Справа № 826/13717/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (далі - Відповідач) про визнання Позивача вкладником ПАТ «Банк Камбіо» з належною їй сумою у розмірі 169 620, 00 грн, отриманою за договором дарування, укладеним 27 вересня 2014 року між ОСОБА_4 та Позивачем, посвідченим приватним нотаріусом Авдієнком В.П. і зареєстрованого в реєстрі за №1648; визнання протиправною бездіяльності Відповідача щодо невключення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із належною їй сумою у розмірі 169 620, 00 грн; зобов'язання Відповідача включити Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою у розмірі 169 620, 00 грн та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо Позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою у розмірі 169 620, 00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 лютого 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 вересня 2014 року між ОСОБА_4 (Дарувальник) та Позивачем (Обдарована) укладено договір дарування грошових коштів, відповідно до умов якого Дарувальник дарує Обдарованій безоплатно та безумовно у власність грошові кошти, якими є валютні цінності у розмірі 11 000,00 доларів США, які знаходяться на поточному рахунку у ПАТ «Банк Камбіо», що на день укладання цього договору за курсом НБУ (12,9088) еквівалентно 141 996,80 грн.

Позивач задекларувала зазначену суму як доходи, що мала отримати на підставі договору дарування та подала податкову декларацію про майновий стан та доходи до Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, що підтверджується печаткою податкового органу на документі від 24.04.2015 року.

21 листопада 2014 року ОСОБА_4 (Дарувальник) звернулася до ПАТ «Банк Камбіо» (Банк) із заявою про відкриття рахунку на користь третьої особи - ОСОБА_2 та перерахування грошових коштів.

25 листопада 2014 року Банк листом №19/2679 повідомив заявника, що контролюючими органами зупинено відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам у Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо», у тому числі і ОСОБА_2

Постановою Правління Національного Банку України від 25 вересня 2014 року №603 ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.

04 грудня 2014 року на підставі постанови Правління НБУ від 04.12.2014 року №782 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо», яким з 05 грудня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо», , МФО 380399, місцезнаходження: вул.Заньковецької /Станіславського, 3/1, м.Київ, 01001.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 05 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Банк Камбіо».

02 березня 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання з 02 березня 2015 року; призначено уповноважену особу Фонду строком на один рік: з 02 березня 2015 року по 01 березня 2016 року.

Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича.

В подальшому Позивач звернулась до Відповідача із заявою про вжиття заходів щодо виплати вкладнику ОСОБА_2 коштів на підставі договору дарування від 27.09.2014 року, укладеного з ОСОБА_4

02 квітня 2015 року Відповідач листом №19/1031 повідомив Позивачу, що операції по рахунку підпадають під ознаки нікчемності та після отримання відповіді про законність операцій по рахунку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб будуть вжити заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

Відповідно ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Положеннями статті 12 Закону передбачено, що виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно ч.1, 2, 4 ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов»язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Статтею 44 Закону передбачено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст.27 Закону, а саме:

1.Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

2.Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

3.Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

4.Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

5.Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

6.Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктом 1 частини 6 статті 36 Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Як зазначалось вище, згідно договору дарування від 28.09.2014 року ОСОБА_4 (Дарувальник) подарувала Позивачу (Обдарована) валютні цінності у розмірі 11 000,00 доларів США, які знаходяться на поточному рахунку у Публічному акціонерному товариству «Банк Камбіо», що на день укладання цього договору за курсом НБУ (12,9088) еквівалентно 141 996,80 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладання Позивачем або на користь Позивача договорів банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості щодо відкриття в ПАТ «Банк Камбіо» рахунку на ім'я ОСОБА_4 та відсутні відомості звернення ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Камбіо» щодо перерахування коштів Позивачу за договором.

Так, Позивачем не вносилися кошти до банку та Позивач не є власником іменного депозитного сертифіката. Відомості про Позивача, як вкладника, у банку не ідентифіковані.

Таким чином, в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Позивач не є вкладником ПАТ «Банк Камбіо» та, відповідно, не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Між тим, Позивач в даному випадку за умовами договору дарування грошових коштів є кредитором відносно Банку, а не вкладником, оскільки не укладала договір банківського вкладу (рахунку), а лише набула право вимоги на кошти за вкладом відповідно до договору дарування від 27.09.2014 року.

Задоволення таких вимог кредиторів банку здійснюється у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації і продажу майна банку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 червня 2015 року у справі №К/800/17460/15.

Також слід зазначити, що факт декларування Позивачем подарованої їй суми як доходу не є підставою для набуття Позивачем статусу вкладника в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у Відповідача відсутні підстави для включення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання Відповідача включити Позивача до переліку вкладників і подати до Фонду інформацію про Позивача, є необґрунтованими та безпідставними і задоволенню не підлягають.

Вимоги Позивача про визнання її вкладником ПАТ «Банк Камбіо» задоволенню не підлягають, оскільки є похідними.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 31 березня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.