Справа № 802/110/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 березня 2016 р. Справа № 802/110/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової І.А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

позивача: ОСОБА_1

у відсутність відповідача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області

про: зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (далі - відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ у Вінницькій області, відповідач) про зобов'язання внести зміни у:

- актовий запис №13 від 17.05.1946 р. про народження ОСОБА_1 в частині виправлення національності в графі "відомості про матір" з "українка" на "полька";

- актовий запис №27 від 29.11.1970 р. про шлюб ОСОБА_1 в частині виправлення в графі "відомості про нареченого" національності з "українець" на "поляк";

- актовий запис №2683 від 08.09.1989 р. про шлюб ОСОБА_1 в частині виправлення в графі "відомості про нареченого" національності з "українець" на "поляк".

Позовні вимоги мотивовані тим, що у вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області із заявою про внесення змін до ряду актових записів, якою просив вказати національність своєї матері та його «поляки» замість «українці». За наслідком розгляду поданої заяви, відповідачем 29 жовтня 2015 р. складено висновок, пунктами 2, 3, 4 якого у внесенні змін до актових записів №13 від 17.05.1946 р., №27 від 29.11.1970 р., №2683 від 08.09.1989 р. відмовлено.

Проте позивач, посилаючись на положення Закону України "Про національні меншини в Україні", вважає, що він та його нащадки мають право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності. А тому звернувся з цим позовом до суду та просить зобов'язати відповідача внести зміни у актові записи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву (вх.№528-04-29 від 04.03.2016 р.) про розгляд справи за відсутності представника. Одночасно зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення зазначеної норми та заяву відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступне.

22.09.2015 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області із заявою №308-06.01-61 про внесення змін у:

- актовий запис №13 від 17.05.1946 р. про народження ОСОБА_1, виправивши ім'я в графі "відомості про дитину" з "ІНФОРМАЦІЯ_1" на "ІНФОРМАЦІЯ_1", а також доповнивши по батькові - "ІНФОРМАЦІЯ_1", місце народження - "Україна, Черкаська область, Монастирищенський район, с.Попудня"; в графі "відомості про матір" виправивши національність з "українка" на "полька";

- актовий запис №27 від 29.11.1970 р. про шлюб ОСОБА_1 в частині виправлення в графі "відомості про нареченого" національність "українець" на "поляк";

- актовий запис №2683 від 08.09.1989 р. про шлюб ОСОБА_1 в частині виправлення в графі "відомості про нареченого" національність "українець" на "поляк".

За наслідком розгляду вказаного звернення, 29 жовтня 2015 року відповідачем складено висновок "про внесення змін до актового запису цивільного стану", яким заяву ОСОБА_1, задоволено частково, а саме: внесено зміни до актового запису №13 від 17.05.1946 р. про народження ОСОБА_1, в частині виправлення ім'я в графі "відомості про дитину" з "ІНФОРМАЦІЯ_1" на "ІНФОРМАЦІЯ_1", доповнено по батькові - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - "Україна, Черкаська область, Монастирищенський район, с.Попудня".

В решті задоволення заяви відмовлено з мотивів відсутності підтверджуючих документів, про що зазначено у відповідних пунктах висновку.

Не погоджуючись з відмовою у внесенні змін до актових записів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398-VI).

Так, частиною першою статті 49 ЦК України та статтями 2, 3 Закону №2398-VI визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Отже, походження фізичної особи є актом цивільного стану, який підлягає державній реєстрації, а також обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Державній реєстрації та внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян підлягає зміна національності фізичної особи.

Закон №2398-VI, згідно статті першої, регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, п'ятої статті 9 Закону №2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

В свою чергу, актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статі 6 Закону №2398-VI визначені повноваження відділів державної реєстрації актів цивільного стану, до яких відноситься, зокрема, внесення змін до актових записів цивільного стану.

Частинами другою-четвертою статті 22 Закону №2398-VI встановлений спосіб реалізації повноважень відділів щодо внесення змін до актового запису. Вказано, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

- особи, щодо якої складено актовий запис;

- одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

- опікуна недієздатної особи;

- спадкоємців померлого;

- представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Окрім Закону, більш розширено відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 (далі - Правила №96/5) та Порядок ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою КМ України №1064 від 22.08.2007 року (далі - Порядок №1064).

Так, у Правилах №96/5 містяться аналогічні Закону норми щодо порядку внесення змін до актових записів цивільного стану, а саме, відповідно до пунктів 1.14, 2.1, 2.5, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається, крім інших, особою, щодо якої складено актовий запис; спадкоємцем померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

При цьому, згідно пункту 1.1 Правил №96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.12 Правил №96/5, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Керуючись вищевказаними нормами, а також з метою внесення змін до відповідних актових записів цивільного стану, позивач і звернувся з заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Однак, отримав висновок, пунктами 2, 3, 4 якого вказано про неможливість внесення змін.

В ході розгляду справи досліджено ряд документів, які, на думку позивача, підтверджують, що він та його матір за національністю є поляками.

Так, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, виданого 6.07.1961 р. ОСОБА_1 зазначено про його батьків:

- ОСОБА_2 (батько), національність "українець";

- ОСОБА_3 (мати), національність "українка".

В свідоцтві про одруження батьків позивача серії НОМЕР_2, виданого 15.08.63 р. зазначено:

- «ОСОБА_2», національність "украинец";

- «ОСОБА_3», національність «украинка». Після реєстрації дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_3».

Згідно архівної довідки №07-2771/7 від 1.09.2015р., в метричній книзі про народження по Краснянському римсько-католицькому костелу за 1908 рік є запис № 68 про хрещення 13.07.1908 року дочки на ім'я ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Гута-Краснянська. «Яких батьків: міщан ОСОБА_5 та ОСОБА_7». Національність у метричних книгах не вказувалась.

У архівній довідці №07/09/7 від 4.01.16 р. також, з посиланням на метричну книгу про шлюб по римсько-католицькій церкві містечка Красне Ямпільського повіту за 1895 р. вказано про наявність запису № 8 за 5 лютого 1895 р. про одруження такого змісту: «наречений: м. Ямполя, хутора Дибрина міщанин ОСОБА_5, 23 р.; наречена: с. Бушинка селянка ОСОБА_4, 20р.». Національність у метричних книгах не вказувалась.

Разом з тим, згідно паспорту серії НОМЕР_3 «ОСОБА_7» за національністю є полькою.

Враховуючи те, що «ОСОБА_7» є полькою, на думку позивача, його мати ОСОБА_3 і він також за національністю є "поляками" . Окрім того, зазначив, що завжди вважав себе поляком, адже виховувався матір'ю в польських традиціях та святкує польські свята і проживає на території України, дотримуючись традицій своєї національності.

Однак з такими доводами позивача суд не погоджується, оскільки, як видно з перелічених вище документів, його батьки за "національністю" зазначені "українцями". Жодних доказів на підтвердження внесення змін до відповідних актових записів щодо національності батьків та/або на підтвердження того, що вони були поляками, суду не надано.

Відповідно до роз'яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" №12 від 07 липня 1995 р., питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи відсутність письмових документів, що б підтверджували національність позивача та його матері «поляки» та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, що регулює спірне питання, а також керуючись підпунктом 2.13.2 пункту 2.13 Правил №96/5, відповідно до якого підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є постанова адміністративного суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зобов'язання внесення змін до актових записів:

- №13 від 17.05.1946 р. про народження ОСОБА_1, в частині виправлення національності в графі "відомості про матір" з "українка" на "полька" ;

- №27 від 29.11.1970 р. про шлюб ОСОБА_1 в частині виправлення в графі "відомості про нареченого" національності з "українець" на "поляк";

- №2683 від 08.09.1989 р. про шлюб ОСОБА_1 в частині виправлення в графі "відомості про нареченого" національності з "українець" на "поляк".

Окремо, суд звертає увагу позивача, що обставини, які б підтверджували його приналежність та матері до польської національності, можуть бути предметом розгляду суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства (про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав). Відтак, позивач, якщо вважає за необхідне встановити той факт, що він та його родичі є поляками за національністю, вправі звернутись до місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства; рішення суду за результатами розгляду справи, якщо ним буде встановлено цей факт, буде беззаперечним доказом та підставою для органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до відповідних актових записів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна