Справа № 810/561/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року 810/561/16

приміщення суду за адресою:м. Київ, бул. Лесі Українки, 26

час прийняття постанови : 15 год. 40 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лиска І.Г.

при секретарі - Васковець М.С.

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Діброва" до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Фермерське господарство "Діброва" з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

У позовних вимогах позивач просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог): визнати рішення відповідача у відмові затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ФГ "Діброва" в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області (за межами населеного пункту), які викладено у листах від 22.02.2016, протиправним; зобов'язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ФГ "Діброва" в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області (за межами населеного пункту) та укласти із ФГ «Діброва» договору оренди щодо користування земельними ділянками, зазначеними у Проекті, строком на 49 років, на підставі розробленого Проекту із землеустрою та затвердженої технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки, зокрема земельних ділянок: загальною прощею 29,7343 га з кадастровим номером: :324:0004 (відповідно до даних, зазначених у Проекті із землеустрою); площею 41,4270 га з кадастровим номером: 3222286 000:03:322:0001 (відповідно до даних, зазначених у Проекті із землеустрою); площею 3,9924 га з кадастровим номером: :03:320:0004 (відповідно до даних, зазначених у Проекті із землеустрою); площею 18,6343 га з кадастровим номером: 3 22286000:03:320:0003 (відповідно до даних, зазначених у Проекті із землеустрою); площею 12,4843 газ кадастровим номером: :03:306:0001 (відповідно до даних, зазначених у Проекті із землеустрою); площею 4, 0951 га з кадастровим номером: 32222 86000:03:306:0002 (відповідно до даних, зазначених у Проекті із землеустрою); загальною прощею 9,7660 га з кадастровим номером: :02:309:0006 (відповідно до даних, зазначених у Проекті із землеустрою).

У обґрунтування позову позивач зазначив, що Фермерське господарство «Діброва» (далі по тексту - ФГ «Діброва») у 2007 році зверталося до місцевого виконавчого органу державної влади - Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області з приводу надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування на умовах оренди для товарного виробництва (яка була у 2007 році розпорядником земель державної власності у редакції чинного законодавства на день подачі клопотання) площею до 125,0 га на території Переселенської сільської ради за межами населеного пункту.

Розпорядженням від 29 грудня 2007 року № 885 «Про дозвіл на замовлення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки» такий дозвіл було надано та на підставі чого виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ФГ «Діброва» в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського з виробництва на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області (за межами населеного пункту).

Водночас, ФГ «Діброва» користувалося зазначеними у Проекті земельними ділянками на підставі договорів оренди земельної ділянки (фактично, тимчасових договорів), зокрема: договору оренди, зареєстрованого у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 1 від 04.01.2011 року, договору оренди, зареєстрованого у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 5 від 04.01.2012 року, договору оренди, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за №5 від 18.01.2013 року, договору оренди, зареєстрованого у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 22 від 25.01.2014 року.

Протягом цього часу земельні ділянки використовувались за їх цільовим призначенням із внесенням плати за землю у вигляді орендної плати, що визначалося вищевказаними Договорами.

29 квітня 2015 року між ФГ «Діброва» та Переселенською сільською радою Кагарлицького району Київської області знову було укладено Договір оренди земельної ділянки, що зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 27 від 29.04.2015 року строком до 31 грудня 2015 року.

Однак, на підставі Клопотання про приведення у відповідність із законодавством прийнятого рішення з питань регулювання земельних відносин Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 03.09.2015 року, реєстр. № 04-11/41 цей договір було розірвано в односторонньому порядку.

ФГ «Діброва» звернулося зі заявою від 22.12.2015року № 3-юр до відповідача щодо прийняття рішення про укладення з ФГ «Діброва» договорів оренди користування земельними ділянками строком на 49 років, на підставі розробленого Проекту із землеустрою, затвердженої технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки.

Разом з вищевказаними документами була направлена заява № 2-юр щодо затвердження Проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування на умовах оренди для товарного виробництва площею до 125,0 га на території Переселенської сільської ради за межами населеного пункту.

У лютому 2016року на адресу ФГ «Діброва» від відповідача надійшли, зокрема: лист від 22.01.2016р. № 27-96/0-953/6-16, в якому відповідачем було запропоновано ФГ «Діброва» оформити оренду земельних ділянок на умовах проведення земельних торгів; лист від 22.01.2016 р. № 27-10-7777.3-1707/2-16, у якому відповідач відмовив ФГ "Діброва" у погодженні Проекту землеустрою на підставі статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та абзацу 3 частини шостої статті 186-1 Земельного Кодексу України.

ФГ «Діброва» не погоджується з підставами відмови та вважає їх неправомірними, а відмову такою, що надана з порушенням норм чинного законодавства, тому звернулось з даним позовом до суду.

У судовому засіданні 29.03.2016р. представники позивача Радовецька Л.В. та Черничко Н.І. уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у судовому засіданні 29.03.2016 року представником відповідача Черемних М.М. надано суду письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що оскаржуване рішення є правомірним та не підлягають скасуванню, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що доводи, викладені в позовній заяві, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог є помилковими та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Представник відповідача Черемних М.М. у судовому засіданні 29.03.2016 року просила суду у задоволенні позову відмовити, з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників сторін , суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Фермерське господарство «Діброва» у 2007 році зверталося до місцевого виконавчого органу державної влади - Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області з приводу надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування на умовах оренди для товарного виробництва площею до 125,0 га на території Переселенської сільської ради за межами населеного пункту.

Розпорядженням від 29 грудня 2007 року № 885 «Про дозвіл на замовлення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки» такий дозвіл було надано та на підставі чого виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ФГ «Діброва» в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського з виробництва на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області (за межами населеного пункту).

1 січня 2011 року між Переселенською сільською радою та позивачем було укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачем було прийнято в строкове платне користування землі запасу та резервного фонду, які знаходяться на території Переселенської сільської ради за межами села, загальною площею 120,4 га, термін дії договору - 1 рік, починаючи з дня його державної реєстрації.

Вказаний договір оренди, зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 1 від 04.01.2011 року.

4 січня 2012 року між Переселенською сільською радою та позивачем було укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачем було прийнято в строкове платне користування землі запасу та резервного фонду, які знаходяться на території Переселенської сільської ради за межами села, загальною площею 120,4 га, термін дії договору з 04.01.2012 року по 03.01.2013 року .

Вказаний договір оренди, зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 5 від 04.01.2012 року.

18 січня 2013 року між Переселенською сільською радою та позивачем було укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачем було прийнято в строкове платне користування землі запасу та резервного фонду, які знаходяться на території Переселенської сільської ради за межами села, загальною площею 120, 4 га, термін дії договору з 18.01.2013 року по 17.01.2014 року .

Вказаний договір оренди, зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 5 від 18.01.2013 року

25 січня 2014 року між Переселенською сільською радою та позивачем було укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачем було прийнято в строкове платне користування землі запасу та резервного фонду, які знаходяться на території Переселенської сільської ради за межами села, загальною площею 120, 4 га., термін дії договору з 25.01.2014 року по 24.01.2015 року .

Вказаний договір оренди, зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 22 від 25.01.2014 року.

29 квітня 2015 року між ФГ «Діброва» та Переселенською сільською радою Кагарлицького району Київської області знову було укладено Договір оренди земельної ділянки, що зареєстрований у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Переселенської сільської ради за № 27 від 29.04.2015 року строком до 31 грудня 2015 року.

Однак, на підставі Клопотання про приведення у відповідність із законодавством прийнятого рішення з питань регулювання земельних відносин Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 03.09.2015 року, реєстр. № 04-11/41 Договір оренди земельної ділянки від 29 квітня 2015 року було розірвано.

22 грудня 2015року ФГ «Діброва» звернулося зі заявою від 22.12.2015р. № 3-юр до Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо прийняття рішення про укладення з ФГ «Діброва» договорів оренди користування земельними ділянками строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, на підставі розробленого Проекту із землеустрою, затвердженої технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки.

22 грудня 2015 року позивачем відповідачу також була направлена заява № 2-юр щодо затвердження Проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у довгострокову оренду загальною площею 120, 1334 гектарів, для ведення сільськогосподарського виробництва за рахунок категорій земель запасу Переселенської сільської ради за межами населеного пункту з кадастровими номерами ;:02:309:0006; :03:306:0002; :03:320:0003; :03:306:0001;:02:322:0001;:03324:0004;:03:320:0004.

У лютому 2016р. на адресу ФГ «Діброва» від відповідача надійшли, зокрема:

Лист від 22.01.2016р. № 27-96/0-953/ 6-16, в якому відповідачем було запропоновано ФГ «Діброва» для прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 125, 0000 га, яка розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області оформити право оренди на земельну ділянку як для ФГ «діброва» на умовах проведення земельних торгів;

Лист від 22.01.2016р. № 27-10-7777.3-1707/2-16, у якому відповідач повідомив позивача, що питання стосовно затвердження поданого проекту землеустрою буде розглянуто після проходження обов'язкової державної землевпорядної експертизи на підставі статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та абзацу 3 частини шостої статті 186-1 Земельного Кодексу України.

ФГ «Діброва» не погоджується з підставами відмови та вважає їх неправомірними, а відмову такою, що надана з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам між сторонами, суд зазначає наступне.

11.01.2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшло клопотання ФГ «Діброва» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 120,1334 га для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Переселенської сілкої ради Кагарлицького району Київської області.

Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, розглянувши вищевказану документацію із землеустрою було встановлено, що відповідно до наявних в ній матеріалів, ґрунти, які залягають на вказаній земельній ділянці належать до особливо цінних, згідно наказу Держземагентства України від 06.10.2013 № 245 «Про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів».

Так, відповідно до ч.1 ст.150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться:

а) у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття;

б) торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини;

в) землі, надані в постійне користування НВАО "Масандра" та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів;

г) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Згідно переліку особливо цінних ґрунтів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 06.10.2003 № 245 „Про затвердження особливо цінних груп ґрунтів" землі групи ґрунтів з шифром 53г та 121г відносяться до особливо цінних ґрунтів.

Проект землеустрою, поданого ФГ «Діброва» відповідачу на затвердження, дійсно містить інформацію щодо земель, які віднесені до цінних, а саме, ґрунти шифру агрогрупи 53 г та 121г.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій землевпорядній експертизі підлягають зокрема, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель.

Отже, вимога відповідача щодо проходження обов'язкової державної землевпорядної експертизи на підставі статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та абзацу 3 частини шостої статті 186-1 Земельного Кодексу України є правомірною .

Позивач, вважаючи підстави відмови Головного управління у затвердженні документації із землеустрою незаконними, у своїй позовній заяві посилається на норму статті 186-1 Земельного кодексу України, яка чітко регламентує порядок та процедуру здійснення погодження документації із землеустрою.

Разом з тим, ФГ «Діброва» стверджує про те, що погодження документації із землеустрою є обов'язком саме Головного управління Держгеокадастру у Київській області, при цьому не розрізняючи поняття «погодження» та «затвердження».

Відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного Кодексу України , проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Тобто, обов'язком щодо розгляду документації із землеустрою на предмет погодження покладено на територіальні органи Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки.

А отже, застосування позивачем частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу до вказаних правовідносин є помилковим та не може братись до уваги судом.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу розпорядником земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населеного пункту є виключно Головне управління, відповідно затвердження документації здійснюється саме цим органом.

Частиною 2 статті 6 Земельного кодексу України визначено, що у разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частинами 6, 13 статті 123 Земельного Кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування,

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Оскільки, поданий на затвердження проект відведення в оренду земельної ділянки не пройшов обов'язкову державну землевпорядну експертизу в порядку, визначеному Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації», останній не міг бути затверджений Головним управлінням відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, рішення відповідача, оформлене листом від 22.01.2016 року №27-10-7777.3-1707/2-16 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо листа відповідача від 22.01.2016 року за №27-96/0-953/6-16, суд зазначає наступне.

Розглянувши подане позивачем клопотання від 11.01.2016 року про укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, відповідачем було відмовлено в укладенні договору оренди та роз'яснено про причини даної відмови.

Відповідно до Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону» від 05.07.2012 № 5077-VІ, який набрав чинності 19.08.2012 року внесено зміни до Земельного кодексу України, а саме: у новій редакції викладено статті 135-139 цього Кодексу та законодавчо врегульовано порядок проведення земельних торгів (аукціонів).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам для ведення фермерського господарства.

Судом встановлено , що позивач звернувся до Головного управління як юридична особа (зареєстровано ФГ «Діброва») і даний факт не заперечується позивачем, тому передача в оренду земельної ділянки в даному випадку має відбуватись виключно на умовах проведення земельних торгів.

Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного суду України від 04.11.2014 №3-157гс14.

Тобто, затвердивши поданий проект землеустрою, Головним управлінням було б вчинено дії всупереч вимогам ст. ст. 123, 134 кодексу, а саме передачі юридичним особам земельних ділянок в оренду без проведення земельних торгів.

У позові, як на одну з підстав задоволення позовних вимог ФГ «Діброва» зазначає про так звані тимчасові договори оренди земельних ділянок, укладених з Переселенською сільською радою Кагарлицького району починаючи з 2011 по 2015 роки.

Суд зазначає, що на сьогоднішній день, термін дії договорів оренди земельної ділянки, укладених позивачем у 2011 - 2014 роках закінчився, Договір від 29 квітня 2015 року - розірвано.

Крім того. суд зазначає, що до 01.01.2013 розпорядником земель сільськогосподарського призначення розташованих за межами населеного пункту були районні державні адміністрації, а з 01.01.2013 - центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Тобто, уклавши вищезгадані договори оренди з ФГ «Діброва» сільською радою було перевищено межі наданих повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Вказане також підтверджується перевіркою, проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Київській області, яка встановила порушення вимог законодавства при укладенні договорів оренди земельних ділянок.

Крім того, суд зазначає, що проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки був розроблений на підставі розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації у 2007 році, однак договори оренди цієї ж земельної ділянки ще до затвердження проекту укладені із сільською радою, що прямо суперечить вимогам земельного законодавства.

Разом з тим, суд вважає помилковим застосуванням ФГ «Діброва» до даних правовідносин п. 20 Перехідних положень Земельного кодексу України, який зазначає, що у разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав, крім випадків, визначених ст. 79-1 цього Кодексу, здійснюється за такою технічною документацією».

Слід врахувати, що вказана норма стосується виключно такого виду документації із землеустрою як технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а не проекту відведення земельної ділянки.

З наведеного вище вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області діяло відповідно до вимог чинного законодавства України та в межах повноважень при наданні відповідей на заяви позивача від 22.12.2015 року, отже рішення відповідача у відмові затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ФГ "Діброва" в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області (за межами населеного пункту), які викладено у листах від 22.02.2016року є правомірним.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ФГ "Діброва" в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області (за межами населеного пункту) та укласти із ФГ «Діброва» договору оренди щодо користування земельними ділянками, зазначеними у Проекті, строком на 49 років, на підставі розробленого Проекту із землеустрою та затвердженої технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки, суд зазначає наступне.

Вказані позовні вимоги можуть бути задоволені лише за наявності протиправного рішення (нормативно-правового акта чи правового актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, тобто є похідними від вимог про визнання протиправними рішень відповідача, а тому відмова у задоволенні первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог.

Крім того, суд не має права підміняти орган державної влади, тобто розглядати заяву громадянина по суті і зобов'язувати відповідні органи на місцях виносити відповідні рішення.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності своїх дій не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним інших витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "Діброва" до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 30 березня 2016 р.