Справа № 813/6270/15
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року № 813/6270/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Хробак Г.В., відповідача Хмури Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Львіввугілля» (далі -ДП «Львіввугілля») звернулося до суду з позовом до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Сокальська ОДПІ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.02.2016 року, просить визнати частково нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.07.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осібу розмірі 1 007 570,77 грн, у тому числі 211 363,19 грн за основним платежем та 796 207,06 грн за штрафними (фінансовими) санкціями та визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.10.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осібу розмірі 2 828 315,76 грн, у тому числі 311 659,34 грн за основним платежем та 2 516 656,42 грн за штрафними (фінансовими) санкціями. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС проведена планова виїзна перевірка ДП «Львіввугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 року, результати якої оформлено актом від 23.06.2015 року № 174/28-06-41-01/32323256. На підставі акту перевірки Сокальською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.07.2015 року № , за наслідками адміністративного оскарження якого ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що зумовило прийняття Сокальською ОДПІ податкового повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № . Стверджує що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом всупереч фактичним обставинам та чинному законодавству України. Вважає безпідставним застосування відповідачем штрафних санкції відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, оскільки за несвоєчасне перерахування платником податків до бюджету нарахованих сум податку на доходи фізичних осіб слід застосовувати штрафну санкцію за несплату узгодженої суми грошових зобов'язань відповідно до стаття 126 Податкового кодексу України.

Представник позивача Хробак Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про нормативно-правове обґрунтування заявлених вимог. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача Хмура Н.В. в судовому засіданні позову не визнав та надав суду пояснення, зміст яких відповідає письмовим запереченням та полягає в наступному. СДПІ з ОВП у м. Львові проведено планову виїзну перевірку ДП «Львіввугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 року. За наслідками перевірки складено акт, на підставі якого Сокальською ОДПІ винесено податкове повідомленням-рішенням від 13.07.15 №, яким збільшено грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб із доходів у формі заробітної плати шахтарів-працівників в сумі 1007570,25 грн. (основний платіж - 211363,19 грн, штрафна (фінансова) санкція - 796207,06 грн). На підставі рішення про результати розгляду скарги ГУ ДФС у Львівській області від 24.09.2015 року податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № , яким збільшено грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб із доходів у формі заробітної плати шахтарів-працівників в сумі 2 828 315,76грн (основний платіж - 311 659,34грн, штрафна (фінансова) санкція -2 516 656,42грн). Вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення законними. Просив у задоволення позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

СДПІ з ОВП проведено планову виїзну перевірку ДП «Львіввугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014 року.

Результати перевірки оформлено актом від 23.06.2015 року № 174/28-06-41-01/32323256.

Як видно з акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення:

- пп. 164.2.20 п. 164.2, п. 164.3 ст.164, п. 167.1 ст.167, п. 168.1 ст.168. пп. 169.4.3, пп. 169.4.4 п. 169.4 ст.169 пп. «а» п.171.2 ст.171, пп. «а» п.176.2 ст.176, п.177.6, п.177.8 ст.177 Податкового кодексу України, внаслідок чого неутримано податку на доходи фізичних осіб в сумі 7097,67 грн;

- пп.14.1.13, пп.14.1.47 пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14. пп. 163.1.1 ст. 163, п. 164.1. п. 164.5. пп.164.2.17, пп.164.2.19 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст.167. пп. 168.1.1 пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168 пп. «а» п. 171.2 ст.171, і «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого не нараховано та несплачено до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб з додаткових благ фізичних осіб в розмірі 5958,05грн,що зумовило донарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 1 051,42грн;

- п.31.1, п.31.3 ст. 31. пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством несвоєчасно перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб протягом 4 кварталу 2011 року в сумі 206 857,94 грн, протягом 2012 року в сумі 555798,77 грн, протягом 2013 року в сумі 134046,29 грн, та протягом 9 місяців 2014 року в сумі 99 605,45 грн;

- пп.168.1.1, пп.168.1.2,пп.168.1.5,пп.168.1.6 п.пп.168.1.ст.168, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством не сплачено до бюджету нарахований податок на доходи фізичних осіб до або під час виплати заробітної виплати на загальну суму 203214,10 грн, в т.ч. за листопад 2012 року - 39851,39 грн, за грудень 2013 року - 157633,26 грн, за березень 2014 року - 5729,45 грн.

На підставі вказаного акту Сокальською ОДП прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.07.2015р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб із доходів у формі заробітної плати шахтарів-працівників на суму 1 007 570,25грн, в т.ч. 211363,19грн- за основним платежем, 796 207,06грн - за штрафними санкціями.

ДП «Львіввугілля» оскаржило податкове повідомлення-рішення Сокальської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 13.07.2015 р. №0 в адміністративному порядку, подавши до Головного Управління ДФС у Львівській області скаргу від 24.07.2015р. №6.4/1 379.

Рішенням ГУ ДФС у Львівській області від 24.09.2015 року № 4533/10/13-01-10-07-05 податкове повідомлення рішення від 13.07.2015р. № залишено без змін та збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб 311 659,34грн основного платежу та 2 516 656,42 грн штрафних санкцій, а скаргу залишено без задоволення.

На підставі вказаного рішення ГУ ДФС у Львівській області від 24.09.2015 року № 4533/10/13-01-10-07-05 Сокальською ОДП прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осібу розмірі 2 828 315,76 грн, у тому числі 311 659,34 грн за основним платежем та 2 516 656,42 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням ДФС України від 28.10.2015 року № 22694/6/99-99-10-01-03-15 податкове повідомлення рішення Сокальської ОДП від 13.07.2015р. № (з урахуванням рішення ГУ ДФС у Львівській області від 24.09.2015 року № 4533/10/13-01-10-07-05) та рішення ГУ ДФС у Львівській області від 24.09.2015 року № 4533/10/13-01-10-07-05 про результати розгляду первинної скарги залишено без змін, а повторну скаргу ДП «Львіввугілля» - без задоволення.

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 25.02.2016 року, ДП «Львіввугілля» предметом оскарження є податкове повідомлення-рішення від 13.07.2015 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 999 737,96 грн, у тому числі 203 530,09 грн за основним платежем та 796 207,06 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015р. № в цілому.

Податкове повідомлення-рішення від 13.07.2015 року № позивач оскаржує у зв'язку із:

1) неправомірним донарахуванням податку на доходи фізичних осіб на суму 197 484,65 грн у зв'язку із розбіжністю даними карток особових рахунків та даними бухгалтерського обліку;

2) неправомірним донарахуванням суми податку на доходи фізичних осіб по ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на суму 7097,67 грн;

3)неправильним застосування контролюючим органом пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України, що зумовило визначення штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 796 207,06 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015р. № позивач оскаржує у зв'язку з тим, що відповідач не надав розрахунку та підстав збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на 311 659,34 грн основного платежу та 2 516 656,42 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Даючи оцінку податковому повідомленню-рішенню від 13.07.2015 р. № , суд керувався наступним.

Податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015р. №збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб із доходів у формі заробітної плати шахтарів-працівників на суму 1 007 570,25грн, в т.ч. 211363,19грн- за основним платежем, 796 207,06грн - за штрафними санкціями.

З долученого до матеріалів справи розрахунку (а.с. 156) видно, що сума основного платежу 211 363, 29 грн складається з таких сум грошових зобов'язань:

- 882,36 грн за грудень 2011 року;

- 169,06 грн за грудень 2012 року;

- 39 851,39 грн за листопад 2013 року;

- 157 633,26 грн за грудень 2013 року;

- 7 097,67 грн за лютий 2014 року;

- 5 729,45 грн за березень 2014 року.

Не є предметом оскарження такі суми основного платежу: 882,36 грн за грудень 2011 року, 169,06 грн за грудень 2012 року та 5 729,45 грн за березень 2014 року.

Предметом оскарження основного платежу є суми: 197 474,65 грн (39 851,39 грн за листопад 2013 року +157 633,26 грн за грудень 2013 року) та 7 097,67 грн за лютий 2014 року.

Стосовно донарахуванням податку на доходи фізичних осіб на суму 197 484,65 грн.

З акту від 23.06.2015 року № 174/28-06-41-01/32323256 видно, що при проведенні перевірки ДП «Львіввугілля» контролюючим органом встановлено розбіжності між даними карток особових рахунків та даними бухгалтерського обліку на загальну суму 203 214,1 грн, а саме: за листопад 2013року на суму 39 851,39 грн; за грудень 2013 року на суму 157 633,26 грн; за березень 2014 року на суму 5 729,45грн (яка не оскаржена).

У зв'язку із встановленою розбіжністю донараховано податок з доходів фізичних осіб на вказану суму встановлених розбіжностей.

Сума 197 484,65 (39 851,39+157 633,26)грн - це оплата податку з доходів найманих працівників із заробітної плати.

Це підтверджується платіжним дорученням №59 від 31.01.2013р., яким ВП «Управління Західвуглепостач» ДП «Львіввугілля» здійснило оплату податку з доходів найманих працівників із заробітної плати за грудень 2012року в сумі 197 484, 65грн, вказавши в призначенні платежу та зазначивши код ДП «Львіввугілля» 32323256 (а.с. 128).

ДП «Львіввугілля» є юридичною особою, до складу якої входить 21 відокремлений підрозділ без права юридичної особи.

Господарська діяльність підприємства здійснюється на підставі Статуту, Положень про відокремлені підрозділи,наказів ДП «Львіввугілля» №76 від 01.04.2011р. «Про облікову політику», №77 від 05.04.2011р. «Про порядок ведення бухгалтерського обліку» та Положення про відображення обліку внутрішньогосподарських відносин між відокремленими підрозділами ДП «Львіввугілля» (а.с.148-154).

У відповідності до даних документів основним розпорядником коштів є головна юридична особа - ДП «Львіввугілля».

Листом від 31.01.2013р. №7/9/2 ДП «Львіввугілля» зобов'язало ВП «Управління Західвуглепостач» здійснити виплату заробітної плати за грудень 2012року та податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску працівникам апарату ДП «Львіввугілля» (а.с. 147).

Платіжним дорученням №59 від 31.01.2013р. ВП «Управління Західвуглепостач» як структурний підрозділ ДП «Львіввугілля» виконано доручення підприємства, яке відповідає обліковій політиці ДП «Львіввугілля», відображеній у Статуті, Положеннях та наказах.

Вказана обставина не була врахована контролюючим органом, що зумовило неправомірне збільшення грошового зобов'язання за основним платежем по податку на доходи фізичних осіб на суму 197 484,65грн.

Стосовно донарахуванням суми податку на доходи фізичних осіб на суму 7097,67 грн.

З акту від 23.06.2015 року № 174/28-06-41-01/32323256 видно, що при проведенні перевірки ДП «Львіввугілля» контролюючим органом встановлено факти коригування компенсаційних виплат по двох особових рахунках (нарахованих у січні 2014 року та змінусованих у лютому 2014року),на підставі чого зроблено висновок про недобір податку на доходи фізичних осіб за лютий 2014 року на загальну суму7 097,67грн по фізичним особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У відповідності до підпункту 168.1.1. пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з положеннями підпункту 169.4.3. пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу роботодавець та/або податковий агент має право здійснювати перерахунок сум нарахованих доходів, утриманого податку за будь-який період та у будь-яких випадках для визначення правильності оподаткування, незалежно від того, чи має платник податку право на застосування податкової соціальної пільги.

Як встановлено судом, в січні 2014року нарахована заробітна плата:

- ОСОБА_3 в сумі 52 371,12грн, в т.ч. компенсація за невикористану відпустку 28 640,08грн. Утримано ПДФО в сумі 8532,77грн ( в т.ч. 4868.81грніз компенсації);

- ОСОБА_4 в сумі 46054,24грн, в т.ч. компенсація за невикористану відпустку 29396,08грн. Утримано ПДФО в сумі 7458,9грн (в т.ч. 4972,56грніз компенсації).

Сума компенсації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (за мінусом ПДФО, ЄСВ та профспілкових внесків) склала по 23000 грн кожному, які були невиплачені і рахувалась на рахунку 662 (розрахунки з депонентами).

В лютому 2014 року позивачем зроблено перерахунок по особовому рахунку ОСОБА_3, яким знято нараховану в січні 2014року компенсацію в сумі 28640.08грн та проведено депоновану зарплату 23000грн, та по особовому рахунку ОСОБА_4, яким знято нараховану в січні 2014року компенсацію в сумі 29396,08грн та проведено депоновану зарплату 23000грн.

Депонована заробітна плата 23 000 грн не включається до загального місячного оподаткованого доходу і не є предметом оподаткування в розумінні статті 168 Податкового кодексу. Внаслідок коригування компенсаційних виплат зроблено перерахунок ПДФО по особовому рахунку ОСОБА_3 по особовому рахунку ОСОБА_4, який підлягає поверненню в сумі 4868,81грн та в сумі 4972,56грн відповідно (а.с. 111-113, 114-117).

Отже відповідним фізичним особам проведено перерахунок та сторновано нараховану компенсацію за невикористану відпустку, тому твердження контролюючого органу про порушення ДП «Львіввугілля» підпункту 169.4.3. пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу є помилковими.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що у контролюючого органу не було правових підстав для збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 204 582, 32 грн (197 484,65грн +7 097,67грн), тому його в цій частині слід визнати протиправним та скасувати.

Сума штрафних (фінансових) санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015р. № становить 796 207,06грн.

З долученого до матеріалів справи розрахунку (а.с. 156) видно, що контролюючим органом штрафні (фінансові) санкції застосовано:

1) на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу в сумі 795 697,06 грн:

22 005,56 х 25% = 5 501,39 (01.12.11-29.02.12)

211 363,19 х 50% = 105 681,60

184 852,38 х 50% = 92 426,19 (01.01.12-29.02.12)

789 450,51 х 75% = 592 087,88 (01.02.13-31.12.14)

2) на підставі пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу в сумі 510 грн.

Позивач не оскаржує застосування штрафних санкцій на підставі пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу в сумі 510 грн.

Стосовно застосування пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу, внаслідок чого визначено штрафні (фінансові) санкції в сумі 795 697,06 грн.

Статтею 127 Податкового кодексу встановлена відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати.

Відповідно до пункту 127.1 цієї статті ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Системний аналіз положень статті 127 Податкового кодексу свідчить, що передбачена вказаною статтею відповідальність настає у разі ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податків платником податків. При цьому розмір штрафу збільшується не за сам факт виявлення вказаних порушень, а за повторне їх вчинення і лише у тому випадку, коли повторність мала місце протягом 1095 днів.

Тобто, правопорушення, за яке передбачена відповідальність статтею 127 Податкового кодексу, може бути вчинено шляхом бездіяльності та полягати в ненарахуванні, неутриманні та/або несплаті податкового зобов'язання та за умови вчинення такого до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

Випадки оподаткування у джерела встановлюються Податковим кодексом, зокрема, для оподаткування податком на доходи фізичних осіб податковим агентом, у тому числі роботодавцем (стаття 168).

Обов'язок сплачувати податкове зобов'язання до виплат доходу передбачений статтею 168 Податкового кодексу.

За загальним правилом, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом (підпункт 168.1.2).

Водночас, відповідно до підпункту 168.1.5 якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Тобто, законодавство ставить до податкових агентів вимогу перераховувати податок на доходи фізичних осіб (у випадку нарахування, але невиплати доходу платнику податків) у межах строків, передбачених для місячного податкового періоду, в якому нарахований такий дохід.

Такий строк слід вираховувати наступним чином. Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з положеннями підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З урахуванням наведеного, податок, який підлягає утриманню з нарахованого, але не виплаченого (на наданого) доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки для місячного податкового періоду, тобто 10 календарних днів для сплати податкового зобов'язання, починають розраховуватись після 20 числа (як граничного строку, передбаченого Податковим кодексом для подання місячної податкової декларації), незалежно від того, чи передбачено подання самої декларації.

Отже, посилання пункту 168.1.5 статті 168 Податкового кодексу на місячний податковий період слід розуміти таким чином, що податкове зобов'язання податковим агентом повинне бути сплачене протягом 30 днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу, податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

У разі несплати узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених Податковим кодексом, податковий агент притягається до відповідальності, передбаченої за таке порушення.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків встановлена статтею 126 Податкового кодексу, відповідно до пункту 126.1 якої (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З акту перевірки від 23.06.2015 року № 174/28-06-41-01/32323256 видно, що контролюючим органом встановлено:

-несвоєчасне перерахування ДП «Львіввугілля» як податковим агентом до бюджету податку на доходи фізичних осіб (протягом 4 кварталу 2011 року в сумі 206 857,94 грн, протягом 2012 року в сумі 555798,77 грн, протягом 2013 року в сумі 134046,29 грн, та протягом 9 місяців 2014 року в сумі 99 605,45 грн);

- несплату (неперерахування) до бюджету нарахований податок на доходи фізичних осіб до або під час виплати заробітної плати на загальну суму 203214,10 грн (в т.ч. за листопад 2012 року - 39851,39 грн, за грудень 2013 року - 157633,26 грн, за березень 2014 року - 5729,45 грн.

При цьому контролюючий орган не виявив ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податковим агентом податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

Тобто, контролюючий орган виявив вчинення ДП «Львіввугілля» правопорушення, склад якого відповідає складу правопорушення, передбаченого статтею 126 Податкового кодексу.

Однак відповідач застосував штраф за правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 127 Податкового кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що контролюючого органу не було правових підстав для застосування до визначено статтею 126 Податкового кодексу правопорушення, штрафних санкцій, передбачених статтею 127 цього Кодексу, тому податкове повідомлення-рішення від 13.07.2015р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями в сумі 795 697,06 грн слід визнати протиправним та скасувати.

Даючи оцінку податковому повідомленню-рішенню Сокальської ОДПІ від 13.10.2015 року № , суд зазначає наступне.

Податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осібу розмірі 2 828 315,76 грн, у тому числі 311 659,34 грн за основним платежем та 2 516 656,42 грн за штрафними (фінансовими) санкціями винесено Сокальською ОДПІ на підставі акту перевірки від 23.06.2015 року № 174/28-06-41-01/32323256 та рішення ГУ ДФС у Львівській області про результати розгляду скарги від 24.09.2015 року № 4533/10/13-01-10-07-05.

Визначення сум податкових та грошових зобов'язань та порядок прийняття податкового повідомлення-рішення контролюючим органом регулюється статтями 54 та 58 Податкового кодексу.

Відповідності до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 2.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Мінфіну від 28.11.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 20.12.2012 року за №2135/22447 та чинного на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з наведенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку) відповідного звітного періоду, щодо якого здійснюється розрахунок податкового зобов'язання, а також іншої інформації, необхідної для визначення грошового зобов'язання.

Контролюючим органом не виконано вказані вимоги чинного законодавства щодо надання відповідних розрахунків до податкового повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № . Такі розрахунки ДП «Львіввугілля» відповідачем не надані.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року було зупинено провадження у даній справі та зобов'язано Сокальську ОДПІ надати розрахунок основного платежу та штрафних санкцій з розбивкою по кожному податковому повідомленні-рішенні та періоду (а.с. 108).

Листом від 30.12.2015р. №1710/8/13-29-17-02 Сокальська ОДПІ повідомила про те, що податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № винесене на підставі рішення ГУ ДФС у Львівській області про результати розгляду скарги ДП «Львіввугілля» від 24.09.2015р. №4533/10/13-01-10- 07-05, тому податковий орган не змозі надати розрахунки як основного платежу, так і штрафної санкції (а.с. 107).

За приписами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодного доказу щодо підстав прийняття податкового повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осібу розмірі 2 828 315,76 грн, у тому числі 311 659,34 грн за основним платежем та 2 516 656,42 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Сокальська ОДПІ вимоги щодо обов'язку довести правомірність своїх рішень не виконала.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані позивачем рішення Сокальської ОДПІ від 13.07.2015 року № та від 13.10.2015 року № , суд дійшов переконання, що вони прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу України та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними і скасувати.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в постанові від 17 лютого 2011 року у справі К-17781/07, якщо встановлено невідповідність частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність.

При оскарженні податкового повідомлення-рішення від 13.07.2015 року № позивач не оскаржує суми 882,36 грн, 169,06 грн та 5 729,45 грн, які увійшли до суми основного платежу з податку на доходи фізичних осіб та до яких відповідач не застосовував штрафні (фінансові) санкції, а також суму 510 грн штрафних (фінансових) санкцій, що робить можливим виокремити вказані суми із основного платежу та із суми штрафних (фінансових) санкцій, що не вплине на цілісність рішення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість визнання податкового повідомлення-рішення 13.07.2015 року № протиправним в частині, яка є предметом оскарження.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у заяві про уточнення позовних вимог від 25.02.2016 року ДП «Львіввугілля» просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.07.2015 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 999 737,96 грн, у тому числі 203 530,09 грн за основним платежем та 796 207,06 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з підстав оскарження позивачем цього податкового повідомлення-рішення, сума грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем становить 204 582, 32 грн, а не 203 530,09 грн, а сума за штрафними (фінансовими) санкціями - 795 697,06 грн, а не 796 207,06 грн, тобто всього у розмірі 1 000 279,38 грн, а не 999 737,96 грн.

Беручи до уваги висновки суду про протиправність податкового повідомлення-рішення від 13.07.2015 року № в тих частинах, які є предметом оскарження, воно підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб із доходів у формі заробітної плати шахтарів-працівників в сумі 1 000 279,38 грн, з яких 204 582, 32 грн - основний платіж, 795 697,06 грн - штрафна (фінансова) санкція.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Сокальської ОДПІ понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору на загальну суму 42 424,73грн, сплаченого за платіжним дорученням № 3803 від 18листопада 2015 року.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позову задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 13.07.2015 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб із доходів у формі заробітної плати шахтарів-працівників в сумі 999737 (дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 96 к., з яких 203 530 (двісті три тисячі п'ятсот тридцять тисяч) грн 09 к. - основний платіж, 796207 (сімсот дев'яносто шість тисяч двісті сім) грн, 06 к. - штрафна (фінансова) санкція.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 13.11.2015 року № 000661720.

Стягнути з Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь Державного підприємства «Львіввугілля» 42424 (сорок дві тисячі чотириста двадцять чотири) грн 73 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.