Справа № 2а-4380/12/1370
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р. Справа № 876/681/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року у адміністративній справі №2а-4380/12/1370 за позовом Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування вимог,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Золочівське лісове господарство» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій ДФІ у Львівській області щодо встановлення висновків про порушення п.1.5 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини затвердженого наказом ДКЛГУ від 19.02.2007 року №42, щодо укладення на внутрішньому ринку угод за цінами нижчими від тих, які склалися на останньому аукціоні; п.5. Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2008року №921 та п.2ст.31, п.п.1 та 5 ст.40, п.1.ст.41 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 року №2289-VI, ст.180 Господарського кодексу України, щодо безпідставності передання на безоплатній основі паливо-мастильних матеріалів та закупівлі паливно-мастильних матеріалів без проведення тендерних процедур в січні-квітні 2010 року, грудні 2010 року, січні-грудні 2011 року; скасування вимоги від 23.04.2012 року №07-15м/3372 про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії щодо: відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахунках з відповідними виконавцями послуг на загальну суму 136 тис. грн., та проведення претензійно-позовної роботи з виконавцями послуг, відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахунках з відповідними покупцями в сумі 31,9 тис. грн. , та проведення претензійно-позовної роботи; визнання протиправними та скасування висновків про завдання шкоди підприємству на суму 136 тис. грн.. за порушення п.2 ст.31, п.п.1 та 5 ст.40, п.1 ст.41 Закону України «Про здійснення державних закупівель», на суму 31,9 тис. грн. за порушення п.1.5 наказу Державного комітету лісового господарства України №42 від 19.02.2007 року; на суму 8,3 тис. грн.. за порушення п.5 Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого Постановою КМУ №921 від 27.10.2008 року, ст.2 Закону України №2289 від 01.06.2010 року «Про здійснення державних закупівель».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки з урахуванням норм Кодексу адміністративного судочинства України, позивач вправі оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єкт владних повноважень. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. На підставі постанов Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2012 та 01.03.2012 року, а також звернення спецпідрозділу БКОЗ УСБУ у Львівській області від 08.02.2012 року №62/14/3-258 ДФІ у Львівській області проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Золочівське лісове господарство» за період з 01.01.2009 року по 31.01.2012 року, за результатами якої складено акт ревізії №07-26/08 від 19 березня 2012 року.

23.04.2014 року ДФІ у Львівській області винесено вимогу №07-15м/3372 від 23.04.2012 року «Щодо усунень недоліків і порушень за наслідками ревізії». Вказана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Не погодившись з вимогою від 23.04.2014 року №07-15м/3372, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що виявлені при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Золочівське лісове господарство» правопорушення є збитками, збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Указом Президента України від 23 квітня 2011 року Про Положення про Державну фінансову інспекцію України, а саме підпунктом 1 пункту 4 встановлено що ДФІ України, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний фінансовий контроль за: використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Підпунктами 5, 15 та 21 пункту 6 згаданого вище Положення встановлено, що ДФІ України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку здійснювати державний фінансовий контроль шляхом проведення інспектування у формі планових та позапланових ревізій певного комплексу чи окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій; пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави вважати, що здійснення контролю за використанням коштів державного та місцевого бюджетів належить органам державного фінансового контролю, які, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являють обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, а отже, в цій частині - є обов'язковою до виконання.

Виявлені збитки відшкодовуються підконтрольною установою в добровільному порядку. У випадку, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимоги, орган державного фінансового контролю має право визначити розмір понесених збитків та звернутися до суду в інтересах держави для вирішення спору та стягнення збитків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що наявність в органу державного фінансового контролю права виносити вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

З висновків та акту перевірки, проведеної ДФІ у Львівській області випливає, що ревізією виявлено порушення допущені ДП «Золочівське лісове господарство», що призвели до втрат ресурсів на суму 547,2 тис грн., у тому числі незаконні видатки ресурсів - 515,3 тис. грн. та факти недоотримання фінансових ресурсів підприємством - 31,9 тис. грн. Крім того, виявлено інші порушення законодавства з фінансових питань (порушення законодавства у сфері закупівель) - 4920,5 тис. грн.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 17 лютого 2015 року у справі №21-4а15, постанові від 21 квітня 2015 року у справі № 21-96а15.

Крім того, Верховним Судом України висловлена правова позиція щодо питання стягнення збитків, у постанові від 15 квітня 2014 року по справі за позовом Талалаївського міського центру зайнятості Чернігівської області до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги. У вказаній постанові зазначено, що визначена у вимозі сума, яка є предметом спору - є збитками, які стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає такий позов.

Таким чином, з урахуванням того, що виявлені при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Золочівське лісове господарство» правопорушення є збитками, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Що стосується посилань апелянта на постанову про закриття кримінального провадження, то відсутність складу кримінального правопорушення в діях керівника, не є доказом відсутності порушень фінансової дисципліни.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року у адміністративній справі №2а-4380/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 28.03.2016р.