Справа № 462/7770/15-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Справа № 876/1012/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 2 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення та закриття справ про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

02.11.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної служби МВС у м. Львові, в якому просить скасувати постанови у справах про адміністративне правопорушення серії ПС2 №683831 від 18.10.2015 року та серії ПС2 №683832 від 18.10.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП, згідно яких його оштрафовано відповідно на 255 грн. та 425 грн., а також закрити справи про адміністративне правопорушення відносно нього, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 2 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративні стягнення накладено правомочним органом та що в діях позивача є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, строк накладення стягнення не сплив.

Крім того, суд першої інстанції вказує на те, що зупинка позивача, навіть за умови, що в його автомобілі закінчилось пальне, не є вимушеною в розумінні Правил дорожнього руху, і не знімає з нього відповідальності за зупинку у невстановленому місці.

Також, серед обов'язків водія транспортного засобу, передбачених Правилами дорожнього руху (Розділ 2), передбачено, зокрема, що водій повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і на вимогу працівника міліції пред'явити для перевірки такий документ.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 2 грудня 2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що він Правил дорожнього руху не порушував, зупинку здійснив вимушено, оскільки в нього не вистачило бензину, а до заправки не вистачило доїхати 500 м, тому зупинився біля стоянки таксистів, щоб позичити палива.

Крім того, апелянт стверджує, що на час коли під'їхали працівники патрульної служби, його автомобіль стояв вже більше години, тому не підлягала перевірці наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

Таким чином вважає, що оскаржувані постанови є незаконними і необґрунтованими, не відображають дійсних обставин, складені за відсутності належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що інспектором патрульної служби роти 2 батальйону 4 Управління патрульної служби МВС у м. Львові рядовим міліції ОСОБА_2 18.10.2015 року відносно позивача складено два протоколи про адміністративні правопорушення.

Зі змісту вказаних протоколів вбачається, що ОСОБА_1 18.10.2015 року о 07.30 год. на вул. Залізнична, 4 у м. Львові, керуючи автомобілем «BMW 324D», номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вчинення вказаних адміністративних правопорушень інспектором винесено дві постанови серії ПС2 №683831 від 18.10.2015 року та серії ПС2 №683832 від 18.10.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу відповідно в розмірі 255 грн. та 425 грн.

Позивач відмовився підписувати вказані протоколи про адміністративні правопорушення і викласти свої письмові пояснення щодо порушень, які ставились йому в вину, що підтверджується підписами двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

В силу ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно вимог п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зі змісту п.1.10 Правил дорожнього руху України вбачається, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Таким чином, безпідставними є покликання апелянта на те, що зупинка була вимушена, оскільки в нього закінчилось пальне, так як зупинка позивача, навіть за умови, що в його автомобілі закінчилось пальне, не є вимушеною в розумінні Правил дорожнього руху, і не знімає з нього відповідальності за зупинку у невстановленому місці, оскільки позивач, як водій транспортного засобу, зобов'язаний був на виконання вимог п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, в тому числі достатній для поїздки запас пального.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, серед обов'язків водія транспортного засобу, передбачених Правилами дорожнього руху (Розділ 2), передбачено, зокрема, що водій повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і на вимогу працівника міліції пред'явити для перевірки такий документ.

Згідно вимог п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що була чинною на час винесення постанови, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

У відповідності до вимог ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, безпідставними є покликання апелянта на те, що він не підлягає відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом, як це передбачено в диспозиції статті, а його автомобіль на час перевірки вже близько години стояв, не приймається судом до уваги, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що інспектор патрульної служби роти 2 батальйону 4 Управління патрульної служби МВС у м. Львові при винесенні постанови серії ПС2 №683831 від 18.10.2015 року та серії ПС2 №683832 від 18.10.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і ч.1 ст.126 КУпАП та накладенні адміністративних стягнень у виді штрафу відповідно в розмірі 255 грн. та 425 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення та закриття справ про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 2 грудня 2015 року у справі №462/7770/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення та закриття справ про адміністративне правопорушення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.03.2016 року.