Справа № 808/9004/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року о 17 год. 05 хв.Справа № 808/9004/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - Базарної І.О., Штабовенка Д.В., Филипенко С.Г.

відповідача - Шавло Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія", м.Запоріжжя

до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія" (далі - позивач) до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення № від 10.07.2015.

В обґрунтування позовних вимог та додаткових письмових пояснень (вх. №4873 від 10.02.2016) посилаються на безпідставність висновків податкового органу, яких він дійшов за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Монтажно-будівельна компанія" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014. Зазначає, що відповідач необґрунтовано в акті перевірки посилається на не підтвердження господарських операцій позивача з підприємствами-контрагентами, оскільки до перевірки контролюючому органу були надані всі первинні документи (договори, податкові накладні, видаткові накладні, акти виконаних робіт ті інш.), що вказують на зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Вважає податкові повідомлення - рішення, які прийняті на підставі Акту перевірки № 67/08-29-22-0108/31598841 від 24.06.2015 протиправними та просить їх скасувати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечує, з підстав зазначених у письмових запереченнях (а.с.53-66 т.2) зокрема зазначає, що в наслідок проведення аналізу господарської діяльності позивача з його контрагентами ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» встановлено завищення витрат, враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 встановлено їх завищення на загальну суму 10871224,00 грн., у т.ч. по періодах: 2012 рік (4 квартал) на суму 2189688,00 грн.; 2013 рік на суму 5843622,00 грн.; 2014 рік на суму 2837914,00 грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії №21533391 Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія", зареєстроване 31.07.2001, як юридична особа за адресою: 69057, Запорізька область, м.Запоріжжя, Орджонікідзевський район, пров. Тамбовський, буд. 2 (а.с.76-78).

На підставі направлень від 05.05.2015 №208, №202, №203 та №205 виданих ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя, фахівцями відповідача, згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.77.1 ст.77 Податкового Кодексу України, наказів ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя від 24.04.2015 №205, відповідно до плану - графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014.

Перевірка проводилась з 05 травня 2015 року по 03 червня 2015 року за результатами якої складено акт №67/08-29-22-0108/31598941 від 24.06.2015.

У висновках Акту перевірки, серед іншого, зазначено про порушення позивачем вимог:

- пп.14.1.27 пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п.138.1, п.138.2, п.138.6, п.138.8 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємства на загальну суму 2080947,00 грн., у т.ч. по періодах:

2012 рік (4 квартал) на суму 459 834,00 грн.;

2013 рік на суму 1110288,00 грн.;

2014 рік на суму 510825,00 грн.

На підставі акту перевірки №67/08-29-22-0108/31598941 від 24.06.2015 податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення:

- № від 10.07.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 3121420,50 грн., в т.ч. за основним платежем 2080947,00 грн. та 1040473,50 грн. за штрафними санкціями.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження рішення податкового органу, проте, рішенням Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.10.2015 №3879/10/08-01-10-04-13 (а.с.97-101) та рішенням Державної фіскальної служби України від 04.12.2015 №25916/6/99-99-10-01-01-25 (а.с.102-107) податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015 залишено без змін, а скарги без задоволення.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, звернувся з позовом до суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення став висновок контролюючого органу про відсутність підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс».

Однак, суд не погоджується з такими висновками податкового органу з наступних підстав.

Відповідно п. п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1. пункту 138.1. статті 138 ПК України визначено, що витрати операційної діяльності включають, зокрема, витрати банківських установ, до яких відносяться:а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу;б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління;в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів;г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг);є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна;ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг;з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Згідно з п. 138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, платники податків при проведенні власної господарської діяльності мають право відносити до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, будь-які витрати, які підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Так, судом встановлено, що 02.07.2012 між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Капіталбуд Сервіс» () (субпідрядник) укладено договір №494. На виконання умов договору субпідрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів ТОВ «Монтажно-будівельної компанії» виконати будівельно-монтажні роботи на об'єктах генпідрядника. ТОВ «Капіталбуд Сервіс» протягом жовтня 2012 року, листопада 2012 року, грудня 2012 року виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 2063151,18 грн., у т.ч. ПДВ 343858,53 грн. Розрахунки здійснювалися коштами через розрахунковий рахунок. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Капіталбуд Сервіс» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік у розмірі 1719293,00 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 31.10.2012 №14/2009, від 31.10.2012 №11/20036, від 31.10.2012 №15/20034, від 22.10.2012 №3/20033, від 08.10.2012 №1, від 05.10.2012 №1/20014, від 31.10.2012 №1/20040, від 31.12.2012 №5256/1//20179, від 31.12.2012 №28/20177, №29/20177, №30/20177, №31/20177, №32/20177, №33/20177, №34/20177, від 26.12.2012 №1/20176, від 25.12.2014 №20175, від 30.11.2012 №1/20092, від 30.11.2012 №16/20091, №17/20091, №18/20091, №19/20091, №20/20091, №21/20091, 22/20091, №23/20091, №24/20091, №25/20091, №26/20091, №27/20091, від 31.10.2012 №9/20037, від 31.10.2012 №12/20037, від 31.10.2012 №10/20035, від 31.12.2012 №1/20178, від 31.12.2012 №1/20180 та податковими накладними від 31.10.2012 №20039, від 31.10.2012 №20036, від 31.10.2012 №20034, від 22.10.2012 від 20033, від 08.10.2012 №20032, від 05.10.2012 №20014, від 31.10.2012 №20040, від 31.12.2012 №20179, від 31.12.2012 №20177, від 26.12.2012 №20176, від 25.12.2012 №20175, від 30.11.2012 №20092, від 30.11.2012 №20091, від 31.10.2012 №20038, від 31.10.2012 №20037, від 31.10.2012 №20035, від 31.12.2012 №20178, від 31.12.2012 №20180. Суми податку на додану вартість за виписаними ТОВ «Капіталбуд Сервіс» податковими накладними, включені позивачем до складу податкового кредиту на загальну суму 393788,00 грн., у тому числі: за жовтень 2012 року у сумі 140856,00 грн., за листопад 2012 року 71612,00 грн., грудень 2012 року -128509,00 грн., січень 2013 року - 38342,00 грн., лютий 2013 року 14469,00 грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість.

Стосовно взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Старт Альянс» (), судом встановлено, що 03.05.2012 між ТОВ "Монтажно-будівельна компанія" (покупець) та ТОВ «Старт Альянс» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №30507 (а.с.120-121 т.1) на виконання якого, ТОВ «Старт Альянс» протягом жовтня 2012 року виписало в адресу ТОВ "Монтажно-будівельна компанія" податкові та видаткові накладні на поставку будівельних матеріалів на загальну суму 564474,00 грн., у т.ч. ПДВ 94078,98 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювалися коштами через розрахунковий рахунок. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Старт Альянс» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік у розмірі 470395,00 грн. Факт виконання умов договору підтверджується наданими до перевірки видатковими накладними від 23.10.2012 №СТ-231005, від 17.10.2012 №СТ-171004, від 12.10.2012 №СТ-121002, від 26.10.2012 №СТ-261002, від 03.10.2012 №СТ-031001, від 09.10.2012 №СТ091003, від 01.10.2012 №СТ-011003 та податковими накладними від 23.10.2012 №76, від 17.10.2012 №75, від 12.10.2012 №74, від 26.10.2012 №77, від 03.10.2012 №72, від 09.10.2012 №73, від 01.10.2012 №78, товарно-транспортними накладними. Суми податку на додану вартість за виписаними ТОВ «Старт Альянс» податковими накладними, включені позивачем до складу податкового кредиту на загальну суму 137249,00 грн., у тому числі: за жовтень 2012 року у сумі 109766,00 грн., за листопад 2012 року - 27483,00 грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість.

Стосовно взаємовідносин з ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» (), встановлено, що між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ПП «ІТ -Спецпроммонтаж» (субпідрядник) укладено договір від 29.04.2013 №519. За умовами договору субпідрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів позивача виконати будівельно-монтажні роботи на об'єктах генпідрядника. ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» протягом 2013 року виписало в адресу позивача податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 6262485,30 грн., у т.ч. ПДВ 1043749,00 грн. Розрахунки за виконанні роботи здійснювались у безготівковій формі на розрахунковий рахунок. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік у розмірі 5218738,00 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 30.12.2013 №55-12-776, від 30.12.2013 №55-12-777, від 30.12.2013 №55-12-778, від 30.12.2013 №1, від 30.12.2013 №2, від 30.12.2013 №3, від 30.12.2013 №4, від 30.12.2013 №5, від 29.07.2013 № 182/1538/1, від 29.07.2013 №185/1542/1, від 29.07.2013 №187/1545/1, від 29.07.2013 №197/1569/1, від 29.07.2013 №1,від 31.07.2013 №55-07-243, від 31.07.2013 №55-07-242, від 31.05.2013 №1, від 27.06.2013 №2, від 27.06.2013 №1, від 27.06.2013 №2, від 27.06.2013 №170/1561, №170/1530, №180/1536, № 177/1527, №178/1528, №186/1544, №184/1540 та податковими накладними від 30.12.2013 №76, від 30.12.2013 №54, від 30.12.2013 №56, від 29.07.2013, від 29.07.2013 №221, від 29.07.2013 №220, від 31.07.2013 №222, від 31.07.2013 №223, від 31.05.2013 №70, від 31.05.2015 №72, від 31.05.2013 №71, від 27.06.2013 №114, від 27.06.2013 №113, від 27.06.2013 №112, від 27.06.2013 №110, від 27.06.2013 №109. Суми податку на додану вартість за виписаними ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» податковим накладними включені позивачем до складу податкового кредиту за травень 2013 року у сумі 31359,00 грн., червень 2013 року - 83093,00 грн., липень 2013 року - 637343,00 грн., серпень 2013 року 9333,00 грн., грудень 2013 року - 282621,00 грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість.

Стосовно взаємовідносин з ТОВ «Укрелектростандарт» (), встановлено, що між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Укрелектростандарт» (субпідрядник) укладено договір від 01.11.2013 №544 згідно якого субпідрядник на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» виконати будівельно-монтажні роботи на об'єктах генпідрядника. ТОВ «Укрелектростандарт» протягом 2013-2014 років виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 2495529,60 грн., у т.ч. ПДВ 415921,60 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі через розрахунковий рахунок. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Укрелектростандарт» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік у розмірі 624884,00 грн., за 2014 рік у сумі 1454724,00 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 30.11.2013: №55-11-661, №55-11-662, №55-11-663, №55-11-664, №55-11-665, №55-11-660, №14, №15, №16, №18, №19, №17, від 18.06.2014 №1, від 26.06.2014 №55-06-1399, від 26.06.2014 №55-06-1670, від 27.06.2014 №1, від 27.06.2014 №75-06-04, від 27.06.2014 №1, від 27.06.2014 №2, від 26.06.2014 №75-06-952-1, від 30.05.2014 №1, №55-05-905/1, №55-05-1400, №55-05-1401 та податковими накладними від 30.11.2013: №69, №70, від 18.06.2014 №233, від 26.06.2014 №234, від 27.06.2014: №236, №237, №238, №239, від 26.06.2014 №235, від 30.05.2014: №300, №301. Сума податку на додану вартість за виписаними ТОВ «Укрелектростандарт» податковими накладними включені позивачем до складу податкового кредиту за листопад 2013 року у сумі 124977,00 грн., травень 2014 року - 136977,00 грн., червень 2014 року у сумі 153968,00 грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість.

Стосовно взаємовідносин з ТОВ «Еліт Трейд Компані» (), встановлено, що між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Еліт Трейд Компані» (субпідрядник) укладено договір від 10.01.2014 №547 згідно якого субпідрядник на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» виконати будівельно-монтажні роботи на об'єктах генпідрядника. ТОВ «Еліт Трейд Компані» протягом 2014 року виписало в адресу ТОВ "Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 704167,00 грн., у т.ч. ПДВ 117361,20 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі через розрахунковий рахунок. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Еліт Трейд Компані» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 586806,00 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 31.01.2014 б/н, від 31.01.2014 №189/1559, від 31.03.2014: №1, №5, №7 та податковими накладними від 31.01.2014 №162, від 31.01.2014 №160, від 31.01.2014 №161, від 31.01.2014 №163, від 31.03.2014 №209, від 31.03.2014 №207, від 31.03.2014 №208. Суми податку на додану вартість за виписаними ТОВ «Еліт Трейд Компані» податковими накладними включені ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» до складу податкового кредиту за січень 2014 року у сумі 84512,00 грн., лютий 2014 року - 15299,00 грн., червень 2014 року у сумі 17551,00 грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість.

Стосовно взаємовідносин з ТОВ «Міраброн Плюс» (), встановлено, що між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Міраброн Плюс» (субпідрядник) укладено договір від 02.04.2014 №553, згідно якого, субпідрядник на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» зобов'язаний виконати будівельно-монтажні роботи на об'єктах генпідрядника. ТОВ «Міраброн Плюс» протягом квітня 2014 року та травня 2014 року виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 955600,50 грн., у т.ч. ПДВ 159276,75 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі через розрахунковий рахунок. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Міраброн Плюс» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 796383,75 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 30.04.2014 та податковими накладними від 30.04.2014 №131, №132, №133, №134, №130, №129, від 19.05.2014 №217, від 28.05.2014 №221, від 30.05.2014 №214. Суми податку на додану вартість за виписаними ТОВ «Міраброн Плюс» податковими накладними включені ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» до складу податкового кредиту за квітень 2014 року у сумі 147596,00 грн., травень 2014 року 11681,00 грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань» та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість.

Слід зазначити, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права. Достовірних, належних і переконливих доказів, що первинні документи і податкова звітність Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія" є дефектними або підробленими та містять неправдиву, недостовірну інформацію перевіряючими в акті перевірки не наведено.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі і за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Таким чином, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують наявність витрат на придбання робіт та послуг, а відповідно і правомірність декларування суми податкового кредиту з ПДВ.

Натомість, податковий орган в обґрунтування своєї позиції посилається на певні ознаки фіктивності контрагентів, таких як відсутність на підприємствах (контрагентів) працівників, у тому числі кваліфікованих робітників, які могли б здійснити вищеописані монтажно-будівельні роботи; відсутність підприємств за їх адресами; ідентичність оформлення первинних документів; окремі матеріали кримінального провадження та припущення про фіктивність діяльності зазначених підприємств-контрагентів.

Так, щодо посилання представників відповідача на неможливість вчинення господарських операцій та проведення підрядних робіт у зв'язку із великим обсягом таких робіт та недостатністю трудових ресурсів, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 6.4.4 та 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" вартість виконаних робіт за договором підряду з динамічною договірною ціною може бути визначена розрахунку прямих затрат виходячи з нормативних затрат трудових та матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, передбачених в договірній ціні.

Тобто, якщо підрядні роботи були виконані повністю, то їх вартість замовник, згідно з п.п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 повинен визначити на підставі нормативних, а не фактичних затрат трудових та матеріально-технічних ресурсів, якщо договором не передбачено інше.

Слід зазначити, що невідповідність нормативних показників, передбачених кошторисною документацією на підставі ресурсних елементних кошторисних норм, фактичним затратам трудових і матеріально-технічних ресурсів може свідчити про додаткові затрати підрядника або економію ресурсів підрядником, яка відповідно до положень ст. 845 ЦК України залишається у останнього, якщо інше не передбачено договором.

Отже, визначення в актах виконаних підрядних робіт вартості та об'єму робіт в людино-годинах є нормативним визначенням на підставі п. п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та в жодному разі не вказує на неможливість виконання робіт із застосуванням інших матеріально-технічних ресурсів (будівельної техніки, приладів і приладдя тощо) і не свідчить про необхідність залучення до виконання саме тієї кількості працівників, яка вказана в актах виконаних робіт.

Доводи контролюючого органу з приводу відсутності у контрагентів позивача необхідної кількості основних засобів та необхідної кількості робітників, потрібних для здійснення монтажно-будівельних робіт та інших послуг суд вважає необґрунтованими та недоведеними в установленому законом порядку. Так, посилаючись на вказані обставини, податковий орган оперує лише актами проведених перевірок суб'єктів господарювання-контрагентів позивача та податковою звітністю останніх. Однак, суд вважає, що відсутність нарахування амортизації не може свідчити про відсутність у таких підприємств можливості здійснювати господарську діяльність із надання ремонтних (будівельних) послуг, оскільки це можуть бути орендовані засоби, транспорт та інший інвентар отриманий за цивільно-правовими угодами, які не передбачають перехід права власності на таку техніку. Аналогічно суб'єкти господарювання можуть не мати у своєму штатному розписі велику кількість працівників, однак це не виключає можливості укладення таким підприємством цивільно-правового договору з громадянами на виконання певного обсягу робіт.

Що стосується посилання податкового органу в акті перевірки на різні стани контрагентів, зокрема "припинено юридичну особу", "відсутні підтвердження відомостей про юридичну особу", "відсутність за місцезнаходженням" тощо, суд зазначає, що на момент укладення та виконання договорів, контрагенти позивача мали зареєстровані у встановленому порядку установчі документи та цивільну дієздатність згідно з чинним законодавством, про що свідчать витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.203-209 т.3), мали ліцензії на виконання певних видів робіт та були зареєстровані як платники податку на додану вартість (183-202 т.3).

З огляду на це, наявність таких обставин станом на період проведення перевірки не дає підстави для тверджень про неможливість та не реальність здійснення вказаними суб'єктами господарювання господарських операцій у 2012-2014 роках.

Судом досліджено, первинні документи, які свідчать про подальше використання позивачем у будівництві в жовтні 2012 року отриманих ТМЦ у ТОВ «Старт Альянс» та реєстри виконаних за 2012 - 2014 роки будівельних робіт з зазначенням їх вартості, а також довідку про залучення до виконання робіт субпідрядників. Позивачем надані до матеріалів справи копії договорів укладених з генеральними підрядниками даних робіт: ВАТ «Запоріжсталь», ПАТ «Завод напівпровідників», ПАТ «Залк», ПАТ «Запоріжкокс», ПАТ «Калсберг Україна», ПАТ «Феррвідрейдінг», ПІІ у формі ЗАТ «ЗЗРК», ТОВ «Агропроінвест 08», ТОВ ЗАЗінвестбуд», ТОВ «ЗВА «Лідер Електрик», ТОВ «Квас Бевериджиз», ТОВ «НВП «Преобразователь - комплекс», ТОВ «ПЖК - Запоріжжя», ТОВ «Фоззі-Фуд», ТОВ «БПК «Трест Реконструкції та розвитку», ТОВ «Ангоб», ПАТ «укрграфіт», ПАТ «ТПЦ «Україна».

Крім того, в підтвердження здійснення діяльності підприємствами - контрагентів в перевіряємий період позивачем надані рішення судів. Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 по справі №810/1124/15, яка набрала законної сили після апеляційного розгляду, а також постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2014 по справі №822/3018/14, яка набрала законної сили після апеляційного розгляду, зроблений висновок, що ТОВ «Капіталбуд Сервіс» є реальним підприємством, яке здійснювало будівельно-монтажні роботи у 2012 році (а.с.53-100 т.4).

Матеріали справи містять аналогічні рішення судів, які підтверджують діяльність підприємств у спірних періодах: МОВ «Міраброн Плюс», ТОВ «Укрелектростандарт», ПП «ІТ-Спецпромонтаж», ТОВ «Еліт Трейд Компані» (а.с.1-19, 40- 52 т.5, 101-199 т.4).

Посилання представників відповідача у судовому засіданні, а також викладення в акті перевірки доводів з приводу існування кримінальних проваджень відносно посадових осіб або за фактом по деяким контрагентам позивача суд оцінює критично, оскільки ст. 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Суд наголошує на тому, що будь-яких вироків у кримінальній справі за обвинуваченням посадових осіб контрагентів у здійсненні фіктивної діяльності чи то ухилення від сплати податків, суду не надано.

Більш того, відповідно до листа старшого слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.07.2015 №081/09-02 (а.с.108) закрито кримінальне провадження №0000062 відносно службових осіб ТОВ «Монтажно-будівельної компанії» за відсутністю складу злочину.

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" та від 22.01.2009 "Булвес" АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Таким чином, висновки контролюючого органу про те, що перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій субпідрядниками-контрагентами за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

У зв'язку із викладеним, податкове повідомлення-рішення ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення рішення від 10.07.2015 №.

Судові витрати в сумі 46 821,31 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара