Справа № 2-а-3306/10
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-3306/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 р. м.Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м . Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

при секретарі Дасюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

16.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання дій неправомірними при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки та невиплаті грошової компенсації за не отриману путівку для санаторно-курортного лікування, зобовязання відповідача здійснити перерахунок та стягнути щорічну допомогу на оздоровлення за 2009-2010 роки відповідно до ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та грошову компенсацію за не отриману путівку для санаторно-курортного лікування за 2009-2010 роки відповідно до п.4 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязання виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в новому розмірі з 01.01.2011 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Зазначає, що згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії передбачено надання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати. Проте, Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради щорічна допомога на оздоровлення виплачена у розмірі, передбаченому Постановою КМУ. Зазначає, що надання допомоги на оздоровлення в значно меншому розмірі порушує його право на соціальний захист, що гарантовано Конституцією України. Вказує, що згідно п.4 ст.20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на грошову компенсацію за не отриману путівку для санітарно курортного лікування в розмірі її середньої вартості, однак відповідачем виплата вказаної компенсації не проводиться.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.11.2010 року позов ОСОБА_1 в частині вимог за 2009 рій залишено без розгляду.

У судове засідання позивач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові вказав про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову, справу розглянути без участі представника відповідача. В запереченнях посилаються, що допомога на оздоровлення нараховувалась та виплачувалась позивачу за рахунок коштів, виділених із Державного бюджету України в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Вказав, що фінансування допомоги здійснюється в порядку та розмірах за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету України, а відповідач «власних» коштів не має. Зазначає, що позивач із заявою на одержання компенсації за не використану санаторно-курортну путівку до управління не звертався.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАСУ, суд розглядає справу без участі сторін.

Оскільки особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи другої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 340731 (а.с. 5).

Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме статтею 48, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії - у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно ж до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Кабінетом Міністрів України, установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення: учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії - 100 гривень.

Виплата допомоги на оздоровлення за 2010 рік була здійснена позивачу 18.06.2010 року в сумі 100 грн., тобто в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.3). Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не вносились зміни до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно частини 2 статті 8 Конституції України, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, нарахування та виплата вказаного виду допомоги має бути здійснена відповідачем, виходячи з розміру, встановленого саме Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки є недопустимим звуження змісту та обсягу прав позивача у спосіб, як це мало місце при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у меншому розмірі, ніж передбачено ч.4 ст. 48 Закону.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Згідно з ч. 7 ст. 48 цього ж Закону, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Статтею 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлено слідуючі розміри мінімальної заробітної плати, з 1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922 гривні на місяць.

Таким чином, для позивача як учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, щорічна допомога на оздоровлення повинна розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобовязання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати допомогу на оздоровлення у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Будь-яких доказів про порушення прав, свобод або інтересів позивача в подальшому щодо нарахування допомоги на оздоровлення суду не надано, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню також не підлягають.

Щодо вимоги про зобовязання здійснити обчислення та стягнення грошової компенсації за не отриману путівку для санітарно курортного лікування за 2010 рік відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії мають право на першочергове щорічне безплатне надання санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок чи одержання за їх бажанням грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні. Порядок надання путівок та розмір їх середньої вартості визначаються Кабінетом Міністрів України".

Порядок виплати компенсації за санаторно-курортне лікування врегульовано Положенням про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 800 від 16 травня 2000 року.

Пунктом 10 вказаного Положення встановлено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, забезпечуються путівками на підставі письмової заяви та довідки для отримання путівки форми 070-у.

Відповідно до пункту 17 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 800 від 16 травня 2000 року у разі самостійної організації санаторно-курортного лікування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується компенсація середньої вартості путівки у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Доказів звернення з письмовою заявою про надання путівки, а також доказів проходження самостійного санаторно-курортного лікування у 2010 році та надання відповідних документів до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради позивачем не надано.

Тому суд вважає, що у Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради не було підстав для нарахування та виплати компенсації за санаторно-курортне оздоровлення за 2010 рік.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення (а.с.5), відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, 69-72, 99, 197 ч. 2, 100, 122, 104-106, 158-163 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», -

П о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у меншому розмірі, ніж у розмірі, передбаченому ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради здійснити ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та забезпечити відповідні виплати, з урахуванням виплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2010 рік .

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання копії постанови.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова Н.В.МАСЛЮК