Справа № 816/4649/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р.Справа № 816/4649/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2016р. по справі № 816/4649/15

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської обласної державної адміністрації , Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської обласної державної адміністрації

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської обласної державної адміністрації, Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської обласної державної адміністрації, в якому просив: визнати його звільнення незаконним, скасувати розпоряження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 17.11.2015 року № 632-к про звільнення ОСОБА_1, скасувати наказ начальника Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської обласної державної адміністрації № 01-08/07 від 17.11.2015 року про звільнення ОСОБА_1, поновити позивача на посаді начальника управління з питанб фізичної культури і спорту Полтавської обласної державної адміністрації, стягнути з Полтавської обласної державної адміністрації на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2016р. по справі № 816/4649/15 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2016р., позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі з підств та мотивів, викладених у скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законості та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач, ОСОБА_1, розпорядженням голови Полтавської ОДА від 10.09.2014 №433-к призначений на посаду начальника Управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА, 10.09.2014 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця (а.с. 23, 109, т. 1).

Відповідно до статей 5, 6, 39, 47 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", пункту 9 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", Законів України "Про управління об'єктами державної власності", "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", ЦК України, ГК України, постанови КМ України від 12.03.2005 №179 "Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій", постанови КМ України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", постанови КМ України від 18.02.2012 №606 "Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у м. Києві та м.Севастополі державних адміністрацій" з метою удосконалення та оптимізації структури Полтавської ОДА головою обласної державної адміністрації прийнято розпорядження від 14.04.2015 р. №178 (а.с.33-36, т.1).

Згідно вказаного розпорядження, зокрема, реорганізовано відділ у справах сім'ї та молоді Полтавської ОДА в управлінні у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА шляхом приєднання управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА до відділу у справах сім'ї та молоді Полтавської ОДА.

ОСОБА_1 15.04.2015 року ознайомлений з розпорядженням голови Полтавської ОДА від 14.04.2015 №178, про що свідчить його підпис в додатку до пункту 7 розпорядження (а.с. 38, т.1).

Також 02.06.2015 ОСОБА_1 до облдержадміністрації подано заяву про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 02.06.2015 р. по 21.10.2018 р. (а.с. 42, т.1).

Згідно інформації, викладеної у доповідній записці керівника апарату облдержадміністрації від 05.11.2015 (а.с. 58, т.1), у період з 03.06.2015 р. по 11.06.2015 р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному.

Отже, у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач відбув з 12.06.2015 р. на підставі наказу управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА від 12.06.2015 р. №01-17/02 (а.с. 44, т.1).

Листом від 18.06.2015 №01-21/1752 за підписом голови Полтавської ОДА Головка В. Міністерство молоді та спорту України проінформоване про те, що начальник управління з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації ОСОБА_1 з 12.06.2015р. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також про те, що відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 14.04.2015 №178 "Про упорядкування структури облдержадміністрації" управління з питань фізичної культури і спорту перебуває у стадії реорганізації (а.с. 48, т.1).

З матеріалів справи також встановлено, що в результаті проведеної реорганізації Полтавською ОДА посаду начальника новоствореного управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА запропоновано громадянину ОСОБА_3

Листом за вх.№01-21/2238 від 21.08.2015 Міністерство молоді та спорту України погодило призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА (а.с. 53, т.1).

Позивач надіслав заяву від 02.11.2015 року на ім'я голови Полтавської обласної державної адміністрації, яка зареєстрована 03.11.2015 за вх.№8834/01-42 (а.с. 45, т. 1).

У вказаній заяві ОСОБА_1 просив вважати його таким, що приступив до роботи з 17.11.2015 року.

Розпорядженням голови Полтавської ОДА від 17.11.2015 №632-к відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1 звільнено із займаної посади начальника управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА у зв'язку із реорганізацією та скороченням чисельності за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 46, т.1).

З розпорядженням від 17.11.2015 №632-к позивача ознайомлено 17.11.2015 р., про що свідчить акт від 17.11.2015 (а.с. 47, т.1).

Звільнення та призначення працівників управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА, як структурного підрозділу облдержадміністрації, здійснюється за розпорядженнями голови облдержадміністрації.

У відповідності до приписів Положення про діяльність управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА, прийняття та звільнення працівників управління має лише дублювати розпорядження голови облдержадміністрації внутрішнім наказом управління.

На виконання розпорядження голови облдержадміністрації від 17.11.2015 №632-к "Про звільнення ОСОБА_1." начальником управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА видані накази від 17.11.2015 №01-08/07 "Про звільнення ОСОБА_1." та від 17.11.2015 №01-08/08 "Про проведення розрахунку з ОСОБА_1." (а.с. 14, 119, т.1).

Не погоджуючись з розпорядженням та наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що розпорядження та наказ про звільнення позивача прийняті з дотриманням норм чинного законодавства, в межах повноважень, наданих відповідачам.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За правилами ч. 4 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Так, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату - зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому, одночасно можуть вводитись інші посади, спеціальності, професії, тощо, в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватись, а в окремих випадках навіть збільшуватись.

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За приписами ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, сімейним - при наявності двох і більше утриманців; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; тощо.

Згідно ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

За приписами статті 32 КЗпП переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що розпорядженням голови облдержадміністрації від 14.04.2015 №178 "Про упорядкування структури облдержадміністрації" вирішено реорганізувати відділ у справах сім'ї та молоді Полтавської облдержадміністрації в управління у справах сім'ї та молоді Полтавської облдержадміністрації шляхом приєднання управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської облдержадміністрації до відділу у справах сім'ї та молоді Полтавської облдержадміністрації (а.с. 33-36, т.1).

Повідомленням від 04.09.2015 року (а.с. 82, т.1) державний реєстратор проінформував ОСОБА_4, на якого розпорядженням голови облдержадміністрації від 15.06.2015 №329-к (а.с. 83, т.1) тимчасово покладені обов'язки начальника управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА, про те, що 04.09.2015 року внесено запис №4007717 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської облдержадміністрації (код 35868842).

З метою виконання розпорядження голови облдержадміністрації від 14.04.2015 №178 "Про упорядкування структури облдержадміністрації" для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" відділом у справах сім'ї та молоді Полтавської облдержадміністрації, в особі начальника цього відділу ОСОБА_5, державному реєстратору подані відповідні документи (а.с. 84, т.1).

Згідно листа Головного управління статистики у Полтавській області від 08.10.2015 р. №03.3-18/1166з (а.с. 85, т.1) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 08.10.2015 значиться управління сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА (ідентифікаційний код 35926322).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, в даному випадку, мало місце створення нової юридичної особи - управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА, до складу якої ввійшло управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА, у якому посаду начальника займав позивач.

Гранична чисельність новоствореного управління після реорганізації мала становити 18 працівників (а.с. 37, т.1), в той час як гранична чисельність двох приєднаних структурних підрозділів, а саме, управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА та відділу у справах сім'ї та молоді Полтавської ОДА до реорганізації складала 22 працівника (а.с. 55, т.1).

При цьому, штатним розписом управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА на 2015 рік, затвердженим головою Полтавської ОДА 29.05.2015 та введеним в дію з 15.06.2015 (том 1 а.с. 146), в новоствореному управлінні передбачено 18 штатних посад, а саме посади: - начальника управління (1 особа), - заступника начальника управління - начальника відділу у справах сім'ї та молоді (1 особа), - заступника начальника відділу (1 особа), - головних спеціалістів (7 осіб), - начальника відділу з питань фізичної культури і спорту (1 особа), заступника начальника відділу (1 особа), головних спеціалістів (6 осіб).

Таким чином, в результаті проведеної реорганізації дійсно відбулось скорочення чисельності працівників, а у новоствореного управління, в порівнянні з реорганізованими відділом та управлінням, збільшилося коло функціональних обов'язків, тобто в спірному випадку відбулися зміни в організації виробництва і праці шляхом скорочення чисельності працівників та розширення функціональних обов'язків управління.

За викладених обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача з приводу того, що відповідачі реорганізовуючи очолюване ним управління та звільняючи його з посади мали керуватися положеннями статтей 32, 36 КЗпП України, та погоджується з правомірністю застосування в спірному випадку саме приписів статті 40 КЗпП України.

Окрім того, з матеріалів справи судом встановлено, що 16.04.2015 ОСОБА_1 - начальнику управління з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації у відповідності до статті 492 КЗпП України було пред'явлене письмове попередження про його можливе наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 52, т.1).

В попередженні ОСОБА_1 запропоновано переведення на посаду заступника начальника управління - начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації, проте, ОСОБА_1 відмовився письмово ознайомлюватися і ставити підпис на вказаному попередженні, у зв'язку з чим працівниками Полтавської ОДА, а саме, начальником юридичного відділу апарату облдержадміністрації ОСОБА_6, начальником відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_7 та заступником начальника відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_8 складено та підписано акт про відмову поставити підпис на підтвердження отримання повідомлення від 16.04.2015 (а.с. 53, т.1).

Поряд з цим, 16.04.2015 року начальником відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_7 на ім'я керівника апарату облдержадміністрації ОСОБА_9 підготовлена доповідна записка щодо неправомірних дій начальника управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА ОСОБА_1 з проханням прийняти міри впливу на останнього (а.с. 49, т.1).

Однак, доводи представника Полтавської ОДА з приводу того, що 16.04.2015 року відбулось належне повідомлення ОСОБА_1 про його можливе наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України та про можливість зайняття ним посади заступника начальника управління - начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації, на думку суду, спростовуються тим, що станом на 16.04.2015 року ще не існувало штатного розпису управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА на 2015 рік, а відтак не було затверджено й посади заступника начальника управління - начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації, що пропонувалася ОСОБА_1 в попередженні від 16.04.2015 р.

Разом з тим, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що письмове попередження про можливе наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1 пред'являлося 02.06.2015 року (том 1 а.с. 40).

У вказаному попередженні позивачу пропонувалось зайняти посаду заступника начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації.

При цьому, ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися і ставити підпис на попередженні від 02.06.2015 року, у зв'язку з чим начальником юридичного відділу апарату облдержадміністрації ОСОБА_6, начальником відділу роботи із зверненнями громадян апарату облдержадміністрації ОСОБА_10 та заступником начальника відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_8 складено та підписано акт про відмову поставити підпис на підтвердження отримання повідомлення від 02.06.2015 (а.с. 41, т.1).

Натомість, заперечуючи проти свого наступного вивільнення у зв'язку зі скороченням посади начальника Управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА ОСОБА_1, після перебування у період з 03.06.2015р. по 11.06.2015р. на лікарняному, з 12.06.2015р. відбув у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі своє заяви від 02.06.2015 (а.с. 42, т.1) та наказу управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА від 12.06.2015 №01-17/02 (а.с. 44, т.1).

Вподальшому, 12.08.2015 року позивача запрошено до облдержадміністрації, де йому роз'яснено про реорганізацію очолюваного ним управління, скорочення його посади та запропоновано посаду заступника начальника відділу з питань фізичної культури і спорту.

Однак, як засвідчено у акті від 12.08.2015 р., складеному та підписаному начальником юридичного відділу апарату облдержадміністрації ОСОБА_6, начальником відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_7, головним спеціалістом відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_11 та головним спеціалістом відділу організаційно-масової роботи та фінансово-економічного обліку управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА ОСОБА_12 (а.с. 43, т.1), ОСОБА_1, не дивлячись на попередження про те, що у разі відмови від запропонованої посади його буде звільнено у перший же день виходу із відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, знову відмовився від запропонованої посади.

При цьому, 13.08.2015р. ОСОБА_1 до облдержадміністрації подана заява з проханням перевести його з посади начальника управління що реорганізується на посаду начальника новоствореного управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА (а.с. 57, т.1).

Таким чином, позивач неодноразово (02.06.2015р. та 12.08.2015р.) попереджався про можливе наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, при цьому, йому кілька разів пропонувалося зайняти посаду заступника начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації, однак він відмовився зайняти зазначену посаду.

Окрім наявних у матеріалах справи документів факт неодноразового попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України та пропонування зайняти посаду заступника начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації підтвердили також у своїх показах допитані в ході розгляду справи свідки, а саме: начальник юридичного відділу апарату облдержадміністрації ОСОБА_6, начальник відділу роботи із зверненнями громадян апарату облдержадміністрації ОСОБА_10, начальник відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_7, головний спеціаліст відділу кадрової роботи апарату облдержадміністрації ОСОБА_11 та головний спеціаліст відділу організаційно-масової роботи та фінансово-економічного обліку управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА ОСОБА_12

Доводи позивача щодо порушення відповідачем вимог частини другої статті 492 КЗпП України, оскільки він має переважне право на переведення на посаду начальника управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА, а йому дану посаду не було запропоновано, судом відхиляються, оскільки ніяких переваг на переведення на іншу роботу в разі звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України не встановлено.

Тобто, переважне право на залишення на роботі не тотожне переважному праву на працевлаштування на нову посаду в новоутвореному управлінні, який частково має інші завдання та компетенцію в порівнянні з управлінням, який очолював ОСОБА_1

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на підставі Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, затвердженого наказом Нацдержслужби України від 13.09.2011 №11, який містить рекомендовані матеріали, що мають бути використані при розробці конкретних професійно-кваліфікаційних характеристик та посадових інструкцій, розробляються конкретні обов'язки та права державних службовців та визначаються на основі нього і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Посадовою інструкцією начальника новоствореного Управління (а.с. 97-101, т.1), що затверджена 09.09.2015 року заступником голови облдержадміністрації, встановлено, що начальник призначається та звільняється з посади розпорядженням голови облдержадміністрації за погодженням з Міністерством молоді та спорту України та безпосередньо підпорядковується заступнику голови облдержадміністрації (пункти 1.2 та 1.3 Інструкції).

Згідно пункту 1.6 даної Інструкції на посаду начальника Управління призначаються особи, які мають вищу освіту відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста. Стаж роботи за фахом на керівних посадах в сферах управління не менше 5 років, або стаж роботи за фахом не менш 10 років. Досвід роботи щодо управління персоналом.

Як слідує із біографічної довідки ОСОБА_1 (а.с. 102, т.1) останній має загальний стаж роботи 3 роки, із них стаж державної служби 1 рік 9 місяців. У дипломі ОСОБА_1 серія ЛМ ВЕ №003284 (а.с. 103, т.1) зазначено, що останній закінчив Переяслав-Хмельницький державний педагогічний інститут за спеціальністю фізичне виховання і йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста вчителя фізичного виховання.

З огляду на це, позивач за своїм кваліфікаційним рівнем та незначним стажем роботи не мав права на заняття посади начальника новоствореного управління, а відтак його права в жодному разі не було порушено.

Клегія судів зазначає, що спеціальним законом, який визначає організацію, повноваження та порядок діяльності Полтавської ОДА, є Закон України "Про місцеві державні адміністрації".

Пункт 3 частини 1 статті 39 цього Закону встановлює, що голови місцевих державних адміністрацій призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 11 цього Закону керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 28.07.1999 №1374 затвердив Порядок призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій (далі - Порядок).

В силу пунктів 1 та 2 Порядку керівники управлінь, відділів, інших структурних підрозділів обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій призначаються на посади та звільняються з посад головами державних адміністрацій за погодженням з відповідними міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади.

У разі наявності вакансії голова місцевої державної адміністрації у двотижневий термін звертається до відповідного міністерства, іншого центрального або місцевого органу виконавчої влади з пропозицією щодо кандидатури на посаду керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації.

Відтак, оскільки посада начальника новоствореного управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА була вакантна, то голова облдержадміністрації, повідомивши Міністерство молоді та спорту України листом від 18.06.2015 № 01-21/1752 про перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та погодивши з даним Міністерством 21.08.2015 призначення на посаду начальника вказаного управління громадянина ОСОБА_3, який на момент призначення мав вищу освіту за кваліфікацією менеджер (диплом серія ХА №21616447), загальний стаж роботи 15 років, із них стаж державної служби 2 роки 2 місяці, а також являвся учасником антитерористичної операції, видав відповідне розпорядження від 04.09.2015 №544-к "Про призначення ОСОБА_3." (том 1 а.с. 205).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу також на те, що недостатній стаж роботи та кваліфікація не дали ОСОБА_1 можливості зайняти й посаду заступника начальника управління - начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації.

Так, відповідно до пункту 1.2 Посадової інструкції заступника начальника Управління - начальника відділу з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації, затвердженої наказом начальника Управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації 22.09.2015 №01-08/03 (том 1 а.с. 157-160), заступник начальника Управління - начальник відділу призначається та звільняється з посади розпорядженням голови облдержадміністрації за поданням начальника управління. На посаду заступника начальника Управління - начальника відділу призначається особа, яка має вищу освіту за освітньо-каліфікаційним рівнем спеціаліста, магістра, стаж державної служби - не менше п'яти років або досвід роботи на посадах державної служби не менше трьох років, досвід роботи щодо управління персоналом.

Разом з тим, загальний стаж роботи ОСОБА_1 3 роки, із них стаж державної служби 1 рік 9 місяців, тобто такого стажу роботи не достатньо для зайняття посади заступника начальника Управління - начальника відділу з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації.

Отже, дії відповідачів з пропонування ОСОБА_1 посади заступника начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації свідчать про врахування трудових прав останнього, який на власний розсуд відмовився від запропонованої посади.

З приводу доводів ОСОБА_1 про недотримання відповідачами при його звільненні положень статті 492 КЗпП України, які передбачають обов'язок роботодавця у разі масового вивільнення працівників доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що в силу статті 48 Закону України "Про зайнятість населення" масовим вивільненням з ініціативи роботодавця (крім випадку ліквідації юридичної особи) є одноразове або протягом: 1) одного місяця: вивільнення 10 і більше працівників на підприємстві, в установі та організації з чисельністю від 20 до 100 працівників; вивільнення 10 і більше відсотків працівників на підприємстві, в установі та організації з чисельністю від 101 до 300 працівників; 2) трьох місяців - вивільнення 20 і більше відсотків працівників на підприємстві, в установі та організації незалежно від чисельності працівників.

Отже, роботодавець повинен доводити до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників не в будь-якому випадку звільнення згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП, а лише тоді, коли мова йде про масове вивільнення працівників.

Згідно розпорядження голови облдержадміністрації від 23.04.2014 №115 (том 1 а.с. 54-55) гранична чисельність працівників Полтавської ОДА складала 647,25 працівника.

Зі змісту розпорядження голови облдержадміністрації від 14.04.15 №178 слідує, що гранична чисельність таких працівників після реорганізації має становити всього 564 працівника, тобто в даному випадку відсоток вивільнення становив менше, ніж 20%.

Відтак, у даному випадку, заплановане вивільнення працівників у зв'язку із скороченням не являлося масовим.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачами при звільненні ОСОБА_1 не було допущено порушень трудових прав останнього, так як: 1) ОСОБА_1 відповідно до статті 492 КЗпП України за 2 місяці був попереджений про можливе наступне вивільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України; 2) при вивільненні позивача враховувалося переважне право на залишення його на роботі, передбачене законодавством, однак, зважаючи, що коло повноважень новоствореної юридичної особи значно збільшилось та суттєво змінились функціональні обов'язки його начальника, головою облдержадміністрації на праві, наданому статтями 5, 11 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", начальником управління призначено іншого керівника, а ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося зайняти посаду заступника начальника відділу з питань фізичної культури і спорту управління у справах сім'ї, молоді та спорту облдержадміністрації, з чим він не погодився; 3) ОСОБА_1 не являвся членом первинної профспілкової організації апарату Полтавської ОДА, у зв'язку з чим його звільнення не мало погоджуватися з профспілковою організацією.

Відтак, звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці (реорганізація відділу у справах сім'ї та молоді Полтавської ОДА в управління у справах сім'ї, молоді та спорту Полтавської ОДА шляхом приєднання управління з питань фізичної культури і спорту Полтавської ОДА до відділу у справах сім'ї та молоді Полтавської ОДА), а також з огляду на відмову ОСОБА_1 від переведення на іншу запропоновану посаду, відповідає вимогам законодавства.

За таких встановлених фактичних обставин у справі суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про скасування розпорядження та наказу про звільнення слід відмовити.

Як наслідок, не належать до задоволення і позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності колегія суддів, погоджуючись з правовим обґрунтуванням висновків суду першої інстанції і вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята у відповідності з нормами матеріального права, з дотриманням приписів процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього не спростували, тому колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2016р. по справі № 816/4649/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 29.03.2016 р.