Справа № 2а-0106/461/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Київ К/800/35218/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року у справі № 2а-0106/461/12 за позовом ОСОБА_4 до Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим, Міськрайонного управління Держземагентства у м. Євпаторії, Саках і Сакському районі, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, зобов'язання прийняти рішення про передачу земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим, Міськрайонного управління Держземагентства у мм. Євпаторії, Саках і Сакському районі, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 року № 5-21/47;

- визнати незаконним та скасувати рішення Євпаторійської міської ради від 08.07.2011 року № 6-10/12 «Про внесення змін в рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 року № 5-21/47»;

- визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_5 на підставі рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 року №5-21/47 на земельну ділянку загальною площею 0, 06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відділ Держкомзему України у м. Євпаторія АРК скасувати державну реєстрацію за № НОМЕР_1 в Книзі записів про реєстрацію державних актів на право приватної власності на землю вищевказаного державного акту;

- визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_5 на підставі рішення Євпаторійської міської ради 08.07.2011 року №6-10/12 «Про внесення змін в рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 року №5-21/47» на земельну ділянку загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відділ Держкомзему України у м. Євпаторія АРК скасувати державну реєстрацію за № НОМЕР_2 в Книзі записів про реєстрацію державних актів на право приватної власності на землю вищевказаного державного акту;

- зобов'язати Євпаторійську міську раду прийняти рішення про передачу ОСОБА_4 на праві приватної власності земельної ділянки загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться в користуванні позивача відповідно до рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради народних депутатів Кримської області від 21 грудня 1990 року за №600/1 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову в м. Євпаторія» .

Постановою Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом від 23.04.2012р. № 555/10-06/15 Відділ Держкомзему в м. Євпаторії повідомив позивача - ОСОБА_4, що згідно земельно-кадастрового обліку на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 №5-21/47, з урахуванням рішень Євпаторійської міської Ради від 08.07.2011 №6-10/12 «Про внесення змін в рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 №5-21/47», 27.03.2012 зареєстровано державний акт на ім'я ОСОБА_5.

Так, згідно витягу з рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради народних депутатів Кримської області від 21.12.1990 року №600/1 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво в м. Євпаторії», вирішено виділити ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради народних депутатів Кримської області від 07.06.1991 року №227/13 «Про виділення земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків», за ОСОБА_4 закріплено земельну ділянку площею 0,06 га, - для будівництва індивідуального будинку в «Спутнік-2».

28.07.2006 р. Управлінням архітектури і містобудування міської ради м. Євпаторія надано відповідь на заяву ОСОБА_5 щодо приймання до експлуатації самовільно збудованої жилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1, в якій зазначено про відмову в задоволенні зазначеної заяви у зв'язку з самовільним будівництвом без дозволу ДАБК на виконання будівельних робіт, рекомендовано визнати право власності в судовому порядку.

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 18.04.2007 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Євпаторійської міської ради про визнання забудовником земельної ділянки, ОСОБА_5 визнано забудовником земельної ділянки АДРЕСА_1

Рішенням Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 р. № 5-21/47, ОСОБА_5 передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельну ділянку площею 0,0595 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_5 сплачував земельний податок з фізичних осіб з 05.08.2009 р.

Рішенням Євпаторійської міської ради від 08.07.2011 року №6-10/12, було внесено зміни до рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 року №5-21/47 щодо зазначення адреси зазначеної земельної ділянки: АДРЕСА_1.

Згідно державного акту серії НОМЕР_3 від 27.03.2012 р., ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0595 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1, акт було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4.

13.07.2012 р. між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки бланк ВРТ№206321, реєстровий №1635, згідно з яким Продавець продав, а Покупець купив земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,595 га, кадастровий номер НОМЕР_5.

Не погоджуючись з передачею спірної земельної ділянки ОСОБА_5, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з наступного.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, серед іншого, розпорядження землями територіальних громад.

Згідно з ст.22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 р., право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ст.23 ЗК УРСР від 18.12.1990 р. право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються, реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.27 ЗК УРСР від 18.12.1990 р. право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі систематичного невнесення земельного податку протягом строків, встановлених законодавством Української РСР, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди.

Згідно з ст.141 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до статті 416 Цивільного кодексу України, право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років.

Як вірно встановлено судами, позивачем не були встановлені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та не отримано державний акт на право власності на земельну ділянку. Крім того, представником позивача не заперечувалось, що позивачем не використовувалась земельна ділянка з 1990 року по 2012 рік.

Суди обґрунтовано не взяли до уваги посилання позивача на довідку Державної ДПІ в м. Євпаторії від 12.02.2013 р. № 20/17.1-63 про відсутність заборгованості по земельному податку з 1990 року по 2013 рік, оскільки з неї не видно хто саме та в які періоди сплачував земельний податок, а тому вона не може бути прийнята, як належний доказ.

Таким чином, рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 №5-21/47 про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, є правомірним.

Виходячи із цього, також не підлягає задоволенню позовна вимога про скасування державного акту серії НОМЕР_3 від 27.03.2012 ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,0595 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання відділу Держкомзему України у м. Євпаторії скасувати державну реєстрацію актів на право власності за № НОМЕР_2 в книзі записів про реєстрацію державних актів на право приватної власності на землю.

Також необґрунтованою є позовна вимога про скасування рішення Євпаторійської міської ради від 08.07.2011 №6-10/2, яким було внесено зміни до рішення Євпаторійської міської ради від 31.07.2007 № 5-21/47 щодо адреси спірної земельної ділянки, оскільки позивачем не зазначено, яким чином вказане рішення порушує його права та інтереси позивача.

Так само, позовна вимоги про зобов'язання Євпаторійської міської ради прийняти рішення про передачу позивачу спірної земельної ділянки на праві власності не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 з відповідною заявою до відповідача не звертався, рішення з цього питання не приймалось.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_4 відсутні.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: