Справа № 448/102/16-а
Суддя: Стецик Я. Є.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдигий унікальний номер 448/102/16-а
Провадження № 2-а/448/13/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.03.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

з участю секретаря - Тхір О.Т.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 3 батальйону УПП міста Львова ДПП НП України Огорілка Віталія Зіновійовича, третя особа - Управління патрульної служби міністерства Внутрішніх справ у м.Львові, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.02.2016р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 26.01.2016р. керуючи автомобілем марки «БМВ», реєстр.НОМЕР_1, рухався дорогою «Львів-Шегині» в напрямку м.Мостиська. На 10 км цієї дороги, а саме в с.Зимна Вода, де є стаціонарний пост поліції, був зупинений працівниками поліції.

Вказує, що причиною зупинки було те, що керував автомобілем без ввімкнених фар ближнього світла, хоча дана обставина не відповідає дійсності. На вимогу працівника поліції передав останньому документи, наявність яких передбачена Правилами дорожнього руху та Законом України «Про дорожній рух».

Зазначає, що інспектор патрульної поліції, оглянувши надані ним (позивачем) документи, виніс постанову, згідно якої його (позивача) визнано винним у порушенні п.9.8 ПДР (не ввімкнені денні ходові вогні, ближнє світло фар) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає, що спірна постанова є незаконною, оскільки інспектор поліції не врахував обставин, за яких його (позивача) зупинено, позбавив його права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тобто інспектор поліції порушив вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Вимоги позивачем підтримано в судовому засіданні.

Відповідач та представник третьої особи були своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явилися і не повідомили про причини своїх неявок, а також не надіслали клопотань про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в судді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №125472 від 26.01.2016р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 26.01.2016р. о 09.40 год. керував автомобілем марки «БМВ», реєстр.НОМЕР_1, при проїзді 10-го км траси Львів-Шегині без ввімкнених денних ходових вогнів, ближнього світла фар, чим своїми діями порушив вимоги п.9.8 ПДР України.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п.9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» зазначається, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення не був складений, будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова відповідачем суду не надано, в тому числі записів відеофіксації з місця оформлення адміністративного порушення, зафіксованих відеотехнікою, розміщеною на форменому одязі працівника патрульної служби.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Інспектор поліції Огорілко В.З. не представив суду жодних доказів правомірності винесеної ним постанови.

Разом з тим, з наданих позивачем в судовому засіданні фотознімків з місця події вбачається, що такий керував автомобілем марки «БМВ», реєстр.НОМЕР_1, з вимкненим ближнім світлом фар, саме в населеному пункті - с.Зимна Вода і був зупинений на стаціонарному посту поліції. Однак, у спірній постанові працівник поліції умисно, як вважає суд, не зазначив відомості про те, що зупинка автомобіля марки «БМВ» під керуванням позивача мала місце саме у населеному пункті.

Сумніватися і недовіряти наданим у судовому засіданні поясненням позивача у суду не має підстав, а відповідач без поважних причин не висловив своєї позиції стосовно заявленого позову і не навів жодних доказів на підтвердження правомірності своєї поведінки чи на спростування пояснень позивача.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись. ст.ст.248, 251, 256, 268, 276, 285 КУпАП, ст.ст. 71, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 3 батальйону УПП міста Львова ДПП НП України Огорілка Віталія Зіновійовича, третя особа - Управління патрульної служби міністерства Внутрішніх справ у м.Львові, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 125472 від 26.01.2016 року, винесену інспектором 5 роти 3 батальйону УПП міста Львова ДПП НП України Огорілком Віталієм Зіновійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, - скасувати, а справу - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України - протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду першої інстанції.

Суддя Я.. Є.. Стецик

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя Я.Є.Стецик