Справа № 802/3855/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 березня 2016 р. Справа № 802/3855/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

позивача: Горобця П.М.

представника позивача: Семенюка І.В.

представника відповідача: Семененка В.Ю.

представника третьої особи: Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Військово-лікарської комісії при медичному центрі центрального регіону Збройних Сил України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1

про: визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військово-лікарської комісії центрального регіону Збройних Сил України (далі відповідач 1, ВЛК ЦР), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі третя особа, ВОВК) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 було відмовлено у перегляді причинного зв`язку отримання захворювання поранення під час проходження військової служби та внесенням змін до свідоцтва хвороби №223 виданого від 16.02.1983 року ВЛК в/ч НОМЕР_1 , а саме, що ОСОБА_1 було отримано травму поранення під час проходження служби в 1957-1983 р.р. Просить визнати протиправною бездіяльність начальника Військово-лікарської комісії Центрального регіону Збройних Сил України у м. Вінниці у відмові винесення питання на розгляд про встановлення причинного зв`язку отримання захворювання поранення під час проходження військової служби Військовою лікарською комісією центрального регіону Збройних Сил України; визнати що військовослужбовець ОСОБА_1 отримав захворювання встановлені у свідоцтві про хворобу №223 від 16 лютого 1983 року Військово-лікарської комісії в/ч №51853 під час проходження військової служби, а також зобов`язати начальника Військово-лікарської комісії Центрального регіону Збройних Сил України у м. Вінниці полковника медичної служби ОСОБА_2 винести питання про отримання захворювання поранення під час проходження військової служби на розгляд Військово-лікарської комісії Центрального регіону Збройних Сил України та внести доповнення у свідоцтво про хворобу №223 від 16 лютого 1983 року винесеного ВЛК в/ч № НОМЕР_1 , що захворювання і травму «Отдаленные последствия закрытой травмы головного мозга» було отримано саме під проходження військової служби ОСОБА_1 .

На думку позивача, рішення про відмову прийняте Військово-лікарською комісією Центрального регіону Збройних Сил України у м. Вінниці протиправно та не у спосіб передбачений чинним законодавством.

Позивач та представник позивача заявлений адміністративний позов просили задовольнити з урахування заяви про доповнення та уточнення адміністративного позову від 21.03.16 року.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у задоволенні позовних вимог просила відмовити, так як рішення про відмову було прийняте відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року за №1109/15800.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 10.10.1957 року по 11.12.1983 року.

16 лютого 1983 року був обстежений ВЛК в/ч № НОМЕР_2 та був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним II степеня у військовий час. Згідно здійсненого обстеження, позивачу, було видано свідоцтво про хворобу №223.

31 серпня 2011 року до ВЛК ЦР звернувся колишній військовослужбовець, підполковник у відставці ОСОБА_1 .

В свою чергу, ВЛК ЦР розглянув військово-медичні документи та встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 10.10.1957 року по 11.12.1983 року, проте у складі діючої армії не перебував, участі у бойових діях, випробовуванні ядерної зброї не приймав. За посадою впливу шкідливих чинників військової служби (компоненти ракетного палива, радіоактивні речовини, джерела іонізуючого випромінювання, джерела електромагнітних полів) не мав, що підтверджено витягом з послужного списку особової справи.

За результатами розгляду наданих документів колишньому військовослужбовцю, підполковнику у відставці ОСОБА_1 16.09.2011 року була надана відповідь щодо неможливості перегляду та внесенням змін до постанови про причинний зв`язок по свідоцтву про хворобу №223 та було рекомендовано надати на розгляд комісії військово-медичні документи в яких зазначені факт та обставини отримання травми для встановлення чим мав місце причинний зв`зок щодо отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби.

06 липня 2015 року позивач звернувся до ВЛК ЦР щодо повторного розгляду та внесенням змін до постанови про причинний зв`язок по свідоцтву про хворобу №223.

22 липня 2015 року позивач отримав відповідь, що на запити до медико-соціальних експертних комісій стосовно громадян, які звертались до ВЛК ЦР, відповідно до Конституції України дана інформація щодо стану здоров`я громадян України є конфіденційною та може надаватись лише за їх згодою за наявності доручення щодо представлення інтересів громадянина, тому для отримання копій актів про встановлення групи інвалідності, необхідно звернутись Вінницької обласної психіатричної медико соціальної експертної комісії, тому відсутні правові підстави для перегляду постанови про причинний зв`язок захворювань.

На виконання ухвали від 04 грудня 2015 року спеціалізованою психіатричною МСЕК було надано витяги з протоколів щодо встановлення групи інвалідності.

Відповідно до отриманих матеріалів та наданої медичної книжки дану адміністративну справу було відправлено на проведення військово-лікарської експертизи.

8 лютого 2016 року на адресу суду надійшов лист від 02 лютого 2016 року №494 у якому зазначено, що у відповідності до наданих матеріалів встановити чи мало місце отримання травм, поранень чи захворювання під час проходження військової служби ОСОБА_1 не можливо на підставі вивчених матеріалів фахівцями Центральної військової лікарської комісії Міністерства оборони України.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 1.1. «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Одним із основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть (абз. 7 п. 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 2.3.1. Положення Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Пунктом 2.3.3. Положення визначено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і лікувальних закладах Міністерства оборони України; контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); контроль за об`єктивністю та достовірністю надання ВЛК, командуваннями військових частин довідок про обставини одержання військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними, резервістами травм (поранень, контузій, каліцтв); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

Згідно пункту 2.3.4. Положення ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту; розглядати, переглядати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Відповідно до глави 21 розділу II Положення причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, каліцтв, травм з виконанням обов`язків військової служби встановлюється у наступних випадках:

- під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань;

- якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів І-ІІ груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

- якщо захворювання, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій;

- якщо захворювання виникли у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності чи смерті у строки, передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 травня 1997 року № 150 "Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого опромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за №448/2252, (далі - наказ МОЗ України від 17 травня 1997 року №150), і військовослужбовець, колишній військовослужбовець має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- якщо той, військовослужбовець (колишній військовослужбовець), брав участь у ліквідації аварії на ядерних об`єктах (АЕС, ядерних енергетичних установках, ядерних реакторах тощо), крім аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого в нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року №150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- якщо той, хто пройшов медичний огляд, брав участь у випробуванні ядерної зброї, бойових радіоактивних речовин, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, внаслідок чого в нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року №150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Визначення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у громадян із проходженням ними військової служби (військових зборів) у діяльності ВЛК має першочергове значення для вирішення питань соціального захисту військовослужбовців, громадян, які знаходились на військовій службі та воєнних зборах. Від висновку ВЛК про причинний зв`язок залежить peaлізація прав на одержання одноразової допомоги у зв`язку з ушкодженням здоров`я, розмір пенсійного забезпечення, соціальних пільг і гарантій.

Згідно з Положенням, на ВЛК покладено визначення причинного зв`язку поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у військовослужбовців, громадян, які проходили військову службу та військові збори, а також визначення причинного зв`язку поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань, що призвели до смерті військовослужбовців. Визначення причинного зв`язку захворювань, що призвели до смерті колишніх військовослужбовців, відноситься до компетенції ВЛК та може розглядатися органами державної служби медико-соціальної експертизи, які підпорядковуються Міністерству охорони здоров`я України. Причинний зв`язок поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у колишніх військовослужбовців, які були оглянуті військово-лікарськими комісіями розформованих військових округів, груп військ, визначають або переглядають штатні ВЛК.

ВЛК під час огляду військовослужбовців, громадян, призваних на військові збори, якщо їм встановлено діагноз, повинні визначати причинний зв`язок отриманих цими особами поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань, в тому числі і особам, які знаходяться під слідством (судом) та визнані ВЛК непридатними до військової служби. За документами ВЛК можуть визначати причинний зв`язок поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у колишніх військовослужбовців у випадках, якщо колишні військовослужбовці в період проходження військової служби (військових зборів):

були оглянуті ВЛК;

перебували на лікуванні;

були звільнені з військової служби через хворобу, за станом здоров`я;

якщо у громадянина є явні наслідки тілесних ушкоджень, отриманих під час бойових дій в період проходження військової служби (військових зборів). При цьому характер і давність явних тілесних ушкоджень встановлюється судово-медичним експертом.

Висновок ВЛК про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв), захворювань виноситься в наступних формулюваннях:

а) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) було одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань.

б) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане тим, хто пройшов медичний огляд (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, а саме:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Положенням про військово лікарську експертизу визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначається, що військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) проходив військову службу (збори) в момент одержання поранення (контузії, травми, каліцтва). Детальне зазначення обставин отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) у довідці обов`язкове.

Постанова ВЛК приймається коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях.

Також, приймається при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії:

-Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби за військовою спеціальністю.

Постанова про причинний зв`язок захворювань оформляється:

- на військовослужбовців свідоцтвом про хворобу (довідкою), яке підлягає затвердженню штатною ВЛК;

- на колишніх військовослужбовців витягом з протоколу засідань штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв).

У складних випадках розгляд постанов про причинний зв`язок захворювань проводиться ЦВЛК із залученням, за необхідності, головних медичних спеціалістів Міністерства оборони України, Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України та інших фахівців за їх згодою.

З огляду на вищезазначене, задовольняючи адміністративний позов в частині визнання протиправною бездіяльність Військово лікарської комісії центрального регіону Збройних Сил України, суд виходив з «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», а саме, що постанови військово-лікарської комісії згідно п.20.1 Положення приймаються колегіально, більшістю голосів та оформлюються довідкою, свідоцтвом про хворобу або витягом із протоколу засідання ЦВЛК. Проте, Військовою лікарською комісією центрального регіону Збройних Сил України не було проведено жодних дій для встановлення причинно-наслідкового зв`язку отримання захворювання поранення під час проходження військової служби з наданням відповідного висновку.

Отже аналізуючи «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», суд, дійшов висновку, щодо визнання протиправною бездіяльності Військово лікарської комісії центрального регіону Збройних Сил України у зв`язку з порушенням процедури розгляду звернення позивача та надання відповідного висновку, як того вимагає Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», тому як наслідок, суд, зобов`язує Військово лікарську комісію центрального регіону Збройних Сил України розглянути на засіданні комісії питання щодо встановлення причинного зв`язку отриманої позивачем травми під час проходження військової служби та пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, за наслідками прийняти відповідний висновок.

Відмовляючи в частині позовних вимог, а саме щодо визнання військовослужбовця ОСОБА_1 , який отримав захворювання встановлені у свідоцтві про хворобу №223 від 16 лютого 1983 року Військово-лікарської комісії в/ч №51853 під час проходження військової служби, а також, щодо зобов`язання начальника Військово-лікарської комісії Центрального регіону Збройних Сил України у м. Вінниці полковника медичної служби ОСОБА_2 винести питання про отримання захворювання поранення під час проходження військової служби на розгляд Військово-лікарської комісії Центрального регіону Збройних Сил України та внести доповнення у свідоцтво про хворобу №223 від 16 лютого 1983 року винесеного ВЛК в/ч №51853, що захворювання і травму «Отдаленные последствия закрытой травмы головного мозга» було отримано саме під проходження військової служби позивачем, суд зазначає наступне.

З «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», вбачається, що лише в компетенції ВЛК є право встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців. Відтак, суд не може підміняти ВЛК щодо реалізації ним повноважень, наданих законодавством, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції військово-медичної установи.

Таким чином, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії центрального регіону Збройних Сил України.

Зобов`язати Військово-лікарську комісію центрального регіону Збройних Сил України розглянути на засіданні комісії питання щодо встановлення причинного зв`язку отриманої ОСОБА_1 травми під час проходження військової служби та пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, за наслідками розгляду прийняти відповідний висновок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна