Справа № 739/469/16-а
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/469/16-а
Провадження № 2-а/739/7/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції, третя особам яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, про визнання дій державного виконавця Целіщева Андрія Олександровича, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №28548048 від 25 лютого 2016 року, неправомірними, скасування даної постанови та зобовязання відновити вказане виконавче провадження.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що за результатами розгляду адміністративної справи №2-А-1895/2009 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області було задоволено його позов до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 22 травня 2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи». 02 вересня 2011 року він отримав виконавчий лист, який предявив для виконання до відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції. 25 лютого 2016 року державний виконавець вказаного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з непредявленням виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у визначені законодавством строки. Копію даної постанови він отримав 15 березня 2016 року. Постанову державного виконавця вважає незаконною та винесеною без належних на те підстав, оскільки рішення суду, винесено на його користь до цього часу не виконане.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що після винесення судом постанови про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності він отримав виконавчий лист, який подав до відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції для виконання. У подальшому виконавче провадження було закрито, однак він домігся скасування постанови про закриття та відновлення провадження. Виконавчий лист після закриття виконавчого провадження йому не повертався і він не мав змоги подати його повторно для виконання. Також у січні 2015 року він подав рішення суду, винесене за результатами розгляду справи №2-А-1895/2009, до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області. До теперішнього часу вказане рішення суду не виконано.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити повністю, пояснивши, що дійсно ним було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка оскаржується позивачем, оскільки у визначений законодавством строк позивач не предявив для виконання виконавчий лист у відновленому виконавчому провадженні. Відповідно вказана постанова винесена згідно вимог чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Представник третьої особи у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду та пояснила, що рішення суду про зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності до теперішнього часу не виконане.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, у відділі державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження №28548048 за виконавчим листом №2-А-1895/2009 від 02 вересня 2011 року про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності (основної та додаткової) з 22 травня 2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення.

25 лютого 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №28548048 на підставі пункту 13 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з непредявленням виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у визначені законодавством строки.

Винесення вказаної постанови представником відповідача державним виконавцем Целіщевим А.О. мотивовано тим, що зазначене вище провадження було закінчене у 2014 році у звязку з чим виконавчий лист повернуто до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. Постановою суду постанова державного виконавця про закриття виконавчого провадження була скасована і вказане провадження було відновлене, однак позивач у визначений законодавством строк не подав до відділу державної виконавчої служби виконавчий лист для виконання, що є підставою для закінчення відновленого виконавчого провадження.

На підтвердження своїх доводів державним виконавцем Целіщевим А.О. суду надано супровідний лист від 19 вересня 2011 року №13142 про направлення відділом державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області та позивачу копії постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав визначених у постанові (а.с. 8). При цьому у вказаному супровідному листі не зазначено яке саме виконавче провадження було закінчено, а також не вказано про повернення виконавчого листа №2-А-1895/2009. Будь-які інші докази, зокрема матеріали виконавчого провадження №28548048 суду представником відповідача надані не були, хоча саме на нього відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) покладається обовязок доведення правомірності рішень дій чи бездіяльності, які оспорюються.

Викладене вище свідчить, що представником відповідача суду не надано належних та допустимих доказів повернення виконавчого листа №2-А-1895/2009, надіслання до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №28548048, та стягувачу, тобто позивачу, постанови про відновлення зазначеного виконавчого провадження і відповідно наявності у суда чи позивача можливості подати виконавчий лист для виконання після відновлення виконавчого провадження, хоча саме на відповідача, як субєкта владних повноважень, покладається обовязок доведення вказаних обставин.

При цьому позивачем визнано, що у 2014 році виконавче провадження №28548048 за постановою державного виконавця дійсно було закінчене, однак суд вказану постанову скасував. При цьому позивач заявив, що виконавчий лист він не отримував і можливості подати його повторно після відновлення виконавчого провадження до відділу державної виконавчої служби не мав. Натомість, 14 січня 2015 року він, на виконання вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року, подав до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області копію рішення суду у справі №2-А-1895/2009 для здійснення відповідного перерахування та виплати пенсії по інвалідності, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні заявою позивача та повідомлення Управління державної виконавчої служби від 31 січня 2015 року про прийняття для обліку рішення, виконання якого гарантується державною (а.с. 8-9).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною пятою статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 11 вересня 1997 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон України №606-ХІV) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цих Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини першої статті 6 Закону України «№606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 13 частини першої статті 49 Закону України №606-ХІV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі непредявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

Частиною першою статті 51 Закону України №606-ХІV визначено, що у разі, якщо постанова державного виконаця про закінчення виконавчого провадження або поверненя виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Згідно частини третьої статті 51 Закону України №606-ХІV про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до частини четвертої статті 51 Закону України №606-ХІV визначено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобовязаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови предявити його до виконання.

Також суд враховує положення пункту 3 Розділу ІІ Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено, що викнавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Виходячи зі змісту наведених норм права та встановлених у судовому засіданні обставин суд приходить до висновку про відсутність у державного виконавця Целіщева А.О. підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №28548048 від 25 лютого 2016 року у звязку з непредявленням виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням, незаконність його дій щодо винесення вказаної постанови, необхідність визнання її протиправною і скасування та зобовязання державного виконавця Целіщева А.О. відновити виконавче провадження №28548048 за виконавчим листом №2-А-1895/2009 від 02 вересня 2011 року. Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і жодних судових витрат у справі ним не здійснено, підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 11, 49, 51 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 11, 18, 71, 94, 158 - 163, 167, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення виконавчого провадження задовольнити повністю.

Постанову про закінчення виконавчого провадження №28548048 від 25 лютого 2016 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 - визнати протиправною та скасувати.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №28548048 за виконавчим листом №2-А-1895/2009 від 02 вересня 2011 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чепурко

Постанова у повному обсязі складена 31 березня 2016 року.