Справа № 821/1417/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/1417/15-а

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 р.

м. Херсон

Справа № 821/1417/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Нижньосірогозького міжрайонного прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Херсонській області до Степненської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Від прокурора, представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник позивач також зазначив, що підтримує позовні вимоги прокурора, а представник відповідача - що визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Положеннями ч.4 ст.122 КАС України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.01.2015 р. № 47-р, з метою координації дій державних органів влади, спрямованих на забезпечення захисту населення, територій та майна, функціонування єдиної державної системи цивільного захисту для подолання наслідків надзвичайної ситуації державного рівня соціального та воєнного характеру, яку спричинило загострення ситуації на деяких територіях України, загроза вчинення терористичних актів, та відповідно до ст.ст.13, 14 Кодексу цивільного захисту України, запроваджено режим надзвичайної ситуації в Донецькій та Луганській областях та режим підвищеної готовності для Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м.Києва, м.Севастополя і Автономної Республіки Крим (з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.01.2015 р. № 48-р з метою підвищення готовності органів управління та сил цивільного захисту до реагування на надзвичайні ситуації в мирний час та особливий період, запобігання їх виникненню надано Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам разом з місцевими органами виконавчої влади дозвіл на проведення протягом лютого - березня 2015 р. перевірок стану готовності пунктів управління, захисних споруд та наявності планів цивільного захисту на особливий період і планів реагування на надзвичайні ситуації.

Актом від 23.02.2015р. викладено вимогу про усунення виявлених недоліків до 25.03.2015 р., однак на час звернення до суду із даним позовом недоліки не усунуто.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно ст.13 Кодексу цивільного захисту України режим підвищеної готовності тимчасово встановлюється у разі загрози виникнення надзвичайної ситуації для єдиної державної системи цивільного захисту у повному обсязі або частково для окремих її територіальних підсистем.

Абзацом 6 підпункту 2 пункту 24 Положення про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 р. № 11, встановлено, що одним із основних завдань, що виконуються єдиною державною системою цивільного захисту у режимі підвищеної готовності, є здійснення заходів щодо захисту населення і територій від можливих надзвичайних ситуацій.

Згідно ст.19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту, серед іншого, віднесено організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; визначення потреби фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту.

Статтею 32 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 р. № 253 затверджено Порядок використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб (далі - Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку захисні споруди цивільного захисту (цивільної оборони) (далі - захисні споруди) - інженерні споруди, призначені для укриття і тимчасового захисту людей, техніки та майна від небезпеки, що може виникнути або виникла внаслідок надзвичайних ситуацій у мирний час, а також від дії засобів ураження в особливий період. Захисні споруди поділяються на сховища та протирадіаційні укриття і є основним засобом колективного захисту населення.

Згідно п.3 Порядку забезпечення утримання та збереження функціонального призначення захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі. Утримання захисних споруд здійснюється відповідно до законодавства за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, які є балансоутримувачами захисних споруд.

Відповідно до Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 09.10.2006 р. № 653, захисні споруди призначені для укриття населення від засобів масового ураження в особливий період та надзвичайних ситуацій у мирний час та є основним видом колективного захисту населення.

Керівники підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності та господарювання, на балансі яких знаходяться захисні споруди, забезпечують їх належний технічний стан і готовність до укриття населення.

Приписами п.15 ст.20 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що одним із завдань та обов'язків суб'єктів господарювання є забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту.

Відповідач у наданому до суду 29.03.2016 р. клопотанні вказує на те, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Приписами ч.3 ст.72 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх надання.

Оскільки на час розгляду справи відповідачем не вжито в повному обсязі заходів щодо приведення об'єкту цивільного захисту у належний стан, суд погоджується із доводами прокурора про те, що основною метою зобов'язання Степненську сільську раду привести у належний стан і готовність до укриття населення вказаної захисної споруди є здійснення контролю за технічним станом об'єкту цивільного захисту, його належним утриманням та експлуатацією, встановленням рівня її готовності до використання за призначенням, що є невід'ємною складовою гарантії кожного громадянина України на захист свого життя і здоров'я від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру та їх небезпечних наслідків.

Такий свій обов'язок відповідач виконує неналежним чином, що є підставою для визнання протиправною його бездіяльності та покладення на нього обов'язку привести захисну споруду у належний стан.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 72, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 3.5