Справа № 800/124/16
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м. Київ справа № 800/124/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Олендера І.Я., Приходько І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_6 (далі - позивач, ОСОБА_6.)

до Верховної Ради України

третьої особи Вищої ради юстиції

про визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови в частині, поновлення на посаді судді, -

ВСТАНОВИЛА:

13 лютого 2016 року (згідно дати на накладній кур'єрської експрес-доставки) ОСОБА_6 звернулась до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з позовом до Верховної Ради України, у якому просила: визнати Постанову Верховної ради України від 03.06.2010 року «Про звільнення суддів» № 2316-VI в частині звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси за порушення присяги судді протиправною (незаконною) та скасувати; поновити ОСОБА_6 на посаді судді Приморського районного суду міста Одеси з 03.06.2010 року; стягнути судовий збір у сумі 551,20 гривня на її користь з відповідача.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на підставі пропозиції члена Вищої ради юстиції Кудрявцева В.В. від 06.12.2005 року Вищою радою юстиції 21.03.2007 року було прийнято рішення за № 202 про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси за порушення присяги судді в зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності. 03.06.2010 року Верховною Радою України прийнято Постанову «Про звільнення суддів» № 2316-VI, якою відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 126 Конституції України її звільнено з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв'язку з порушенням присяги.

Позивач зазначає, що вона раніше зверталась до судових інстанцій з позовом щодо оскарження Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» № 2316-VI від 03.06.2010 року про її звільнення. З вказаним позовом вона зверталась ще до остаточного рішення по кримінальній справі.

Однак, на теперішній час постановою прокуратури Одеської області від 26.03.2015 року закрите кримінальне провадження відносно неї відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінально-процесуального кодексу України - у зв'язку встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 13.11.2015 року в задоволені скарги ОСОБА_8, який визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженню, на постанову прокуратури Одеської області від 26.03.2015 року відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.01.2016 року ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду міста Одеси та апеляційну скаргу повернуто. Таким чином, лише в січні 2016 року відносно неї остаточно було закінчено кримінальне провадження.

Позивач вважає, що строки звернення до адміністративного суду, які передбачені ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України нею не порушені, оскільки тільки у лютому 2016 року, після остаточного судового рішення по кримінальному провадженню вона дізналась про те, що вищезазначеним рішенням Верховної Ради України порушені її права, свободи та інтереси, в тому числі право на поновлення на колишній роботі (посаді) та в 2016 році, після відмови Верховної Ради України в поновленні її порушених прав, у неї виникло право на таке звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.

Представник Верховної Ради України у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, у якому просив закрити провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вже є такі, що набрали законної сили постанова та ухвала Вищого адміністративного суду України з того самого спору, який виник між тими самими сторонами та просив розглянути дане клопотання за відсутності представника відповідача.

Представник Вищої ради юстиції у судове засідання не з'явився, надав до суду пояснення, в яких зазначив, що зі змісту позовної заяви не вбачається яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки Вищої ради юстиції, оскільки рішення Вищої ради юстиції від 21.03.2007 року № 202 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси за порушення присяги» не скасовано в установленому законом порядку і є чинним, а тому просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення у даній справі та розглянути дану справу без участі їх представника.

За таких обставин колегія суддів вважає, що справу можливо розглянути у порядку письмового провадження.

Колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим з огляду на таке.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 09.09.2010 року у справі № П-128/10 за позовом ОСОБА_6 до Верховної Ради України, третьої особи Вищої ради юстиції про визнання протиправними дій та незаконною постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 03.06.2010 року № 2316-VI в частині звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_6. було відмовлено у задоволенні позову до Верховної Ради України. В мотивувальній частині рішення зазначено, що рішенням Вищої ради юстиції від 21.03.2007 року № 202 вирішено внести подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси за порушення присяги на підставі п. 5 ч. 5 ст. 126 Конституції України. Зокрема, Вищою радою юстиції встановлено, що ОСОБА_6 при розгляді цивільних справ в інтересах ОСОБА_9 свідомо порушила присягу судді, а саме: завіряла копії договорів, оригіналів яких не існує; оформляла документи і рішення у цивільних справах за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10, які фактично не розглядались; тривалий час тримає у себе потрібні слідству документи, постійно перебуває на лікарняному, на виклики слідчого не з'являється. Несумлінність судді ОСОБА_6. при відправленні правосуддя дискредитує судову систему і перешкоджає виконанню завдань щодо захисту законних прав та інтересів громадян. ОСОБА_6 оскаржила до суду зазначений акт Вищої ради юстиції і постановою Одеського апеляційного адміністративного суду України від 10.11.2008 року змінено постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2007 року та відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_6 до Вищої ради юстиції про скасування рішення Вищої ради юстиції від 21.03.2007 року № 202 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси за порушення присяги». Зокрема, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2008 року встановлено, що підстави для скасування акту Вищої ради юстиції № 202 від 21.03.2007 року відсутні. Позовні вимоги ОСОБА_6 до Верховної Ради України обґрунтовані порушенням процедури прийняття постанови про звільнення з посади судді. Зокрема, на думку позивача, у разі відхилення Верховною Радою України проекту постанови про звільнення судді, повернення до розгляду цього питання можливе лише на підставі нового подання Вищої ради юстиції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.12.2011 року касаційну скаргу ОСОБА_6 було задоволено частково, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2008 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2012 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2007 року залишено без змін.

На теперішній час ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 року касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_11 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2007 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Вищої ради юстиції про скасування рішення залишено без задоволення, а зазначені судові рішення залишено без змін.

Тобто, на даний час рішення Вищої ради юстиції від 21.03.2007 року № 202 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси за порушення присяги» є чинним.

У травні 2015 року ОСОБА_6 знову звернулась до Вищого адміністративного суду України з позовом до Верховної Ради України, третьої особи Вищої ради юстиції про визнання незаконними дій та постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 03.06.2010 року № 2316-VI в частині звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси, але ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2015 року у справі № П/800/154/15 позов ОСОБА_6 було залишено без розгляду. Як на підставу для звернення до суду позивач посилалась на те, що подання Вищої ради юстиції було розглянуто на пленарному засіданні Верховної Ради України 03.06.2010 року без її особистої участі, у зв'язку з чим вона не змогла надати свої пояснення. Крім того, позивач послалась на те, що 23.12.2010 року Верховною Радою України було винесено постанову № 2872-VI «Про внесення змін до деяких постанов Верховної Ради України щодо звільнення суддів» № 2316-VI від 03.06.2010 року та слова про звільнення судді Червонозаводського районного суду міста Харкова Артакової Л.О. виключено у зв'язку з прийняттям Вищим адміністративним судом України постанови за позовом ОСОБА_12, яка була звільнена з тих самих обставин що і вона.

Зазначені судові рішення Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрали законної сили.

Аналіз позовних заяв та судових рішень у справах № П-128/10 та № П/800/154/15, а також позовних вимог у даній справі дає підстави вважати, що спір у цих справах стосується одного й того самого предмету і виник між тими самими сторонами.

Посилання позивача на закриття кримінальної справи відносно неї, як на підставу скасування рішення Верховної Ради України у даному позові, не може свідчити про те, що спір виникає між сторонами з інших підстав, оскільки рішення Верховної Ради України приймається на підставі висновків Вищої ради юстиції.

Рішення Вищої ради юстиції від 21.03.2007 року № 202 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси за порушення присяги», на підставі якого Верховною Радою України було винесено Постанову «Про звільнення суддів» від 03.06.2010 року № 2316-VI не скасовано в установленому законом порядку і є чинним на теперішній час.

Крім того, у рішенні Вищої ради юстиції від 21.03.2007 року № 202 мова йде про внесення подання до Верховної Ради України щодо звільнення ОСОБА_6 з посади судді за порушення присяги, а не з підстав наявності кримінальної справи або наявності обвинувального вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили в одній адміністративній справ не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Виходячи з наведених обставин та зважаючи на наявність судових рішень Вищого адміністративного суду України, які набрали законної сили у тотожних адміністративних справах № П-128/10 та № П/800/154/15, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання про закриття провадження у даній справі в частині визнання незаконною та скасування Постанови Верховної ради України від 03.06.2010 року «Про звільнення суддів» № 2316-VI в частині звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси за порушення присяги судді.

Також підлягає закриттю провадження у даній справі в частині позовних вимог про поновлення ОСОБА_6 на посаді судді Приморського районного суду міста Одеси з 03.10.2010 року, оскільки вони є похідними від вимоги про визнання незаконною та скасування Постанови Верховної ради України від 03.06.2010 року «Про звільнення суддів» № 2316-VI в частині звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси за порушення присяги судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 157, 160, 165, 167, 171-1, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника Верховної Ради України - задовольнити.

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до Верховної Ради України, третьої особи Вищої ради юстиції про визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови в частині, поновлення на посаді судді - закрити.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, та набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною 7 статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Бухтіярова
Судді М.І. Костенко
Н.Є. Маринчак
І.Я. Олендер
І.В. Приходько