Справа № 2а-16249/12/2670
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/6933/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Мороза В.Ф.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Донця О.Є.

за участю секретаря судового засідання - Слободян О.М.

за участю представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника товариства з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект»- Васюк П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року у справі

за позовом ОСОБА_2

до Київської міської ради (надалі також - міська рада)

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради «Київське інвестиційне агентство» (надалі також комунальне підприємство), товариства з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект» (надалі також - товариство), комунального підприємства Печерської районної у місті Києві ради по утриманню житлового господарства «Хрещатик», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

про визнання скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позов про скасування рішення Київської міської ради від 26.04.2007 року №486/1147 про продаж земельної ділянки товариству з обмеженою діяльністю «Київторгремпроект» для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку по пров. Музейному, 8 (літ. А) у Печерському районі м. Києва в частині площі земельної ділянки, що передана у власність. Також просив визнати нечинним та скасувати рішення міської ради від 01.11.2012 року №318/8602 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київське інвестиційне агентство» у провулку Музейному, 8 у Печерському районі м. Києва для будівництва підземного паркінгу та дитячого майданчика з подальшим благоустроєм».

В обґрунтування позову вказав на незаконність оскаржуваних рішень та порушення його прав, оскільки вони прийняті за рахунок частини земельної ділянки, яка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку, власником квартири у якому є позивач.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року у задоволенні позову відмовлено. Суди послались на те, що рішення міської ради про продаж земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект», на підставі якого в подальшому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, було прийнято у зв'язку з набуття права власності на нерухоме майно, що на ній було розміщене, а ця земельна ділянка раніше перебувала у нього на правах оренди. Рішення про надання комунальному підприємству дозволу на розроблення проекту землеустрою прийнято з дотриманням вимог земельного законодавства, у тому числі статті 123 ЗК України. При цьому комунальним підприємством були надані документи, які відповідно до закону є підставою для розгляду такої заяви та прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а таке рішення прийнято міською радою в межах повноважень. Також суди зазначили про відсутність порушень охоронюваних законом прав позивача оскаржуваними рішеннями.

У касаційній скарзі позивач, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект» та комунальне підприємство «Київське інвестиційне агентство» судові рішення вважають обґрунтованими та законними, просять залишити їх без змін.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Верховний Суд України, аналізуючи положення статті 6, а також частини другої статті 171 КАС України, зазначив, що суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів. Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується. Правові акти індивідуальної дії породжують права і обов'язки тільки у тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

У зав'язку з цим Верховний Суд України дійшов висновку, що відсутність у будь-кого прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним правовим актом індивідуальної дії не породжує і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом, оскільки не стосуються його безпосередньо.

В контексті зазначеного рішення Верховного Суду України суди обґрунтовано вказали на відсутність порушення охоронюваних законом прав позивача в публічно-правових відносинах оскаржуваними рішеннями, оскільки останні не стосуються його безпосередньо.

При цьому, відхиляючи посилання позивача на порушення вимог статті 42 ЗК України щодо отримання у користування (власність) прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, у якому мешкає позивач, суди правомірно зазначили, що за правилами частин першої та другої статті 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Водночас, як зазначили суди, матеріалами справи не підтверджується створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку чи доказів оформлення прав на прилеглу до будинку земельну ділянку іншим підприємствам, установам організаціям, які здійснюють управління цим будинком.

Суди обґрунтовано виходили з того, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за змістом статті 123 ЗК України не встановлює будь-яких прав на земельну ділянку та не створює правових підстав для фактичної передачі земельної ділянки у власність (користування), крім надання права укладення договору щодо виготовлення проекту землеустрою та його подальшого погодження органами, визначеними статтею 1861 ЗК України. При цьому відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів визначається у процедурі його погодження, а сама процедура завершується прийняттям рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову у його затвердженні.

Крім того, щодо оскарження позивачем рішення міської ради від 26.04.2007 року №486/1147 про продаж земельної ділянки товариству, то Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2014 року у справі №21-405а14, посилаючись на висновки Конституційного Суду України у рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), зазначив, що позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такі рішення органу місцевого самоврядування вичерпали свою дію шляхом виконання. Їх скасування не породжує наслідків для власників земельних ділянок, оскільки у таких осіб виникло право власності і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, а обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

З огляду на те, що розгляд такого позову не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності чи користування земельною ділянкою (не породжує юридичних наслідків), Верховний Суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судових рішень про відмову у позові.

За викладеного судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 " залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець