Справа № 825/154/16
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/154/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді - Д'якова В.І.,

суддів - Кашпур О.В., Непочатих В.О.,

за участю секретаря - Воєдило Л.П.,

представника відповідача - Зубенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, в якому, з урахування уточнення, просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо тривалого невиконання зобов'язання по перерахуванню коштів на придбання благоустроєного житла ОСОБА_2 з 19.07.2004 по 28.09.2014;

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо тривалого невиконання зобов'язання по виконанню судового рішення від 06.11.2007 щодо перерахування коштів на придбання благоустроєного житла ОСОБА_2 з 07.11.2007 по 26.01.2014;

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо тривалого невиконання зобов'язання по перерахуванню коштів за страховим випадком, що стався з ОСОБА_2 13.12.2004;

- стягнути з Державної судової адміністрації України №0132, МФО банку 820172, ЄДРПОУ ДСАУ 26255795 за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» на користь ОСОБА_2 787 017,51 грн. (776 904,40 + 10 113,11).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 19.01.2004 №10 вона разом з чоловіком та дочкою була прийнята на квартирний облік по пільговому списку. ЇЇ право на отримання благоустроєного житла протягом 6 місяців було гарантовано з 2005 року ст. 44 Закону України «Про статус суддів», однак житлом позивач забезпечена не була. Цією ж статтею була передбачена можливість придбання квартири судді за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки, матеріально-технічним забезпеченням судів та суддів в силу ст.ст. 119, 126 Закону України «Про судоустрій» (що діяв на той час) та ст. 35 Бюджетного кодексу України опікувалася Державна судова адміністрація та через неї проводилося фінансування судових установ, позивач вважає, що через 6 місяців після взяття її на квартирний облік у Державної судової адміністрації України виникло зобов'язання фінансувати вирішення її квартирного питання.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007 у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, Виконавчого комітету Чернігівської міської Ради Чернігівської області, Апеляційного суду Чернігівської області зобов'язано Головне управління Держказначейства України за рахунок коштів Держбюджету перерахувати Апеляційному суду Чернігівської області 697 950 грн. для придбання квартири судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2., а Апеляційний суд Чернігівської області зобов'язано за рахунок цих коштів придбати благоустроєне житло та передати його позивачу.

У зв'язку з тим, що вказане рішення фактично було виконано лише 29.09.2014, шляхом перерахування вказаних коштів ОСОБА_2, позивач, керуючись статтею 625 ЦК України, просить суд стягнути з Державної судової адміністрації України на її користь інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, за період з дати ухвалення рішення суду (06.11.2007) до його виконання (29.09.2014), в сумі 776 904, 40 грн.

Також, позивач вказує на те, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2009 у справі №2-а-10683/09/2570 з Державної судової адміністрації України її користь була стягнута страхова сума в розмірі 25 815 грн. та 23 396,50 грн. відшкодування шкоди. Вказане рішення було виконано лише 18.04.2014, після ухвалення рішення Європейським судом з прав людини від 13.02.2014. Тому, після проведення експертного економічного дослідження ОСОБА_2 просить стягнути з Державної судової адміністрації України на її користь інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми за період з 16.09.2009 по 18.04.2014 в розмірі - 10113,11 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Державної судової адміністрації України в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність вини Державної судової адміністрації України у тривалому невиконанні постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007, оскільки виконання судового рішення залежало від Державної казначейської служби України, яка була боржником по справі. А також вказала, що виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2009 у справі №2-а-10683/09/2570 здійснювалось у порядку черговості надходжень виконавчих документів та в межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності. Заперечення на позов мотивовані тим, що виконавчий лист Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №2-а-295/07 отриманий Казначейством від Апеляційного суду Чернігівської області 22.05.2013. Однак, у зв'язку з неможливістю виконати зазначений виконавчий лист через те, що рішення мало зобов'язальний характер, Казначейством 25.11.2013 подано заяву до Новозаводського районного суду м. Чернігова про зміну способу і порядку виконання рішення.

Після отримання заяви ОСОБА_2 про виконання вищевказаного рішення, кошти за виконавчим листом Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №2-а-295/07 перераховані Казначейством на банківський рахунок ОСОБА_2 23.09.2014, без порушень термінів виконання. Тому, представник вважає, що Казначейство діяло в межах та у спосіб, встановлений чинним законодавством і не допускало порушень прав та законних інтересів позивача, що свідчить про безпідставність і необгрунтованість вимог позивача про компенсацію 3% річних та інфляційних втрат.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007 по справі №2-а-295/07 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Зобов'язано Головне управління Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету (р/рахунок №4024, ЄДРПУ 26255795) перерахувати Апеляційному суду Чернігівської області (розрахунковий рахунок 0353 банк УДК в Чернігівській області МФО 853592 код 02894527) 697 950 грн. для придбання квартири судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2.

Зобов'язано Апеляційний суд Чернігівської області за рахунок коштів Державного бюджету України придбати квартиру та передати її в користування суддям Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 71-76).

Таким чином, рішенням суду було визначено певний спосіб та порядок захисту прав позивача, а саме шляхом зобов'язання Головного управління Держказначейства України перерахувати Апеляційному суду Чернігівської області кошти з Державного бюджету України для подальшого придбання квартири та передачі її у користування ОСОБА_2

Також, судом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.04.2013 було замінено спосіб та порядок виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007, зокрема слова «зобов'язати» замінено на «стягнути» з Державного бюджету України на користь Апеляційного суду Чернігівської області 697 950 грн. грошей на придбання квартири судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2.

В подальшому, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2014 задоволено заяву Державної казначейської служби України про зміну способу та порядку виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007 по справі №2-а-295/07.

Змінено спосіб та порядок виконання рішення суду по справі №2-а-295/07 за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Апеляційного суду Чернігівської області про стягнення коштів для придбання житла з:

- стягнення з Державного бюджету України на користь Апеляційного суду Чернігівської області 697 950 грн. грошей для придбання квартири і передачі її судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2; - зобов'язання Апеляційного суду Чернігівської області за рахунок коштів Державного бюджету України придбати судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2 благоустроєне житло у вигляді окремих квартир або будинків, на:

- стягнути з рахунку Державної судової адміністрації України № 0132 МФО банку 820172 ЄДРПОУ ДСАУ 26255795 за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 697 950 грн. 00 коп. для придбання квартири (а.с. 185-188).

Відповідно до меморіального ордеру №1 кошти в сумі 697 950 грн. 00 коп. були перераховані на рахунок ОСОБА_2 23.09.2014 (а.с. 114).

Також відповідно до постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2009 у справі №2-а-10683/09/2570 з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 було стягнуто страхову суму в розмірі 25 815 грн. та 23 396,5 грн. відшкодування шкоди. Вказана постанова набрала законної сили 30.11.2010 (а.с. 67-68).

Кошти в сумі 49 211,50 грн. були перераховані ОСОБА_2 18.04.2014, що підтверджується випискою по рахункам (а.с. 183).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з держаних органів, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (далі - Порядок).

Відповідно до п. 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 25 Порядку передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Судом встановлено, що для виконання рішень судів на користь суддів передбачена бюджетна програма КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів». Головним розпорядником коштів за вказаною програмою є Державна судова адміністрація України.

Безспірне списання коштів з вказаної бюджетної програми здійснюється Державною казначейською службою України на підставі звернень стягувачів (суддів), на користь яких прийняті рішення.

Відповідно до п. 48 Порядку перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Так, судом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2014, що набрала законної сили 04.02.2014, змінено спосіб та порядок виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007 по справі №2-а-295/07 шляхом стягнення з рахунку Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 697 950 грн. 00 коп. для придбання квартири.

Отже, вказаною ухвалою суду змінено не тільки спосіб та порядок виконання рішення суду, а й боржника по справі з Державної казначейської служби України на Державну судову адміністрацію України та стягувача з Апеляційного суду Чернігівської області на ОСОБА_2

Таким чином, право на отримання коштів в сумі 697 950 грн. 00 коп. для придбання квартири виникло у ОСОБА_2 з 04.02.2014, після набрання законної сили ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2014 про зміну способу та порядку виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007 (а.с. 185-188).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2014 Державною казначейською службою України отримано заяву ОСОБА_2 (а.с. 193) про виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007. Кошти за виконавчим листом Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №2-а-295/07 були перераховані на банківський рахунок ОСОБА_2 23.09.2014.

Тобто, виконавчий документ перебував на виконанні в Державній казначейській службі України 1 місяць та 9 днів, що свідчить про відсутність порушення термінів його виконання.

Отже, приймаючи до уваги те, що право на отримання коштів в сумі 697 950 грн. 00 коп. для придбання квартири виникло у ОСОБА_2 з 04.02.2014, після набрання законної сили ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2014 про зміну способу та порядку виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2007, заяву ОСОБА_2 про виконання постанови було отримано Державною казначейською службою України 14.08.2014, а кошти перераховані позивачу 23.09.2014, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідачів у спірних правовідносинах.

Що стосується виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2009 у справі №2-а-10683/09/2570, то суд зазначає наступне.

Починаючи з 2004 року, Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік передбачалась певна сума видатків за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

Як вбачається з матеріалів справи, виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2009 (яка набрала законної сили 30.11.2010), ухваленої на користь ОСОБА_2, здійснювалося Державною судовою адміністрацією України у порядку черговості, за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Черговість виконання судових рішень здійснювалася Державною судовою адміністрацією України на підставі Протоколу спільної наради Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 30 березня 2009 року та наказу Державної судової адміністрації України від 02 листопада 2006 року № 139 «Щодо встановлення порядку здійснення виплат за виконавчими листами з виконання судових рішень».

Тобто, перерахунок грошових коштів стягувачам здійснювався Державною судовою адміністрацією України, з урахуванням принципу черговості, згідно з реєстром виконавчих документів по стягненню коштів на користь суддів, складеного в порядку надходження виконавчих документів, затвердженого Державною виконавчою службою України.

Так, згідно переліку виконавчих проваджень з виконання рішень судів про стягнення на користь суддів, станом на 2012 рік ОСОБА_2 перебувала в списку черговості на виплату за номером 1206 (а.с. 181).

Після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», з 01.01.2013, постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2009 була виконана 18.04.2014, шляхом списання зазначених коштів Державною казначейською службою України з рахунку 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», що підтверджується випискою по рахункам (а.с. 183-184).

Отже, враховуючи існування черги (реєстру виконавчих документів) на виконання рішень судів, які винесені на користь суддів, а також відсутності у ОСОБА_2 переважного права перед іншими особами на отримання коштів за судовим рішенням, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності Державної судової адміністрації України щодо тривалого невиконання зобов'язання по перерахуванню коштів за страховим випадком, що стався з ОСОБА_2 13.12.2004, в загальній сумі 49 211, 50 грн.

Крім того, суд зазначає, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Аналогічна правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 (справа № 6-2759цс15)

Згідно ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, з урахуванням статті 625 ЦК України та межі її застосування, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідачів у спірних правовідносинах та відсутність підстав для стягнення з Державної судової адміністрації України на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних в сумі 787 017,51 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 9, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя В.І. Д'яков

Судді О.В. Кашпур

В.О. Непочатих