Справа № 2-а-2271/10/1416
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 р.Справа № 2-а-2271/10/1416

Категорія: 10Головуючий в 1 інстанції: Рум`янцева Н.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Коваль М.П.
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення коштів за неотриманий продовольчий пайок, -

встановиЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення коштів за неотриманий продовольчий пайок.
Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2010 року позов задоволено. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 кошти за неотриманий продовольчий пайок у період з 23.08.2007 року по 20.09.2010 року в сумі 40688,80 грн.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2010 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:
Позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, в тому числі перебуває на військовій службі з 31.07.1997 року по теперішній час з 07.07.2005 року в В/Ч НОМЕР_1 на посаді начальника пункту заправки.
Приписами ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 року № 2011 передбачено, що військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Дію ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" згідно із Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року N 1459-III призупинено в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).
Вирішуючи питання про те, положення якого Закону підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин, колегія суддів зважає на наступне.
Відповідно до ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.
Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.
Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року N 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".
Відповідно до ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України.
Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів".
А тому до спірних правовідносин не могла бути застосована норма ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка, власне, і передбачала можливість отримання грошової компенсації замість продовольчого пайка.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволені позову ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та стягнення коштів за неотриманий продовольчий пайок слід відмовити.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та приймає нову Постанову, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2010 року по справі № 2-а-2271/10/1416, - задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення коштів за неотриманий продовольчий пайок, - скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 , - відмовити.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя М.П. Коваль