Справа № 2-а-559/10/1521
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 р.Справа № 2-а-559/10/1521

Категорія: 10.3.3Головуючий в 1 інстанції: Криченко П.Л.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дій, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дій.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ЖД № 162642 від 11.12.2008 року та як вбачається з тексту позовної заяви отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірах, начебто менших, ніж передбачено чинним законодавством України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 06.12.2006 року № 453 «Про передачу функцій призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасовою втратою працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення», прийнятим з метою врегулювання питання передачі зазначених функцій та своєчасного надання застрахованим особам зазначених виплат за рахунок коштів державного бюджету, зобов'язано органи праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року, забезпечити призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі документів, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(Закон України № 2240-ІІІ) у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, а також своєчасного формування заявок по коштам державного бюджету, необхідних на виплату застрахованим особам зазначених видів допомоги. Тому, починаючи з 2007 року здійснення виплати допомоги як застрахованим так і не застрахованим особам проводиться органами соціального захисту населення, в зв'язку з чим позовна вимога щодо визнання неправомірними дії відповідача по нарахуванню і виплаті їй суми одноразової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню, так як головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпеченням реалізації державної політики, зокрема у сфері соціального захисту населення є Міністерство праці та соціальної політики, та його структурні підрозділи.

Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік»були внесенні зміну до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»№ 2811 від 21.11.1992 року, а саме: ч. 1 ст. 15 Закону України була викладена у новій редакції: - «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130,00 грн.»Пункт 3 розділу вказаного закону викладено в наступній редакції: «допомога по догляду за дитиною де досягнення нею трирічного віку надається у розмірі між: з 01.01.2008 року. - 50 відсотків, з 01.01.2009 року - 75 відсотків, з 01.01.2010 року - 100 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130,00 грн». Отже, з моменту набрання чинності ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік»та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а саме з 01.01.2008 року вказані норми закону стали діяти в новій редакції.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік»встановлено, що допомога при народжені дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»призначаються та здійснюються в розмірах та порядку, встановленими Кабінетом міністрів України. Розмір соціальних гарантій на 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюється відповідними законами України. Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік»та нормативно-правовими актами Кабінету міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 із змінами від 20.08.2008 року, встановлений розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та порядок їх нарахування, співпадає з положеннями, викладеними в ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Норми законодавства, згідно яких були внесенні вищевказані зміни в ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»не визнані неконституційними, а відтак є чинними, тому застосуванню підлягає редакція ст. 15 Закону, яка діяла в 2010 роках, що відповідає чинному в цей період законодавству.

Таким чином права позивачки в 2009 - 2010 роках не порушені.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки заявлені на майбутнє, оскільки рішення суду не може забезпечувати охорону порушених, невизнаних або оспорю вальних прав на майбутнє з урахуванням можливих змін в діючому законодавстві, яке регулює виникле спірне питання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2010 року по справі № 2-а-559/10/1521, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3