Справа № 826/26401/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року м. Київ справа № 826/26401/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіна Л.О., Уповноважена особа, відповідач) про:

- визнання протиправними дій Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку № 34/40-09/31 від 28.05.2015;

- зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження в адміністративній справі від 04.12.2015 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, Фонд, третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.05.2015 між ним та ПАТ «Український професійний банк» був укладений договір банківського рахунку № 34/40-09/31, по умовам якого Банком було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1.

В це же день на вказаний вище рахунок було зараховано грошові кошти в розмірі 184 350,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку.

В подальшому, позивачу стало відомо, що в цей самий день на підставі постанови Правління НБУ «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» від 28.05.2015 № 348 виконавчою дирекцією Фонду 28.05.2015 прийнято рішення № 107 про запровадження в ПАТ «Український професійний банк» тимчасової адміністрації на три місяці та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Після чого, на адресу позивача надійшов лист відповідача за вих. № 01-10/4087 від 27.08.2015, згідно якого ОСОБА_1 було повідомлено, що його невключено до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк» у зв'язку із визнанням нікчемними правочини, а саме: договору банківського рахунку № 34/40-09/31 від 28.05.2015, укладеного між ним та Банком, а також операції з перерахування на його банківський рахунок коштів у сумі 184 350,00 грн., на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що за результатами перевірки було виявлено рахунки фізичних осіб, кошти на яких (в межах гарантованої суми) виникли шляхом фактичного перерахування з поточних і депозитних рахунків інших фізичних осіб та/або юридичних осіб (сума на яких перевищувала суму, яка відшкодовується Фондом або не відшкодовується Фондом взагалі), внаслідок чого збільшилась гарантована сума відшкодування коштів фізичних осіб, за рахунок Фонду. Зокрема, було виявлено поточний рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1, що є позивачем у даній справі. В ході перевірки було встановлено, що операція за рахунком № НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_1 здійснена 28.05.2015, тобто в період, коли діяла постанова Правління НБУ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 30.04.2015 № 293/БТ, відповідно до якої в діяльності Банку діяло обмеження щодо недопущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Комісією з перевірки договорів (інших правочинів) було достовірно встановлено, що за рахунком № НОМЕР_1, відкритим на ім'я ОСОБА_1 відповідно до Договору банківського рахунку № 34/40-09/31 від 28.05.2015, здійснено перерахування коштів у сумі 184 350,00 грн. з поточного рахунку юридичної особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ПрАТ «СК «Брокбізнес»), який також відкритий у ПАТ «Український професійний банк».

Як наслідок, на переконання відповідача, сукупність наведених обставин та доказів, що їх підтверджують вказують на беззаперечну наявність умислу ПрАТ «СК «Брокбізнес» та позивача отримати кошти за рахунок ФГВФО, що передбачає незаконне заволодіння державними коштами.

Отже, внаслідок укладення нікчемного правочину, кредитору Банку (ПрАТ «СК «Брокбізнес») були надані переваги перед іншими кредиторами прямо не встановлені законом або внутрішніми документами Банку, що в свою чергу призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

В зв'язку з цим, комісією банку з перевірки договорів (інших правочинів) було прийнято рішення, яке оформлене Протоколом № 21 від 17.08.2015, з урахуванням додатку до нього - Протоколу № 1 від 26.06.2015, яким були затверджені результати перевірки, якою виявлено правочини (договори), що є нікчемними згідно із ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач вважає, що підстави включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відсутні, а отже, позовні вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

В наданих запереченнях на позовну заяву, відповідач просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи подав письмові пояснення, в яких зазначає, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право Уповноваженої особи Фонду формувати висновок про нікчемність правочинів та повідомлення про це сторін договору. Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (ПАТ «УПБ») повідомило письмово позивача листом про нікчемність договору банківського рахунку відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, на переконання третьої особи, позивач є тією особою, яка не набула прав на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак вказана особа правомірно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, адже у разі виявлення ознак нікчемності правочину, вчиненого вкладником Уповноважена особа Фонду не включає таку особу до переліку, оскільки нікчемний правочин не створює правових наслідків, окрім тих, що пов'язані з його нікчемністю.

З наведеного в сукупності вбачається, що право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають фізичні особи - вкладники, які розмістили свої кошти у банку за договором банківського вкладу або банківського рахунку. Тобто, гарантії Фонду поширюються на кошти, які мають статус вкладу та розміщені за чинним договором між банком та фізичною особою.

В наданих письмових поясненнях, представник третьої особи просив в задоволенні позову повністю відмовити.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 10.02.2016 представника третьої особи, суд дійшов висновку про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) був укладений Договір банківського рахунку № 34/40-09/31 (далі - Договір № 34/40-09/31), відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 відповідно до вимог чинного законодавства України, Інструкції Національного банку України «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», інших нормативно-правових актів Національного банку України та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнтові (власнику рахунка), грошові кошти що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, а також надавати банківські послуги за дорученням Клієнта в межах вимог нормативно-правових актів НБУ (пп. 1.1 Договору № 34/40-09/31).

Відповідно до виписки з банківського рахунку, на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 були зараховані грошові кошти в розмірі 184 350,00 грн.

Як встановлено під час розгляду справи, постановою Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 30 квітня 2015 року № 293/БТ Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» віднесено до категорії проблемних та останньому встановлено наступні обмеження в його діяльності, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (далі - ПАТ «УПБ») до категорії неплатоспроможних» від 28 травня 2015 року № 348, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 травня 2015 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» № 107, згідно з яким з 29 травня 2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну. Тимчасову адміністрацію в АТ «УПБ» запроваджено строком на три місяці з 29.05.2015 по 28.08.2015 включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» від 28 серпня 2015 року № 562, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 серпня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» № 158, згідно з яким з 31 серпня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання; уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «УПБ» призначено Пантіну Любов Олександрівну та останній делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ», визначені ст. ст. 37 та 38, частинами першою та другою ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на один рік по 30 серпня 2016 року включно.

У той же час, як встановлено під час розгляду справи, на адресу позивача від відповідача надійшов лист за вих. № 01-10/4087 від 27.08.2015, згідно якого ОСОБА_1 було повідомлено, що його невключено до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк» у зв'язку із визнанням нікчемними правочини, а саме: договору банківського рахунку № 34/40-09/31 від 28.05.2015, укладеного між ним та Банком, а також операції з перерахування на його банківський рахунок коштів у сумі 184 350,00 грн., на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України.

Незгода позивача з діями відповідача щодо невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та необхідність в зобов'язанні відповідача вчинити певні дії обумовили позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України надані особами, які беруть участь у справі докази та пояснення представників сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд не погоджується з доводами ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення № 14).

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цього, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем встановлено, що 17 серпня 2015 року комісією з перевірки договорів, призначеної наказом № 26/ТА від 29.05.2015, прийнято рішення, оформлене Протоколом № 21, відповідно до якого затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори), що є нікчемними згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно переліку, який є додатком до цього рішення, у тому числі й договір банківського рахунку від 28.05.2015 № 34/40-09/31.

Комісією з перевірки договорів (інших правочинів) було достовірно встановлено, що за рахунком № НОМЕР_1, відкритим на ім'я ОСОБА_1 відповідно до Договору банківського рахунку № 34/40-09/31 від 28.05.2015, здійснено перерахування коштів у сумі 184 350,00 грн. з поточного рахунку юридичної особи - ПрАТ «СК «Брокбізнес», який також відкритий у ПАТ «УПБ».

Станом на 28.05.2015 на депозитних рахунках ПрАТ «СК «Брокбізнес», відкритих у ПАТ «УПБ» обліковувались грошові кошти в загальному розмірі 1 289 152,06 грн.

Таким чином, ПрАТ «СК «Брокбізнес» було саме кредитором банку.

Цього ж дня, ПрАТ «СК «Брокбізнес» дізнавшись про віднесення ПАТ «УПБ» до категорії проблемних звернулось до Банку з проханням щодо дострокового повернення депозитів. Проте, повернути вказаній юридичній особі грошові кошти Банк не мав можливості через відсутність у Банка, як готівкових так і безготівкових коштів, що підтверджується Довідкою з кореспондентського рахунку Банку. Так, ПрАТ «СК «Брокбізнес» перерахувало на свій поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_2 грошові кошти, що знаходилися на його вкладах (достроково повернувши вклади) у розмірах, а саме: 1 032 794,52 грн. (з урахуванням нарахованих відсотків); 51 639,73 грн. (з урахуванням нарахованих відсотків); 204 717,81 грн. (з урахуванням нарахованих відсотків), зокрема, в загальній сумі - 1 289 152,06 грн.

Як вказує відповідач, операція з безготівкового перерахування коштів у зазначену дату відбутися не могла, оскільки залишок коштів на кореспондентському рахунку Банку станом на 28.05.2015 складав 291 732,91 грн., тому ПрАТ «СК «Брокбізнес» було прийнято рішення здійснити фіктивне перерахування коштів зі свого рахунку на рахунки інших фізичних осіб, з метою повернення останньому в подальшому всієї суми вкладу.

Так, 28 травня 2015 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснило перерахування грошових коштів на поточні рахунки семи фізичних осіб у сумах, які не перевищують розмір, що гарантується Фондом, а саме: 183 150,00 грн., 191 500,00 грн., 183 150,00 грн., 179 850,00 грн., 175 000,00 грн., 191 500,00 грн. та 184 350,00 грн. (де 184 350,00 грн. переказувалися ОСОБА_1 - позивачу).

Таким чином, з метою штучного виведення своїх грошових коштів, ПрАТ «СК «Брокбізнес» 28.05.2015 здійснило перерахування грошових коштів у розмірі, що є тотожною сумі, що гарантується Фондом (до 200 000,00 грн.) на сім рахунків, відкритих на різних фізичних осіб.

Зміст дій ПрАТ «СК «Брокбізнес» полягає у тому, що залишок грошових коштів на його рахунках не відшкодовувався Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а Банк через проблеми з ліквідністю ще з березня 2015 року перестав належним чином виконувати свої зобов'язання перед клієнтами банку, а отже, існували ризики неможливості повного або часткового задоволення вимог цього кредитора у випадку прийняття рішення щодо ліквідації Банку.

Тобто, внаслідок укладення нікчемного правочину, кредитору Банку (ПрАТ «СК «Брокбізнес») були надані переваги перед іншими кредиторами прямо не встановлені законом або внутрішніми документами Банку, що в свою чергу призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм чинного законодавства.

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Суд звертає увагу на ту обставину, що рішення суб'єкта владних повноважень щодо затвердження результатів перевірки, якою виявлено правочини (договори), що є нікчемними згідно із ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Протокол № 21 від 17.08.2015) є чинним та позивачем не оскаржується.

Також суд зазначає, що відповідно до положень п. 1 ч. 4 статті 38 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вбачається, з листа відповідача вих. № 01-10/4087 від 27.08.2015, надісланого позивачу, та письмових заперечень на позовну заяву відповідача, підставою для визнання правочину позивача нікчемним став п. 7 ч. 3 статті 38 Закону 4452-VI.

Суд звертає увагу на ту обставину, що постановою Правління НБУ від 30.04.2015 № 293/БТ ПАТ «Український професійний банк» було віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів та останньому встановлено наступні обмеження в його діяльності, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Таким чином, укладення ПАТ «УПБ» 28 травня 2015 року договору банківського рахунку № 34/40-09/31 з фізичною особою ОСОБА_1 та транзакції/операції із зарахування грошових коштів в розмірі 184 350,00 грн. на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 було здійснено в порушення нормативів НБУ.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав до включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ознаки протиправних дій в уповноваженої особи відсутні.

Беручи до уваги те, що вимоги позивача стосовно зобов'язання відповідача вчинити певні дії є похідними вимогами від попередньої вимоги, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими статті 86 КАС України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв'язку із чим в задоволені адміністративного позову слід відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 КАС України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко