Справа № 804/14972/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інпротех» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на порушенням відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. При цьому позивач вказує на процедурні порушення податковим органом при проведенні перевірки та оформлення її результатів, а факт реального здійснення господарських операцій підтверджуються відповідними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2015р. здійснено заміну відповідача на належного - Криворізьку південну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В судове засідання зявились представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З виявленими податковим органом порушеннями погодитися не можливо, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За змістом пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, визначених п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України).
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п.78.5 ст. 78 Податкового кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи, документальна позапланова невиїзна перевірка позивача була здійснена відповідачем згідно наказу №188 від 17.03.2015р. та повідомлення №213/22-01 від 17.03.2015р. на підставі пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, згідно якого документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
За змістом п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.
Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.
Крім іншого, у вказаних запитах не визначені підстави для надіслання такого запиту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; відсутній чіткий перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати.
Відповідно до п. 56.1, 56.2, 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (п.4 Порядку).
За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (п.5 Порядку).
Загальні положення акта (довідки) документальної планової перевірки (відповідні додатки до загальних положень) повинні містити, зокрема, інформацію про попередню документальну планову перевірку (документальну позапланову перевірку з усіх питань) із зазначенням найменування органу державної податкової служби, що проводив перевірку, дати та номера акта перевірки, періоду перевірки (установлені порушення та вжиті заходи щодо усунення виявлених недоліків) (пп.3.10 глави ІІ Порядку).
Згідно п. 5.1 глави ІІ Порядку результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків і зборів та у розрізі податкових періодів. В цій частині акта (довідки) перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або не встановлення порушень. При цьому до акта (довідки) перевірки додаються відповідні аналітичні таблиці. Крім того, наводяться дані про наявність та результати перевірки пільг, наданих відповідно до законів (код пільги, на яку суму і на який податок отримано пільги з розбивкою за роками в межах звітних періодів, що перевіряються).
У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті (п. 5.1 глави ІІ Порядку).
Суд звертає увагу, що податковим органом при складанні Акту перевірки не було дотримано норми щодо його змісту, адже не містить обєктивної та повної інформації, посилань на первинні документи та норми законодавства; містить необґрунтовані та не доведені дані; зазначено про господарські відносини з невизначеним колом контрагентів, які не мають ніякого відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (що стало підставою для проведення перевірки).
Відносно викладених обставин відповідачем жодних належних пояснень не надано, доказів до матеріалів справи не долучено. Доказів належного повідомлення позивача про початок перевірки до суду не надано.
Слід звернути увагу, що аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 р. справа №21-425а14.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності з п. 198.1, п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Аналіз вищевикладених норм податкового законодавства показує, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Тому податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтвердженні належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом фіскальної служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).
Судом встановлено наступне.
Взаємовідносини ТОВ «Інпротех» (Замовник) та ТОВ «Клістрон Трейдінг» (Виконавець) здійснювались на підставі наступних договорів на виконання робіт:
-№10/2014-1 від 01.10.2014р., згідно якого Замовник доручає, а Виконавець виконує налагоджувально-підготовчі роботи наступного обладнання: пристрій ВМ-1-РН-6 (ч. 03-74-2501-ЕП.ЛО) - 1 шт.; пристрій ВМ-1-РН-6 (ч. 03-74-2572.1П-ЕП.ЛО) - 1 шт. Вартість робіт складає 1480002,60 грн. в т.ч. ПДВ - 246667,00 грн. Роботи виконуються в термін з 22.10.2014р. по 27.10.2014р. на території АТ «НВО «Етал», м. Олександрія. Договір діє до 31.12.2014р.;
-№10/2014-2 від 03.11.2014р., згідно якого Замовник доручає, а. Виконавець виконує налагоджувально-підготовчі роботи наступного обладнання; пристрій ВМ-і-Д-6 (ч. 03-74-4142-ЕП.ЛО1) - 1 шт.; пристрій ВМ-1-РН (ч. 03-74-5272.2П-ЕП.) - 1 шт. Вартість робіт складає 1454700,00грн., в т.ч. ПДВ-242450,00грн. Роботи виконуються в термін з 13.11.2014р. по 18.11.2014р. на території АТ «НВО «Етап», м. Олександрія. Договір діє до 31.12.2014р.;
-№10/2014-5 від 20.10.2014р. згідно якого Замовник доручає, а Виконавець виконує підготовку експлуатаційної документації, перевірку та конфігурацію наступного обладнання:REM615HBMCAEAGAAC6BNN1ХЕ реле - 29шт., REM615HBFFAEAGAAC6BNA1XE реле-39шт., REM615 НВ1 FAEACІЛАС6ВЛА1 ХЕ реле- 3 шт. Вартість робіт складає 630565.20 грн. в т.ч. ПДВ - 105094.20грн. Роботи виконуються в термін з жовтня 2014р. по листопад 2014р. Договір діє до 30.11.2014 р.;
-від 01.09.2014р. №09/2014-1, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець виконує налагоджувально-підготовчі роботи наступного обладнання: викатник елемент до ячейки КРУ-2-10 з вакуумним вимикачем ВБ4-П-10-31,5/1250 6 шт., Викатник елемент до ячейки КРУ-2-10 з вакуумним вимикачем ВБ4-П-10-20/1250 21 шт., Викатник елемент ВБ4-П-10-20/2000 - 6 шт. (вартість робіт складає 987624,00 грн. в т.ч. ПДВ 164604,00 грн. Роботи виконуються в термін з 18 вересня 2014р. по 22 вересня 2014р. Договір діє до 31.12.2014 р.
Взаємовідносини ТОВ «Інпротех» (Замовник) та «Компанія «АР Груп» (Виконавець) здійснювались на підставі договору на виконання робіт від 20.10.2014р. №10/2014-5 згідно якого Замовник доручає, а Виконавець виконує підготовку експлуатаційної документації, перевірку та конфігурування наступного обладнання: REM615 HBMCAEAGAAC6BNN1XE реле -29 шт., REM615 HBFFAEAGAAC6BAA1 ХЕ реле - 3 шт., REM615 HBFFAEAG AAC6BNA1 ХЕ реле - 39 шт. (термін початку робіт - жовтень 2014 р. Термін закінчення робіт та здачі виконаних робіт-листопад 2014 р. Налагоджувально-підготовчі роботи здійснюються на території ТОВ «Компанія «АР Груп». Вартість робіт за договором складає 630565,20 грн. в т.ч. ПДВ - 105094,20 грн. договір діє до 30.11.2014 р.).
На підтвердження отримання послуг позивачем до суду надано копії: Договору на виконання робіт № 09/2014-1 від 01.09.2014 року; Протоколу згоди про договірну ціну до Договору № 09/2014-1 від 01.09.2014 року; Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витратах за вересень 2014 року; Акту № ОУ-0000005 передачі-приймання робіт (надання послуг) від 22.09.2014 року; Акту № 09-2014-1 передачі-приймання виконаних налагоджувально-підготовчих робіт від 22.09.2014 року; Акту приймання-передачі від 22.09.2014 року; Рахунку-фактури № СФ-0000010 від 15.09.2014 року; товарно-транспортної накладної № 16 від 22.09.2014 року; товарно-транспортної накладної № 17 від 22.09.2014 року; податкової накладної № 1 від 22.09.2014 року; Договору на виконання робіт № 10/2014-1 від 01.10.2014 року; Протоколу згоди про договірну ціну до Договору № 10/2014-1 від 01.10.2014 р.; Рахунку-фактури № СФ-0000014 від 13.10.2014 р.; Акту № 10-2014-1 передачі-приймання виконаних налагоджувально-підготовчих робіт від 27.10.2014 року; Акту приймання-передачі від 22.10.2014 року; Акту приймання-передачі від 27.10.2014 року; Акту № ОУ-0000009 передачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.10.2014 року; товарно-транспортної накладної № 21 від 27.10.2014 року; товарно-транспортної накладної № 22 від 27.10.2014 року; товарно-транспортної накладної № 23 від 27.10.2014 року; податкової накладної № 3 від 27.10.2014 року; Договору на виконання робіт № 10/2014-2 від 01.10.2014 року; Протоколу згоди про договірну ціну до Договору № 10/2014-2 від 01.10.2014 року; рахунку-фактури № СФ-0000015 від 14.10.2014 року; Акту № ОУ-0000010 передачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.10.2014 року; Акту приймання-передачі від 22.10.2014 р.; Акту приймання-передачі від 27.10.2014 року; Акту № 10-2014-2 передачі-приймання виконаних налагоджувально-підготовчих робіт від 27.10.2014 року; податкової накладної № 4 від 27.10.2014 року; Договору на виконання робіт № 10/2014-3 від 02.10.2014 року; Протоколу згоди про договірну ціну до Договору № 10/2014-3 від 02.10.2014 року; податкової накладної № 3 від 10.11.2014 року; Товарно-транспортної накладної № 30 від 10.11.2014 року; Рахунку-фактури № СФ-0000018 від 06.11.2014 року; Акту № ОУ-0000014 передачі-приймання робіт (надання послуг) від 10.11.2014 року; Акту приймання-передачі від 06.11.2014 року; Акту приймання-передачі від 10.11.2014 року; Акту № 11-2014-2 передачі-приймання виконаних налагоджувально-підготовчих робіт від 10.11.2014 року; Договору на виконання робіт № 10/2014-4 від 08.10.2014 року; Протоколу згоди про договірну ціну до Договору № 10/2014-4 від 08.10.2014 року; товарно-транспортної накладної № 20 від 22.10.2014 року; податкової накладної № 2 від 07.11.2014 року; Акту № 11-2014-1 передачі-приймання виконаних налагоджувально-підготовчих робіт від 07.11.2014 року; Договору № 10/2014-5 від 20.10.2014 року; Специфікації № 1 на поставку товару від ТОВ «КЛІСТРОН ТРЕЙДІНГ» до Договору № 10/2014-5 від 20.10.2014 року; податкової накладної № 1 від 05.11.2014 року; рахунку-фактури № СФ-0000017 від 05.11.2014 року; Договору на виконання робіт № 11/2014-2 від 03.11.2014 року; Протоколу згоди про договірну ціну до Договору № 11/2014-2 від 03.11.2014 року; податкової накладної № 5 від 12.11.2014 року; рахунок-фактури № СФ-0000020 від 06.11.2014 року; Акту № ОУ-0000015 передачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.11.2014 року; Акту приймання-передачі від 06.11.2014 року; Акту приймання-передачі від 12.11.2014 року; Акту № 10-2014-3 передачі-приймання виконаних налагоджувально-підготовчих робіт від 12.11.2014 року; рахунку-фактури № СФ-0000016 від 30.10.2014 року; Акту № ОУ-0000013 передачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.11.2014 року; Договору на виконання робіт № 11/2014-3 від 03.11.2014 року; Протоколу згоди про договірну ціну до Договору № 11/2014-3 від 03.11.2014 року; товарно-транспортної накладної № 35 від 18.11.2014 року; товарно-транспортної накладної № 36 від 18.11.2014 року; товарно-транспортної накладної № 37 від 18.11.2014 року; товарно-транспортної накладної № 38 від 18.11.2014 року; товарно-транспортної накладної № 39 від 18.11.2014 року; товарно-транспортної накладної № 40 від 18.11.2014 року; рахунку-фактури № СФ-0000021 від 13.11.2014 року; акту приймання-передачі від 13.11.2014 року; Акту приймання-передачі від 18.11.2014 року; Акту № 10-2014-1 передачі-приймання виконаних налагоджувально-підготовчих робіт від 18.11.2014 року; Акту № ОУ-0000016 передачі-приймання робіт (надання послуг) від 18.11.2014 року; податкової накладної № 6 від 18.11.2014 року; банківської виписки з 01.10.2014 року; банківської виписки з 29.10.2014 року; банківської виписки з 01.11.2014 року; банківської виписки з 04.11.2014 року; банківської виписки з 05.11.2014 року; банківської виписки з 26.11.2014 року; банківської виписки з 11.12.2014 року; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо підтвердження відомостей про ТОВ «БК «Клістрон Трейдінг».
Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, визначені в п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Крім того, п. 201.10, п. 201.11.Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, для підтвердження правомірності формування платником податків витрат та податкового кредиту були надані первинні, розрахункові документи, податкові накладні. Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними. Інших документів, які б підтверджували право платника податків на податковий кредит, закон не вимагає.
В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 р. зазначено, що задля вжиття належних заходів із метою встановлення обставин реальності здійснення спірної господарської операції суди повинні витребувати у платника податків ті докази, які не надані учасниками справи, але які, на думку суду, можуть підтвердити або спростувати доводи податкового органу щодо наявності порушень з боку платника податків. Відповідні дії можуть бути вчинені судом на підставі п.1 ч.2 ст.110, ст.114 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як вбачається з установлених судом обставин справи, факт отримання послуг позивачем підтверджується вказаними вище первинними документами підприємства, а також додаткового наданими позивачем на вимогу суду і які були досліджені під час судового розгляду справи.
Отже, є всі підстави вважати, що вказані фінансово-господарські відносини позивача зі спірними контрагентами фактично мали місце.
Слід звернути увагу, що з тексту Акту перевірки вбачається, що при перевірці були використані дані АІС «Аудит», ОСОБА_6, АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та. податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».
В пункті 3.2.2 Наказу Державної податкової адміністрації України від 11 вересня 2008 року № 584 «Про затвердження зразків форм актів», перевірок та Методичних рекомендацій щодо їх оформлення» вказано, що у разі, якщо при проведенні перевірки повноти декларування сум податку на додану вартість (достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість) опрацьовуються відхилення між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту по податку на додану вартість суб'єкта господарювання та його контрагентів, встановлених програмним, продуктом «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», які передані підрозділом оподаткування юридичних осіб службовою запискою до підрозділу податкового контролю юридичних осіб відповідно до вимог наказу ДПА України від 18.04.2008р. № 266 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість», результати такого опрацювання в обов'язковому порядку зазначаються в додатку до акта перевірки в розрізі податкових періодів та контрагентів за встановленою формою згідно з додатком 6 до зразка форми акта перевірки та додаються лише до першого примірника акта перевірки.
Матеріали справи не містять додатків про підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з податку на додану вартість з контрагентами позивача.
Крім того, бази даних ДПІ не є належними доказами у справі, чинним законодавством також не передбачена належність таких баз до засобів доказування.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Принцип індивідуалізації відповідальності знайшов своє відображення в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах: «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес АД» проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).
Чинним законодавством України не передбачено обов'язку покупця (замовника), а також не надано йому права перевіряти достовірність даних, які вказуються продавцем (виконавцем) в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності по податках та обов'язкових платежах. Це саме стосується і перевірки покупцем (замовником) намірів продавця (виконавця) щодо сплати ним державі податків.
При цьому наявність окремих недоліків у складенні первинних документів у разі, якщо вони не перешкоджають ідентифікації учасників операції та встановленню її змісту, не може бути підставою для висновку про недійсність таких документів.
Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Тобто, системний аналіз вказаної норми показує, що лише в разі фактичного здійснення господарської операції документ може вважатися первинним та тим самим підтверджувати реальність проведення такої господарської операції. Тому, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. А для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, яка має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Данні документів наданих позивачем, які підтверджують проведення господарських операцій, не спростовані відповідачем.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись ст. 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 року № НОМЕР_1, прийняте Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Стягнути з Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користьТовариства з обмеженою відповідальністю "Інпротех" судовий збір в сумі 18 392,09 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2015 року

Суддя ОСОБА_1