Справа № 805/248/16-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 р. Справа №805/248/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15 год. 45 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючий суддя: Куденков К.О.;

секретар судового засідання: Притула С.С.;

за участю:

позивача: не з'явився

представників відповідача-1: Дундар В.В., Гуценко Т.О.

представника відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про скасування рішення, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3.) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (надалі - відповідач) про скасування рішення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення позивача; поновлення позивача на займаній посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй не надходило пропозицій щодо переведення на роботу в іншу місцевість, а також пропозицій складання заяви про незастосування заборон та згоди на проведення перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади». Позивач зазначає, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідачем порушені положення ч.4 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач-1 надав письмові заперечення на позовну заяву, за якими просив відмовити у задоволені позовних вимог. У письмових запереченнях наведено, що з 20.03.2012р. позивача призначено на посаду старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, а з 10.09.2013р. по 12.06.2016р. позивачу надано відпустку по догляду за дитино до досягнення нею 3-річного віку.

Відповідач-1 зазначає, що ОСОБА_3 не перемістилась з установою, ні в який спосіб не виявила наміру бути переведеною на роботу в іншу місцевість разом з установою та не повідомила про місце перебування та засоби зв'язку. Відповідач-1 зазначив, що матеріали особової справи та контактна інформація з позивачем була втрачена. Відповідач вважає, що діяв в межах чинного законодавства при звільненні позивача відповідно до п.7-2 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України. Відповідач посилається на те, що ним було вжито усіх можливих заходів щодо інформування працівників щодо строків проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», та необхідності подання встановлених документів, а наказ №948/4 від 21.08.2015р. «Про початок проведення в районних управліннях юстиції у місті Донецьку перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади»» був розміщений 21.08.2015р. на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України у розділі «Очищення влади», який є загальнодоступним.

Відповідач-2 письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Представник відповідача-2 до судового засідання не з'явився.

Представники відповідача-1 у судовому засіданні адміністративний позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача-1, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Згідно з копією паспорту громадянина України НОМЕР_1, виданого 15.05.2013р. Волноваським РВ ГУ ДМС в Донецькій області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання з 17.12.2002р.: АДРЕСА_1.

До суду надане свідоцтво серія НОМЕР_2 від 05.07.2013р. про народження ОСОБА_4, мати - ОСОБА_3 Вказане свідоцтво видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області.

У відповідності до п.1 наказу в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.08.2015р. №948/4 «Про початок проведення в районних управліннях юстиції у місті Донецьку перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», наказано провести перевірку, передбачену Законом України «Про очищення влади», стосовно посадових осіб Будьоннівського, Ворошиловського, Калінінського, Київського, Кіровського, Куйбишевського, Ленінського, Петровського, Пролетарського районних управлінь юстиції у місті Донецьку, визначивши днем початку проведення перевірки 01.09.2015р.

Згідно з п.3 вказаного наказу, управління кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повинно забезпечити:

- доведення цього наказу до відома посадових осіб Будьоннівського, Ворошиловського, Калінінського, Київського, Кіровського, Куйбишевського, Ленінського, Петровського, Пролетарського районних управлінь юстиції у місті Донецьку, які перемістились на підконтрольну Україні територію разом з установою, фактично виконують визначені повноваження, шляхом ознайомлення з ним під особистий підпис;

- доведення цього наказу до відома посадових осіб Будьоннівського, Ворошиловського, Калінінського, Київського, Кіровського, Куйбишевського, Ленінського, Петровського, Пролетарського районних управлінь юстиції у місті Донецьку, які не перемістились на підконтрольну Україні територію разом з установою, не здійснюють функції, перебувають на тимчасово неконтрольованій території або не надали відомості про місце перебування, шляхом оприлюднення на офіційному веб-сайті Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

У судовому засіданні від 17.03.2016 року представником відповідача надані пояснення за якими після переїзду відповідача до м. Краматорськ ОСОБА_3 не зверталася до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, особова справа ОСОБА_3 та її контактні данні після переміщення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до м. Краматорськ - не збереглись.

З наданих у судовому засіданні від 17.03.2016 року представником відповідача пояснень вбачається, що розміщення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України наказу від 21.08.2015р. №948/4 відповідач вважає належним повідомленням позивача про початок перевірки, яка передбачена Законом України «Про очищення влади». При цьому, представник позивача зазначив, що вказаний наказ не був розміщений на веб-сайті Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у зв'язку з технічними складностями.

Жодних доказів щодо доведення наказу від 21.08.2015р. №948/4 «Про початок проведення в районних управліннях юстиції у місті Донецьку перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади»» особисто до позивача до суду не надано.

Відповідно до наданої до суду копії трудової книжки позивача НОМЕР_3, 02.12.2008р., 20.12.2011 року ОСОБА_3 переведено на посаду державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у місті Донецьку.

За наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.09.2015р. №2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» звільнено ОСОБА_3, старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, з займаної посади 11 вересня 2015 року, відповідно до п.7-2 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (п.39 наказу).

Також, вказаним наказом до позивача застосована заборона, передбачена частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до пп.5 п.2 Наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014р. № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» в.о. начальника Головного управління юстиції у Донецькій області Гаркуші О.І. наказано довести до відома всіх працівників Головного управління юстиції у Донецькій області, підпорядкованих територіальних органів та установ юстиції про переміщення відповідних органів та установ, запропонувати їм переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідним органом або установою юстиції, одночасно попередивши про наступне звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України у разі відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом із органом або установою.

До суду не надано доказів пропонування позивачу переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідним органом або установою юстиції.

Відповідно до пп.9 п.2 Наказу міністерства юстиції України від 25.11.2014р. № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» в.о. начальника Головного управління юстиції у Донецькій області Гаркуші О.І. наказано вжити заходів щодо вивезення, у разі можливості, майна та документації.

Суд враховує службову записку заступника начальника управління - начальника відділу по роботі з персоналом управління кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6 від 11.09.2015р. щодо неможливості вивезення матеріалів особових справ співробітників та втрату контактної інформації відносно осіб, які перебувають у довгострокових відпустках, проте це не вказує на те, що позивач була обізнана про відсутність у відповідача контактної інформації про неї і неможливість встановити з нею зв'язок.

У відповідності до п.7-2 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України встановлено, що підставами припинення трудового договору є: з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».

Згідно з ч.2 ст.36 Кодексу законів про працю України визначено, що у випадках, передбачених пунктами 7 і 7-1 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про очищення влади».

На момент розгляду цієї справи Закон України «Про очищення влади» або окремі його положення таким, що не відповідає Конституції України не визнавався.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.4 Закону України від 16 вересня 2014 року №1682-VII «Про очищення влади» встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Приписами абзацу першого ч.3 ст.4 вказаного Закону передбачено, що неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Суд зазначає, що звільнення за вказаними приписами законодавства проводиться не за ініціативою власника, а на виконання імперативних приписів Закону України «Про очищення влади».

У відповідності до п.10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади» передбачено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що вказані заходи здійснюються незалежно від знаходження посадових та службових осіб у відпустках, лікарняних, тощо.

Таким чином, заходи з очищення влади (люстрації) розповсюджуються на відповідача.

Закон України «Про очищення влади» визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні, про що зазначено у преамбулі цього Закону.

За приписами ч.2 ст.1 вказаного Закону встановлено, що очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: - верховенства права та законності; - відкритості, прозорості та публічності; - презумпції невинуватості; - індивідуальної відповідальності; - гарантування права на захист.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

У відповідності до статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 38 конституції України передбачено, що громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

За приписами частини 6 статті 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Суд зазначає, що звільнення особи з підстав, які встановлені Законом України «Про очищення влади», у тому числі через неподання передбаченої ст.4 цього Закону заяви, та застосування передбаченої ч.3 ст.1 цього Закону заборони здійснюється у передбаченому законодавством порядку.

Застосування таких заходів як звільнення особи та передбаченої ч.3 ст.1 цього Закону заборони без додержання всіх приписів такого порядку є незаконним.

Відповідно до абзацу першого ч.4 ст.5 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014р. № 563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади»» затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до п.5 вказаного Порядку встановлено, що керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Згідно з п.6 вказаного Порядку передбачено, що рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

Також, п.7 вказаного Положення передбачено, що у разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному веб-сайті.

Таким чином, оприлюднення на веб-сайті рішення про початок проведення перевірки в органі та доведення про таке рішення відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці, - є окремими заходами з реалізації Закону України «Про очищення влади», які не підлягають ототожненню. Оприлюднення на веб-сайті рішення про початок проведення перевірки здійснюється з метою надання можливості невизначеному колу осіб ознайомитися з цим рішенням.

Вказаними законодавчими приписами не визначено певного способу доведення відповідальним структурним підрозділом до осіб рішення про початок проведення перевірки в органі. Проте зі змісту п.6 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» вбачається, що відповідна інформація доводиться особисто до посадової особи шляхом вчинення активних дій відповідальними особами такого органу, а не шляхом розміщення у загальнодоступних ресурсах для невизначеного кола осіб, оскільки в такому разі обов'язок доведення рішення про початок проведення перевірки перетворюється на обов'язок особи, яка підлягає перевірці, постійно відстежувати загальнодоступні ресурси, фактично «чергувати».

Суд вважає, що перекладання на особу, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, обов'язку активного та постійного пошуку інформації щодо діяльності органу, в якому проводиться перевірка за Законом України «Про очищення влади», та щодо прийнятих таким органом рішень - є необґрунтованою та безпідставною.

На підставі наведеного, суд не приймає посилання відповідача-1 на доведення до відома позивача наказу від 21.08.2015р. №948/4 «Про початок проведення в районних управліннях юстиції у місті Донецьку перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» шляхом оприлюднення цього наказу на веб-сайті.

Таким чином, оскільки встановлений ч.2 ст.4 Закону України «Про очищення влади» строк для подання заяви обчислюється з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, а до позивача не було доведено рішення про початок проведення перевірки в органі, суд вважає, що наказ від 11 вересня 2015 року №2152/1 в спірній частині прийнято з порушенням встановленого порядку проведення перевірки, всупереч задекларованим Законом України «Про очищення влади» принципам верховенства права та законності та всупереч меті цього Закону - захисту та утвердження прав людини в Україні.

З метою реалізації гарантованого Конституцією України захисту від незаконного звільнення, суд вбачає наявність достатніх підстав для скасування наказу від 11 вересня 2015 року №2152/1 в частині звільнення позивача з займаної посади та поновлення позивача на займаній посаді.

Частино другою ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне в порядку ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог і скасувати наказ від 11 вересня 2015 року №2152/1 в частині застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про скасування рішення, поновлення на посаді - задовольнити повністю.

Скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 вересня 2015 року №2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» в частині звільнення ОСОБА_3, старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, з займаної посади та застосування до ОСОБА_3 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Поновити ОСОБА_3 на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у місті Донецьку з 12 вересня 2015 року.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у місті Донецьку підлягає негайному виконанню.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошено у судовому засіданні 17 березня 2016 року, складання постанови у повному обсязі - 22 березня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Куденков К.О.