Справа № 2-а-6115/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6115/11
Провадження № 2-а/1015/4885/11
ПОСТАНОВА

іменем України

27.10.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, у звязку з чим їй на підставі вимог ст. 6 Закону, починаючи з 01.01.2006 року повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Вважає відмову ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області щодо проведення нарахування і виплати 30 % надбавки до пенсії з 01.01.2006 р. незаконною, такою, що порушує її право, передбачене ст. 6 Закону та гарантовано Конституцією України.

ОСОБА_2 ПФУ не має підстав здійснювати нарахування йому підвищення до пенсії як дитині війни у розмірах 10 % визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», оскільки дана Постанова суперечить Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Відповідно до ст. 5 Закону, індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться за рахунок Пенсійного Фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування за рахунок коштів Державного бюджету України. У відповідності до вимог ст. 9 Закону, індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів, тобто ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області повинно здійснювати індексацію.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, члені її сімї чи близьких родичів.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просила визнати дії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області щодо виплати соціальної допомоги з порушенням Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області відновити порушене право на отримання надбавки до пенсії 30 % мінімальної пенсії за віком і перерахувати та сплатити недоплачену щомісячну надбавку як дитині війни, починаючи з 01.01.2011 р.; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області при перерахунку пенсії провести індексацію за минулі 2010, 2011 роки 30 % надбавки до мінімальної пенсії за віком розраховувати із розміру мінімальної пенсії за віком за 2010, 2011 роки: вересень 2010 р. 709 грн., жовтень 723 грн., грудень 734 грн., січень 2011 року 750 грн.; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; судові витрати в розмірі 3,40 грн. та послуги банку за його перерахування в сумі 3,00 грн. стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від з жовтня 2011 року в частині позовних вимог за період з 1 січня 2011 року по 27 березня 2011 року залишено без розгляду.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки механізм проведення розрахунку і виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» законом визначено не було. Підвищення до пенсії виплачується у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, а саме, згідно п. 8 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірах: з 22 травня 48,1 грн., з 1 липня 48,2 грн. та з 1 жовтня 49,8 грн., а тому Пенсійний фонд України фактично проводив виплати не змінюючи механізму.

Відповідно до п. 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (зміни набрали чинності 19.06.2011 р.) установлено, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету пенсійного фонду України на 2011 рік.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком та є дитиною війни відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком..

Відповідач нараховує таке підвищення позивачці у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у розмірі 49, 80 грн.

Проте, дана постанова суперечить Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія даної норми була зупинена.

Конституційний Суд України рішенням № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року по справі 1-29/2007 вирішив визнати таким, що не відповідають Конституції України і є неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» пункт 12 статті 71, яким зупинено дію ст.6 Закону України № 2195-статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489 від 19.12.2006 року і п.5 вказаначеного рішення має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції, при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Верховний Суд в своєму листі 14.07.2006 року № 1-5/400 надав роз'яснення щодо застосування законодавства з аналогічних правових відносин з огляду на рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» про незворотність дії у часі законів та інших нормативно - правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують відповідальність особи. Реалізація особою права на отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги, у випадках, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Конституційний суд України в рішенні від 22.05.2008 року по справі 1-28 зазначив, що виходячи з того, що 09 липня 2007 року Конституційний суд України прийняв рішення у справі про соціальні гарантії громадян та відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність і з 09 липня 2007 року норма ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» про підвищення пенсії дітям війни на 30 % підлягає виконанню.

Тому позовні вимоги слід задоволити в частині підвищення позивачу пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 28.03.2011 року по 23.07.2011 року включно, на підставі рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року по справі 1-28,оскільки в 2006 році Конституційний Суд України не розглядав питання відповідності Конституції України норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» і підвищення пенсії проводиться лише з моменту набрання чинності Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року.

Вихідним критерієм розрахунку такого підвищення є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, пунктом 7 Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», відповідно до п. 4 передбачено: встановити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року і на даний час він неконституційним не визнавався.

На виконання пункту 7 Закону України від 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», згідно п.6 якої установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України набрала законної сили 23.07.2011 року.

Отже, на даний час такий порядок та розмір, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, Кабінетом Міністрів України не встановлено.

Згідно ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення може бути постановлене тільки щодо правовідносин, які склались на день його постановлення, та має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 28.09.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача в період з 28 березня 2011 року по 23 липня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної вимоги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23, ст. 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем дія ЦК України не поширюється, оскільки між сторонами виник спір з приводу правомірності дій субєкта владних повноважень. Позивачем не надано жодних доказів того, що діями субєкта владних повноважень спричинено моральну шкоду, яку позивач просить стягнути, а тому суд відмовляє у задоволенні даної вимоги.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача при перерахунку пенсії провести індексацію за минулі роки в розмірі 30 % надбавки до мінімальної пенсії за віком, вважаю, що вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки в правовідносинах, що виникли між сторонами позивач не є кредитором, а відповідач боржником в розумінні положень ЦК України, та між сторонами виник спір з приводу правомірності дій субєкта владних повноважень, то положення ст. 625 ЦК України до вказаних правовідносин застосуванню не підлягають, у звязку з чим в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 4, 9, 14, 23, 86, 99, 160 163, 183-2 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком неправомірною.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити нарахування і виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1, починаючи з 28 березня 2011 року по 23 липня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук