Справа № 2-а-4588/11/1470
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 р.Справа № 2-а-4588/11/1470

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів- Бойка А.В., ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року по справі за позовом прокурора Братського району Миколаївської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області до фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1 507,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - прокурор Братського району Миколаївської області звернувся до суду в інтересах управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області з адміністративним позовом до фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1 507,20 грн., яка утворилась внаслідок не сплачених до Пенсійного фонду страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року позов прокурора Братського району Миколаївської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області до фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області 1507, 20 грн. (одна тисяча пятсот сім гривень 20 коп.) заборгованості.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_2 зареєстрований з 02.02.2007 року в управлінні Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та є платником внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Зазначена заборгованість виникла внаслідок не сплачених до Пенсійного фонду страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, всупереч вимог ст. 20 Закону України №1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та наявність якої підтверджується звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік і складає1 507,20 грн.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, не сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, та вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 19 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" страхові внески нараховуються для фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності, - на суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Згідно з п. 5.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р (чинної на час виникнення спірних правовідносин) визначення сум страхових внесків відповідачем здійснюється на підставі даних у річних розрахунках.

Відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010р. борг відповідача по несплаті внесків в загальній сумі становив 1994,40 грн., проте внаслідок часткової сплати заборгованості борг відповідача зменшився і становить 1507, 20 грн. (а. с. 5).

Згідно ст. 106 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем було надіслано відповідачу вимогу про сплату страхових внесків, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вимоги № Ф-249 від 04.05.2011р., також встановлено, що ФОП ОСОБА_2 відмовився отримувати вимогу, крім того відповідачем не оскаржено у встановленому законом порядку вказану вимогу, таким чином борг не сплачений.

Проте, на час розгляду справи судом першої інстанції доказів погашення заборгованості в сумі 1 507,20 грн., яка утворилась внаслідок не сплачених до Пенсійного фонду страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідачем не було надано суду.

Отже, висновок суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості в сумі 1 507,20 грн., колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону, тому підстав для скасування ухваленого рішення не вбачається.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року по справі за позовом прокурора Братського району Миколаївської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області до фізичної особи-підриємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1 507,20 грн. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: