Справа № 2-3383/2010
Суддя: Ясинський О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Селидівський міський суд Донецької області
№ 3383/2010
ПОСТАНОВА

Іменем України

м.Селидове 30 грудня 2010 р.

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий - суддя Ясинський О. В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання здійснити нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії як дитині війни,-

Встановив:

Позивач 03.12.2010 р. звернувся до суду із позовною заявою про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії як дитині війни.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є громадянином України, народився 15.07.1943 р. та відноситься до категорії дітей війни, а тому у відповідності зі ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач ніяких доплат до пенсії не виплачує, в зв'язку з чим позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області щодо нездійснення щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй недоплачену щомісячну доплату до пенсії як дитині війни за період з 01.01.2010 р. по день винесення рішення.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в зв'язку з чим судовий розгляд справи у відповідності зі ст. 122 ч. З КАС здійснюється в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, згідно до яких зазначив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області та отримує підвищення дітям війни відповідно до чинного на певний час законодавства.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги наступне.

У відповідності зі ст.1 Закону «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народилася 15.07.1943 р., є громадянином України, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області, отримує пенсію за віком, тому на нього у відповідності із Законом «Про соціальний захист дітей війни» розповсюджується правовий статус дітей війни.

У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону від 18 листопада 2004 р., оскільки текст ст. 6 в редакції Закону від 28 грудня 2007 р. визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду від 22 травня 2008 р.), який набрав чинності з 1 січня 2006 р., дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно зі ст. 7 того ж Закону, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до положень ст. 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дають Закони «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 р., «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 р.

У відповідності зі ст. 1 Закону «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі ст. 2 того ж Закону прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком, який у відповідності зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом

Відповідно до ст. 4 ч. З Закону «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною, Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік та публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

В судовому засіданні також встановлено, що ст. 71 Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 р. зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», але рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. ця норма визнана неконституційною.

Оскільки у відповідності із ст. 152 ч.2 Конституції закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, дію ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» відновлено з 9 липня 2007 р.

При визначенні розміру доплати до пенсії необхідно прийняти до уваги наступне.

У відповідності зі ст. 62 Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 р. прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність визначено у розмірі 380 гри. з 1 січня 2007 р., 387 грн. - з 1 квітня 2007 р., 395 грн. з 1 жовтня 2007 р.

Законом «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на

2007 рік» від 15 березня 2007 р. внесено зміни у ст. 62 Закону «Про Державний бюджет

України на 2007 рік», згідно яким прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила

працездатність, затверджено у розмірі 380 грн. з 1 січня 2007 р., 406 грн. - з 1 квітня 2007р., 411 грн, - з 1 жовтня 2007 р.

Такі ж розміри прожиткового мінімуму зазначені позивачем у позовній заяві, що впливає на визначення розміру щомісячної доплати до пенсії як дитині війни.

Разом з тим, ст. 7 Закону «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 15 березня 2007 р. встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

В судовому засіданні встановлено, що Законом «Про Державний бюджет України на 2008 та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 р.

текст ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, якою

виключено положення про підвищення дітям війни пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. це положення вказаного Закону визнано неконституційним, тому дію ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону від 18 листопада 2004 р.) відновлено з 22 травня 2008 р.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» (853-17) Кабінету Міністрів України надано право у 2009р. встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних розмірах лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Закону України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, нарахування та виплати у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» підлягають задоволенню за період з 01 січня 2010 року по 30 грудня 2010 року.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог щомісячно, суд враховує, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, не може бути скасовано чи звужено. Правовою гарантією забезпечення державою права на пенсійне забезпечення є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України, ст. 8 КАС України.

При цьому судом приймається до уваги, що у відповідності зі ст. 8 ч.4 КАС України відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, забороняється і суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а у разі відсутності такого закону, що регулює відповідні правовідносини, суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ст. 88 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 9,11, 88, 159-163 КАС України, суд, -

Постановив:

.

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області щодо нездійснення ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», за період з 01 січня 2010 року по 30 грудня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», за період 01 січня 2010 року по 30 грудня 2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набрала законної сили 10.01.2011 р.

Суддя(підпис)

Копія вірна(суддя)