Справа № 804/5818/15
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/2492/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий),
Єрьоміна А.В., Кравцова О.В.,
секретар судового засідання - Коцюрба В.М.,

за участю: представника відповідача - Піддубняка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, що переглядається за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ТОВ «Будком-Форт» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Митниця) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29 жовтня 2014 року № 110100000/2014/200206/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29 жовтня 2014 року № 110100000/2014/00500.

Зазначали, що оскаржуваним рішенням Митниці визначено митну вартість ввезеного позивачем товару (ківі свіжі у кошику; далі - товар) за другорядним (резервним) методом, та відмовлено у прийнятті митної декларації Товариства у зв'язку з таким коригуванням.

Посилаючись на те, що надали митному органу усі необхідні документи, що підтверджують достовірність визначення митної вартості за ціною контракту, просили визнати протиправним і скасувати рішення Митниці про коригування митної вартості товарів від 29 жовтня 2014 року № 110100000/2014/200206/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29 жовтня 2014 року № 110100000/2014/00500.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 28 жовтня 2014 року позивач звернувся до митного посту «Дніпропетровськ-Лівобережний» Дніпропетровської митниці ДФС з електронною митною декларацією № 110100000/2014/229710 для здійснення митного оформлення товару, що надійшов на його адресу на виконання умов специфікації від 21 жовтня 2014 року № 2 до контракту від 12 вересня 2014 року № 2806-UN/BF, укладеного між Товариством та UNACO SPA CONSORTILE (Італія). Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) у розмірі 0,4622 Євро/кг.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем при здійсненні митного оформлення надані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 12 вересня 2014 року № 2806-UN/BF, специфікація від 21 жовтня 2014 року № 2, пакувальний лист від 21 жовтня 2014 року № 2, рахунок-фактура (інвойс) від 21 жовтня 2014 року № FT2/852, декларація виробника від 21 жовтня 2014 року, прайс-лист від 21 жовтня 2014 року, висновок про вартісні характеристики від 27 жовтня 2014 року № ГО-4920/1, міжнародна автомобільна накладна (СМR) від 21 жовтня 2014 року № 017613, калькуляція транспортних витрат від 27 жовтня 2014 року № 27/1/1, заявка на перевезення від 20 жовтня 2014 року № 4, рахунок-проформа від 20 жовтня 2014 року № 4 (документ, що підтверджує вартість перевезення товару), заява на страхування від 27 жовтня 2014 року, договір страхування від 26 вересня 2014 року № 043.0647415.254, договір комісії від 12 вересня 2014 року № 1209/7, специфікація до договору комісії від 21 жовтня 2014 року № 1КИ, договір перевезення від 1 квітня 2013 року № 643, договір перевезення від 1 жовтня 2010 року № 02/04/2013, сертифікат якості від 21 жовтня 2014 року, фіто-санітарний сертифікат від 21 жовтня 2014 року СЕ/І/0350890, сертифікат про походження товару від 21 жовтня 2014 року № S/0424815, лист виробника від 21 жовтня 2014 року № 21, експортна декларація країни відправлення від 28 жовтня 2014 року.

Посадовою особою Митниці здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості, в результаті чого встановлено, що за договором комісії від 12 вересня 2014 року № 1209/7 передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від вартості поставки, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту та специфікації до договору комісії не відрізняється; у прайс-листі від 21 жовтня 2014 року відсутні умови поставки; у висновку від 27 жовтня 2014 року № Г0-4920/1 містяться посилання лише на інтернет-сайт www.alibaba.com, який є онлайн платформою для бізнесу, провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу, що унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет-сайт www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною організацією відповідно до статті 53 Митного кодексу України; дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо.

Враховуючи викладене, під час консультацій декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: виписки з бухгалтерської документації; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, що стосуються виконання контракту.

Листом від 29 жовтня 2014 року № 12 Товариство повідомило про те, що консультація по декларації № 110100000/2014/229710 проведена, вказані під час консультації документи надати у десятиденний термін немає можливості.

29 жовтня 2014 року складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00500, а також винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2014/200206/1, в якому митна вартість товару скоригована з урахуванням регіону походження, виробника товару, торгівельної марки, партії товару, характеру зовнішньоекономічної операції, у наближений до митного оформлення час, до 1,0411 Євро/кг (митна вартість ґрунтується на раніше визнаній митній вартості - МД від 24 вересня 2014 року № 401090000/2014/19996).

Відповідно до пункту 7 статті 55 Митного кодексу України позивачу надано дозвіл на випуск товару у вільний обіг за декларацією від 29 жовтня 2014 року № 110100000/2014/229887 під гарантію сплати до державного бюджету податків та зборів відповідно до митної вартості, визначеної митним органом.

Товариство 15 січня 2015 року звернулося до Митниці із заявою № 15-01/1 про надання копій додаткових документів, а саме: рахунок-проформа від 20 жовтня 2014 року № 4, висновок про вартісні характеристики від 27 жовтня 2014 року № ГО-4920/1, бухгалтерські документи: платіжне доручення від 3 листопада 2014 року № 12, SWIFT від 11 листопада 2014 року, заява про куплю іноземної валюти від 3 листопада 2014 року № 12, звіти комісіонера від 31 жовтня 2014 року № 6/1 та № 6/2, переклад інвойсу від 21 жовтня 2014 року № FN2/852, переклад декларації країни експорту, переклад сертифікату про походження товару та прайс-листа.

Листом від 21 січня 2015 року № 123/10/04-50-25-2 Митниця повідомила позивача про те, що рішення про коригування митної вартості від 29 жовтня 2014 року № 110100000/2014/200206/1 залишається чинним у зв'язку із невідповідністю відомостей у наданих документах та відсутністю підтвердження числових значень складових митної вартості товару.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що у Митниці обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару з застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту, а тому рішення про коригування митної вартості товарів винесено у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Відповідно до статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 51 МК відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини другої статті 52 МК).

Відповідно до частин другої - четвертої статті 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини перша, друга, п'ята - сьома статті 54 МК).

Частинами першою та другою статті 55 МК передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про "а" право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; "б" право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на декларанту. Митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Відповідно до частин восьмої та дев'ятої статті 55 МК протягом 80 днів з дня випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання декларант може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Пунктом 2.1 Контракту від 12 вересня 2014 року № 2806-UN/BF загальна сума контракту складає 1000000,00 Євро. Загальна сума контракту складається із сум всіх специфікацій, що будуть підписані сторонами протягом строку дії контракту. Вартість одиниці товару зазначається у Специфікаціях до контракту.

Відповідно до пункту 2.2 Контракту, ціна на товар розуміється згідно умов FСА Феррара, Італія, якщо інше не передбачено в Специфікації та складається з вартості навантаження товару у постачальника, вартості сертифікації товару, вартості пакування, маркування, не включає податки та мито на території України.

Пунктом 3.1.1 Контракту визначено, що 100% суми, зазначеної у Специфікації, покупець сплачує протягом 10-ти банківських днів з дати митного оформлення товару в Україні.

Партія товару - ківі в кошику 1820 кг за ціною 0,35 Євро/кг на загальну суму 6370,00 Євро отримана за Специфікацією від 21 жовтня 2014 року № 2. Умовами поставки вказаного товару є FСА Феррара, Італія. Оплата за товар здійснюється відповідно до пункту 3.1.1 Контракту.

В наданому до митного оформлення договору комісії від 12 вересня 2014 року № 1209/7 передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від вартості поставки, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту та специфікації до договору комісії не відрізняється. Також у прайс-листі від 21 жовтня 2014 року відсутні умови поставки.

Крім того, відповідно до Контракту та специфікації від 21 жовтня 2014 року № 2, транспортних документів, декларації країни експорту, ввезення товару здійснюється безпосередньо для Товариства.

Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FСА, покупець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару.

На підтвердження вартості перевезення товару за Контрактом та специфікацією, декларантом надано договір перевезення від 1 квітня 2013 року № 643, укладений між ТОВ «АТБ-Маркет» (замовник) та ПП «Транс Логистик» (виконавець).

Згідно з внутрішнім договором комісії від 12 вересня 2014 року № 1209/7, Товариство (комісіонер) зобов'язується за дорученням ТОВ «АТБ-Маркет» (комітент) за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі, договори перевезення.

Укладання ТОВ «АТБ-Маркет» договору на організацію перевезення не передбачено внутрішнім договором комісії № 1209/7 та Контрактом.

Окрім того, за умовами поставки FСА Інкотермс-2010 також не передбачено укладання договору перевезення іншим підприємством, ніж покупець.

З огляду на встановлені судами обставини, оскаржувані рішення Митниці винесені відповідно до вимог чинного законодавства, з послідовним застосуванням методів визначення митної вартості та обґрунтовано.

За таких обставин, доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовують та не дають підстав вважати оскаржувані рішення такими, що прийняті з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов