Справа № 464/154/16-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/154/16-а
пр.№ 2-а/464/71/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

представників відповідачів Саракун Ю.М., Матковської О.В.

представника третьої особи Кінаш Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради, про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

11.01.2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною постанови від 24.12.2015 року про накладення адміністративного стягнення. Вважає притягнення до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки порушення не допускала.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та скасувати постанову про накладення на позивачку адміністративного стягнення. При цьому представник позивача посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не повноважною особою, доказів скоєння позивачкою правопорушення немає, позивачка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду протоколу.

Представники відповідачів та представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на законність та обгрунтованість постанови. Тому просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представника позивачки, представників відповідачів, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

18.11.2015 року виявлено самочинно встановлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 ТС-МАФ за адресою: АДРЕСА_1, про що складено вимогу № 2410 Б -в3681 в термін до 25.11.2015 року подати дозвільні документи на встановлення тимчасової споруди або демонтувати її.

26.11.2015 року позивачці направлено запрошення № 2.15-197 прибути в КП «Адміністративно-технічне управління» для з'ясування ситуації щодо виявленого порушення.

04.12.2015 року головним інженером КП «Анміністративно-технічне управління» Львівської міської ради Гнипою С.П. в присутності представника позивачки за нотаріально посвідченою довіреністю - ОСОБА_7, складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 04.12.2015 року виявлено самочинно встановлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 ТС-МАФ за адресою: АДРЕСА_1.

24.12.2015 року Адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації ЛМР винесено постанову № 315 в справі про адміністративне правопорушення відносно позивачки. Остання була визнана винною та притягнута до адмінвідповідальності за ст. 152 КпАП України у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за самочинно встановлений ТС-МАФ за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Після з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд вбачає в діях позивачки склад правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України.

Так, об'єктивною стороною вищезазначеного правопорушення є порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Згідно положень статті 1 цього ж Закону, територія (в населеному пункті) - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Статтею 13 Закону передбачено, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належать:

-території загального користування:

- парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

- пам'ятки культурної та історичної спадщини;

- майдани, площі, бульвари, проспекти;

- вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

- пляжі;

- кладовища;

- інші території загального користування;

- прибудинкові території;

- території будівель та споруд інженерного захисту територій;

- території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: 1) утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

При цьому, згідно ч. 1 статті 16 вказаного Закону, на об'єктах благоустрою категорично забороняється:

- виконувати роботи без дозволу у разі, якщо обов'язковість його отримання передбачена законом;

- самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева;

- вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;

- складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;

- самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;

- встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України;

- влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;

- випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;

- здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що своїми діями позивачка порушила вимоги п. 20.1.24 Правил благоустрою м. Львова шляхом самочинного встановлення ТС-МАФ на вулиці. Розділ 20 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 року, містить в собі перелік дій, за які настає адміністративна відповідальність. Такими діями, зокрема, є самочинне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійних і тимчасових огорож, риштувань, дорожніх знаків, кіосків, яток стаціонарних, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та несвоєчасна їх перереєстрація, самовільне паркування автомобілів у межах зони паркування.

Як вбачається з матеріалів справи, на вул. Виговського позивачка встановила ТС-МАФ, тобто тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності (мала архітектурна форма). Жодних дозвільних документів на встановлення цієї споруди позивачкою ні під час складання протоколу, ні в судовому засіданні надано не було. Отже, факт самовільного встановлення позивачкою тимчасової споруди знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Представник позивачки посилався на те, що в діях позивачки відсутній склад правопорушення, оскільки законодавство не передбачає такого терміну, як ТС-МАФ. Суд вважає таке посилання безпідставним.

При цьому суд враховує, що п. 20.1.24 Правил благоустрою м. Львова дійсно не містить такого поняття, як ТС-МАФ. Проте, в ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» закріплена категорична заборона самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо. Поняття «тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності (мала архітектурна форма)» не означає окремого виду споруди, а узагальнює різни види невеликих споруд, які виконуються з полегшених конструкцій і встановлюються тимчасово без улаштування фундаменту, які можуть бути у вигляді павільйонів, кіосків тощо.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження наявність в діях позивачки складу правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАп України.

Також суд вважає таким, що не ґрунтується на вимогах закону посилання представника позивачки на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений неповноважною особою.

Статтею 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 КпАП України у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 152 КпАП України мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами

сільських, селищних, міських рад.

Рішенням Львівської міської ради № 294 від 30.04.2015 року посадовим особам КП «Адміністративно-технічне управління» надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 152 КпАП України.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно позивачки, працює на посаді інженера з об'єктивного контролю відділу нагляду за станом благоустрою (наказ № 178 від 14.12.2009 року). В його посадові обов'язки входить обстеження стану благоустрою територій комунальної власності, підприємств, організацій тощо, визначення наявності дозволів на розміщення та відповідність малих архітектурних форм погодженим проектам згідно вимог «Правил благоустрою і утримання території м. Львова». Також в його обов'язки входить оформлення протоколів про адміністративні правопорушення при виявленні порушень «Правил благоустрою і утримання території м. Львова» (п.п. 5, 6 Посадової інструкції інженера з об'єктивного контролю відділу нагляду за станом благоустрою від 12.04.2010 року).

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно позивачки складено повноважною особою та з дотриманням вимог законодавства.

В той же час, в судовому засіданні встановлено, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення був проведений з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи

користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по

справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її

сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повістка, якою позивачка викликалася на засідання адміністративної комісії, направлена позивачці рекомендованим листом 18.12.2015 року за кодом 338, проте отримана нею лише 20.01.2016 року, про що свідчить довідка за результатами пошуку по штрихкодовому ідентифікатору.

З цього виходить, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у адміністративної комісії не було даних про своєчасне повідомлення позивачки про місце і час розгляд справи. В результаті чого розгляд справи було проведено без участі позивачки та без її належного повідомлення, що є порушенням вимог чинного законодавства.

За таких обставин суд не вбачає законних підстав для відмови в задоволенні позову, тому постанова № 315 від 24.12.2015 року про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності - підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 13, 16, 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», розділу 20 Правил благоустрою м. Львова, ст.ст. 9, 152, 254-256, 268 КпАП України, ст.ст. 5-15, 71, 100, 103, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради № 315 від 24 грудня 2015 року про накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення за ст. 152 КпАП України у виді штрафу, закривши провадження по цій справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий :