2013, 2014рр.

Так, в акті перевірки було зазначено, що у перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування (2 група) та був платником єдиного податку, єдиного соціального внеску, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати. Перевіркою встановлено порушення пп. 291.4.2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, а саме: використання праці найманих осіб, які перебувають у трудових відносинах, чисельністю більше 10 осіб, що не давало підприємцю права здійснювати діяльність на 2 групі, відповідно, порушено умови перебування в другій групі спрощеної системи оподаткування. Відповідно до поданих в 2012 році податкових розрахунках сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманого податку (форма № 1ДФ) вказано чисельність найманих працівників від 4 до 5 осіб. Проте, на думку відповідача, у позивача працювало більше 10 осіб, а саме: 11 працівників у пунктах продажу питної води, один водій автоцистерни, що перевозив воду, та 2 працівника у відділі магазину, який орендував позивач для здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування. Отже, ФОП ОСОБА_2 повинен був перейти з 01.01.2013 року на загальну систему оподаткування. Разом з тим ФОП ОСОБА_2 не здійснив такий перехід, не подавав за звітні періоди 2013 та 2014 роки декларації про майновий стан та доходи, не вів облік доходів та витрат, не нараховував та не сплачував до бюджету податок на доходи фізичних осіб. За таких обставин ДПІ визначила суму оподатковуваного доходу самостійно, приймаючи до уваги відомості додатку 5 до податкової декларації, без врахування витрат, у розмірі 663055 грн. 25 коп. за 2013 рік та в розмірі 949315 грн. за 2014 рік. Відповідно розмір заниженого податку на доходи фізичних осіб становив за 2013 рік - 104866 грн. 58 коп., за 2014 рік - 158460 грн. 36 коп., усього 263326,94 грн.

За результатами перевірки правильності складання, повноти і своєчасності надання розрахунку форми №1ДФ встановлено, що на порушення п. 2.1 наказу ДПА України від 24.12.2010 року №1020 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» та у порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, та п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України приватним підприємцем ОСОБА_2 не в повному обсязі відображено усіх найманих працівників, що призвело до заниження податку на доходи з фізичних осіб у сумі 912,21 грн. Фіскальною службою було виявлено, що у 2013 році ФОП ОСОБА_2 укладено договір від 16.05.13 №1/374 з ТОВ «Станція профілактичної дезінфекції» про надання послуг з дезінфекції автотранспорту у періоді з 16.05.13 по 31.10.2013. Відповідно до додатку 2 положення про санітарний паспорт автомобіля для транспортування продуктів харчування та продовольчої сировини на території Херсонської області Довідка 77 про санітарну обробку авто ГАЗ -53 (Цистерна 4 тони) номерний знак НОМЕР_6. В даній довідці зазначено власник - ОСОБА_2, та водій - ОСОБА_3, проте на момент перевірки був відсутній трудовий договір з ОСОБА_4, за даного працівника не сплачено податок на доходи з фізичних осіб. ДПІ нарахувала податок на доходи фізичних осіб виходячи з мінімальної зарплати в розмірі 248 грн. 78 коп. за 2 квартал 2013 року, 497 грн. 57 коп. за 3 квартал 2013 року, 165 грн. 86 коп. за 4-й квартал 2013 року, усього 912 грн. 21 коп. ДПІ констатувала порушення ст. 51 ПКУ щодо подання податкових розрахунків форми № 1-ДФ з неповною інформацією.

Оскільки перевіркою було встановлено відхилення суми оподатковуваного доходу, на яку нараховується єдиний внесок, на загальну суму 452672 грн. за період січень 2012 року - грудень 2014 року, ДПІ вважає, що дане порушення призвело до заниження єдиного внеску на суму 157959 грн. 96 коп., який сплачується в розмірі 34,7 % із суми виплачених доходів, в тому числі за 2013 рік - 76811 грн. 88 коп., за 2014 рік - 81148 грн. 08 коп.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, а також утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору, встановлено заниження сум єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок (36,8 %) за період квітень травень 2013 року - жовтень 2013 року на суму 2548 грн. 50 коп.

Актом перевірки констатовано, що обсяг виручки позивача від реалізації товарів (робіт, послуг) за 12 послідовних місяців склав понад 300000 грн., а саме за період 01.01.2013 - 30.06.13 ФОП ОСОБА_2 отримав дохід в сумі 314752,50 грн., що підтверджується книгою обліку доходів. У червні 2013 року відбулось перевищення обсягу виручки понад 300000 грн., але ФОП ОСОБА_2 не подав заяву до податкової інспекції про реєстрацію платником ПДВ до 10.07.13, чим порушено п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України. Дане порушення призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 383640,95 грн. Крім того, ФОП не подавав декларацій з податку на додану вартість за період 01.08.2013 по 03.09.2015, що є порушенням п. 49.1, п. 49.2 ст. 49, п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України .

За розглядом висновків акту перевірки відповідачем 13.11.2015 були прийняті податкові повідомлення-рішення :

- № , яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб 263326 грн. 94 коп. та застосовано фінансову санкцію в сумі 66681 грн. 74 коп. за порушення пп. 164.2.6 п. 164.2 ст. 164, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177, пп. 49.18.1. п. 49.18 статті 49 Податкового кодексу та відповідно до п. 120.1 ст. 121, абз. 2 п. 123.1 ст. 123 ПКУ, штраф складається зі штрафу 65831 грн. 74 коп. за заниження грошового зобов'язання, штрафу 510 грн. за ст. 121 ПКУ та штрафу в сумі 340 грн. за п. 120.1 ст. 120 ПКУ неподання декларацій за 2013 та 2014 роки;

- № яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 383640 грн. 95 коп. та застосовано фінансову санкцію в сумі 100160 грн. 20 коп. за порушення п. 181.1 статті 181, п. 185.1. статті 185, п. 187.1 статті 187, пп. 49.18.1. п. 49.18. статті 49 ПКУ та відповідно до п. 123.1 ст. 123, п. 120.1 ст. 120 ПКУ, штраф складається з суми штрафу 95910 грн. 24 коп. за заниження суми податкового зобов'язання та 4250 грн. штрафу за неподання декларацій за 25 звітних періодів;

- № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, які сплачуються податковими агентами і доходів платника податку у вигляді зарплати, в сумі 912 грн. 21 коп. та застосування штрафних санкцій в сумі 738 грн. 05 коп. за порушення п. 51.1 ст. 51, пп.171.1 ст.171, п. 176.2 ст. 176 ПКУ та відповідно до п. 119.2 ст. 119, п. 123.1 ст. 123 ПКУ, штраф складається зі штрафу в сумі 228 грн. 05 коп. за заниження податку та 510 грн. за подання не в повному обсязі, з недостовірними даними податкової звітності;

- вимога № Ф- про сплату боргу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 157959 грн. 96 коп.;

- вимога № Ф- про сплату боргу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 2548 грн. 50 коп.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій в сумі 11738 грн. 59 коп. за заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 157959 грн. 96 коп.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій в сумі 254 грн. 85 коп. за заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на 2548 грн. 50 коп.

Позивач оскаржив в адміністративному порядку прийняті податковою інспекцією податкові повідомлення-рішення. Рішенням Головного управління ДФС у Херсонській області № 8/ФОП/21-22-10-04-06 від 18.01.2016 про результати розгляду первинної скарги було частково скасоване податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області № від 13.11.2015 про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 6142 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 4913,60грн., за штрафними санкціями на суму 1228,40грн., залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області №№ , від 13.11.2015, збільшено грошове зобов'язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2015 № за штрафними санкціями з податку на доходи фізичних осіб у сумі 373,21 гривень. Оскарження рішень фіскальної служби до ДФС України не дало позитивного результату.

Позивач не погоджується з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем регламентуються Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

В перевіряємий період позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснював свою діяльність на спрощеній системі оподаткування 2-ї групи. Позивач є особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України від імені найманих працівників, тобто податковим агентом.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, визначених п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України, сплатою єдиного податку в порядку та на умовах, визначених главою 1 розділу XIV Кодексу, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності (п. 291.2 ст. 291 Кодексу). Відповідно пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з деяких податків, зокрема, податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об'єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності фізичної особи та оподатковані згідно з цією главою; податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Платник єдиного податку виконує передбачені цим Кодексом функції податкового агента у разі нарахування (виплати, надання) оподатковуваних податком на доходи фізичних осіб доходів на користь фізичної особи, яка перебуває з ним у трудових або цивільно-правових відносинах (ст. 297 ПКУ).

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України. Анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Відповідно до пп. 291.4.2 п. 291. 4 ст. 291 ПКУ перебування фізичної особи, яка здійснює господарську діяльність виключно роздрібною торгівлею продажу товару, на спрощеній системі оподаткування другої групи можливо за умови, що протягом календарного року її діяльність відповідає сукупності таких критеріїв:

- обсяг доходу не перевищує 1 млн. грн.,

- не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб.

Підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень став висновок відповідача в акті перевірки про те, що у трудових відносинах з позивачем в 2012 році перебувало більше 10 осіб, що не дає позивачу права здійснювати діяльність на 2-й групі, тому з 01.01.2013 року він повинен був перейти на звичайну систему оподаткування. До такого висновку відповідача дійшов тільки з огляду на те, що позивач мав 11 пунктів продажу питної води в м. Херсоні за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10, АДРЕСА_11, та орендував частину магазину для роздрібної торгівлі продуктами харчування. В той же час відповідно до поданих в 2012 році податкових розрахунках сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманого податку (форма № 1ДФ) вказано чисельність найманих працівників: в 1 -му кварталі 1 особа, 2-му кварталі - 5 осіб, 3-му кварталі - 5 осіб, в 4-му кварталі -4 працівника.

В силу приписів статті 2 Кодексу законів про працю України, працівники реалізують своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Статтею 24 цього Кодексу передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю, Закону України від 24.03.95 №108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР), Закону України від 01.07.93 №3356-ХІІ «Про колективні договори і угоди». Відповідно до ст. 35 Закону України №108/95-ВР органи державної податкової служби, фінансові органи, Мінпраці та соціальної політики України ті його органи, профспілки та інші органи (організації), які представляють інтереси найманих працівників, мають право одержувати від суб'єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами. Суд при вирішенні даної справи виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин у економічній сфері. У зв'язку із цим презюмується, що дії платника податків, пов'язані з веденням господарської діяльності, економічно виправдані, а відомості, що містяться в його податковій та бухгалтерській, та кадровій звітності, - є достовірними, якщо податковий орган не доведе, що такі відомості не відповідають дійсності. При цьому, обов'язок доведення таких фактів покладається на податковий орган у спосіб проведення перевірки та оформлення її результатів шляхом складення акту, який є носієм доказової інформації та повинен містити усі відомості про виявлені порушення законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Існування у позивача 11 пунктів продажу питної води не є доказом того, що всі ці пункти працювали, і на кожному з пунктів працювала якась фізична особа. Позивач зазначає, що в січні-лютому 2012 року працювало тільки три пункти продажу питної води за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_8, АДРЕСА_3, з березня 2012 року добавились ще 4 пункти за адресами: АДРЕСА_7, АДРЕСА_4, АДРЕСА_6, АДРЕСА_10, в яких надавали послуги інші особи - ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договорів про надання послуг, укладених з позивачем. Отже, протягом 2012 року працювало не більше 7 пунктів продажу питної води. З січня 2012 року до березня 2013 року пункти з реалізації води за адресами: АДРЕСА_5, АДРЕСА_11, АДРЕСА_9, АДРЕСА_2, були закриті у зв'язку з проведенням ремонтних та будівельних робіт, в підтвердження чого надав суду договір підряду, докази придбання матеріалів для виконання ремонтних робіт, акти виконаних ремонтних робіт. Також позивач зазначає, що в 9-ти пунктах продажу води не має тепло обігріву, тому можливість здійснювати реалізацію питної води обмежено погодними умовами.

В 2012 році у позивача були наймані працівники : ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_10, які оформлені з червня 2012 року, ОСОБА_11 з 2011 року - до 28 вересня 2012 року. Згідно графікам, складеним ФОП ОСОБА_2 дані працівники обслуговували діючі пункти продажу води.

Відповідач не встановив які саме особи працювали у ФОП ОСОБА_2 без відповідного оформлення трудових угод, прізвища, імя, по-батькові, місце їх проживання. Ніяких письмових пояснень цих громадян про те, що вони були наймані позивачем, податковою інспекцією чи іншими державними органами не відбиралось. Суд приймає до уваги, що податковою міліцією проводилось розслідування в кримінальному провадженні за № 0000168 за фактом ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_2 за спірний період. Суду наданий висновок судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні від 28.01.16, з якого вбачається, що не підтвердились висновки акту перевірки від 16.09.15 щодо використання праці найманих осіб в кількості більше 10 осіб.

За наведених вище обставин, висновки податкового органу про перебування віртуальних найманих працівників у трудових відносинах з позивачем в кількості більше 10 осіб, суд вважає такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях посадових осіб податкового органу, а не достовірно встановлених фактах. Відповідачем не було надано ніяких актів перевірок інших органів, які уповноважені здійснювати перевірку питання легалізації робочих місць, щодо здійснення торгівлі працівниками підприємця з неукладеними офіційно трудовими договорами. Окремо слід зауважити, що відповідно до п. 4 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. № 386/2011, державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій та компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, забезпечення спеціальним одягом і спеціальним взуттям, засобами індивідуального захисту, мийними та знешкоджувальними засобами, молоком і лікувально-профілактичним харчуванням; проведення обов'язкових медичних оглядів працівників певних категорій; дотримання режимів праці та інших норм законодавства здійснює Державна інспекція України з питань праці, а не фіскальна служба.

Що стосується доводів ДПІ в акті перевірки про перебування з позивачем в трудових відносинах водія ОСОБА_12, то позивач взагалі заперечує найм даного працівника. Тільки та обставина, що в довідці про санітарну обробку авто ГАЗ-53 значився водієм ОСОБА_12 не є доказом того, що він дійсно працював за період травень-жовтень 2013 року без оформлення трудового договору. Суду надано копію письмового пояснення ОСОБА_12, в якому він заперечує трудові відносини з позивачем. Крім того, висновок судово-економічної експертизи від 28.01.16 у кримінальному провадженні № 0000168 (арк. висновку 29) містить відомості про те, що ОСОБА_12 був допитаний в межах кримінального провадження та повідомив, що він мав такий намір працювати, але у зв'язку з незадовільним станом здоров'я відмовився, до роботи не приступав, грошові кошти не отримував від позивача, трудовий договір не укладав. Отже, нараховувати податок на доходи даного громадянина у позивача не було підстав. Факту подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) з порушеннями - з наданням інформації не в повному обсязі, відповідачем також не доведено належними доказами.

З викладеного вбачається, що подавати декларації про доходи за 2013, 2014 рік позивач не був зобов'язаний, як такий, що не є платником податку на доходи фізичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає протиправним повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № , яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб 263326 грн. 94 коп. та застосовано фінансову санкцію в сумі 66681 грн. 74 коп. (з урахуванням рішення Головного управління ДФС у Херсонській області про часткове скасування грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму за основним платежем на суму 4913,60грн., за штрафними санкціями на суму 1228,40грн.), № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, які сплачуються податковими агентами і доходів платника податку у вигляді зарплати в сумі 912 грн. 21 коп. та застосування штрафних санкцій в сумі 738 грн. 05 коп.

Що стосується донарахування єдиного внеску та застосування штрафних санкцій за заниження єдиного внеску, судом встановлено, що дані порушення Закону України від 08.07.2010 №2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" є похідними, залежать від виявлених фактів заниження суми оподатковуваного доходу підприємця внаслідок викладених в акті порушень при визначенні чистого оподатковуваного доходу, які судом дослідженні при перевірці правильності донарахування ПДФО. Оскільки суд встановив необґрунтоване донарахування ПДФО з доходів, які отримує позивач, та з доходів, які виплачуються найманим працівникам, це свідчить і про необґрунтоване нарахування єдиного внеску, який обчислений податковою інспекцією з суми заниженого оподатковуваного доходу.

Отже, рішення ДПІ у м. Херсоні № про застосування штрафних санкцій в сумі 11738 грн. 59 коп. за заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та № про застосування штрафних санкцій в сумі 254 грн. 85 коп. за заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вимоги про сплату боргу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ф- на суму 157959 грн. 96 коп., вимоги про сплату боргу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ф- на суму 2548 грн. 50 коп. суд визнає неправомірними та скасовує.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість 383640 грн. 95 коп. та застосовано фінансову санкцію в сумі 100160 грн. 20 коп., суд встановив, що дане рішення також є неправомірним. Згідно п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України (у чинній в 2012-2013 роках редакції) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку. Тобто, при перевищенні виручки за 12 календарних місяців 300 000 грн. особа, яка не є платником податку на додану вартість, повинна була надати заяву про реєстрацію платником ПДВ не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто вказаного обсягу оподатковуваних операцій. Відповідно до п.183.10 ст. 183 Податкового Кодексу будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею та п. 181.1 ст. 181 цього кодексу, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Позивач досяг обсягу оподатковуваних операцій у розмірі понад 300 тис. грн. у червні 2013 року, що він не заперечує, але враховуючи, що він є платником єдиного податку 2- групи, правомірно знаходився на спрощеній системі оподаткування, вимоги п. 181.1 ст. 181 ПКУ на нього не розповсюджуються. Доказів того, що позивач перевищив ліміт доходу 1 млн. грн. і повинен був відмовитися від застосування спрощеної системи оподаткування, також податковою інспекцією не встановлено. Отже, реєструватись платником ПДВ, подавати декларації з ПДВ позивач не був зобов'язаний.

Позов задовольняється в повному обсязі.

Позивачу відшкодовуються витрати по сплаті судового збору за рахунок відповідача. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Задовольнити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Визнати протиправними та скасувати прийняті 13 листопада 2015 року Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області податкові повідомлення-рішення №№, , , рішення №№, , вимоги №№ Ф-, Ф-.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8) витрати по сплаті судового збору в сумі 6890, 00 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 березня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2