Справа № 265/357/16-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/357/16-а
Провадження №2-а/265/33/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участі секретаря - Азарової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він звертався до представників відповідача із заявою про призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто за списком № 2. Однак рішенням відповідача № 470 йому було відмовлено у призначенні такої пенсії, тому що пільговий стаж за списком № 2, враховуючи рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУ ПФУ в Донецькій області від 7 серпня 2015 року становить 11 років 9 місяців 7 днів. Вказана комісія прийняла рішення підтвердити позивачу періоди роботи на пільгових умовах за списком № 2 з 10.09.1982 р. по 13.06.1990 р. на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (за винятком знаходження в учбових відпустках та періодів, по яких відсутнє нарахування заробітної плати), з 14.06.1990 р. по 27.11.1992 р., з 23.12.1992 р. по 24.07.1997 р. на посаді майстра будівельних і монтажних робіт (за винятком періодів, по яких відсутнє нарахування заробітної плати) в ВАТ «Домобудівельний комбінат». Вважаючи рішення ПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя та рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах неправомірними, посилався на те, що відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він має стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, тому має право на пільгову пенсію за віком. Зазначав, що він працював у Домобудівельному комбінаті з 1978 року, що підтверджується як його трудовою книжкою, так й архівними довідками. За спірний період з 10.09.1982 р. по 13.06.1990 р. він працював на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що підтверджується записами у трудової книжки, яка передбачена Списком № 2 п. «а» розділу XXIX «Будівництво будівель і споруд» Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 р., вказана робота на даній посаді мала постійний характер, повний робочий день, зі шкідливими умовами праці, а сумісництва за професією він не мав. Стверджував, що не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивачу період його роботи за 1983 рік є неправомірним, бо за уточнюючою архівною довідкою було підтверджено, що він дійсно працював у Домобудівельному комбінаті у 1983 році, однак особові рахунки по заробітній платі за 1983 рік на зберігання до архіву його підприємством не передавались. Додавав, що згідно запису в його особистій картці форми Т-2, а також архівної довідки № 437 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився у відпустках по навчанню у 1983 році: 10.01.83 р. - 19.01.83 р., 07.06.83 р. - 23.06.83 р., 19.09.83 р. - 24.09.83 р., що становить 30 днів. Весь інший час позивач працював повний робочий день на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій. Крім цього зазначав, що з 23.12.92 р. по 24.07.97 р. він працював на посаді майстра будівельних і монтажних робіт у Домобудівельному комбінаті на будділянці № 3, що підтверджується записами у його трудовій книжці. Вказана робота мала постійний характер, повний робочий день та зі шкідливими умовами праці, а також він не мав сумісництва за професією. Професія майстра будівельних та монтажних робіт передбачена Списком № 2 розділу XXVII «Будівництво будівель і споруд» Постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.91 р. та Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.94 р. За записами в особовій картці форми Т-2, а також архівної довідки від № 43 позивач знаходився у відпустках без утримання: 01.07.94 р. - 29.07.94 р., 01.08.94 р. - 31.08.94 р., 17.06.96 р. - 01.07.96 р. Додавав, що рішенням суду від 4 січня 2016 року було встановлено факт належності йому трудової книжки серія НОМЕР_2, заповненою 10 вересня 1977 року. На підставі викладеного просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, скасувати рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя № 470 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах, зобов'язати відповідача зарахувати йому: період роботи з 10.09.1982 р. по 13.06.1990 р. (в тому числі 1983 р.) за винятком періодів з 10.01.83 р. по 19.01.83 р., з 07.06.83 р. по 23.06.83 р., з 19.09.83 р. по 24.09.83 р., що становить 30 днів; період роботи з 23.12.1992 р. по 24.07.1997 р. за винятком періодів з 01.07.94 р. по 29.07.94 р., з 01.08.94 р. по 31.08.94 р., з 17.06.96 р. по 01.07.96 р. - до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зобов'язанням призначити позивачу та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 3 червня 2015 року, стягнувши судові витрати на його користь.

У подальшому ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, на підставі чого також просив суд скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУ ПФУ в Донецькій області від 7 серпня 2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні поданого позову наполягав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, внаслідок чого просив суд задовольнити його уточнені вимоги у повному обсязі.

Представник позивача, яка діє на підставі договору, ОСОБА_3, в суді, підтримуючи уточнені вимоги ОСОБА_1, вказувала, що він мав право звернутись до відповідача за призначенням йому пенсії на пільгових умовах, як такий, що набув необхідний для цього загальний та пільговий стаж роботи за списком № 2, що підтверджується наданими представникам відповідача документами, трудовою книжкою, архівними довідками, особовими картками за місцем працевлаштування. Додавала, що архівна установа не мала змоги надати відомості за 1983 рік роботи позивача, бо за той рік до архівної установи документація не передавалась з Домобудівельного комбінату, де працював позивач на посаді за списком № 2. Таким чином відсутні підстави для обмеження права ОСОБА_1 на отримання пільгової пенсії. Просила позов задовольнити повністю.

Представники УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, які діють на підставі довіреностей, Кірсанова Т. І. та Вайншток Б. Г., заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 вказували, що позивач не набув необхідного пільгового стажу за Списком № 2, оскільки ним не було належними документами підтверджено його роботу повний робочий день на посаді, яка дає право на таку пільгову пенсію, у 1983 році за відсутності даних про отримання ним заробітку на цей період на Домобудівельному комбінаті. Таким чином просили суд відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог. Також просили звільнити відповідача від сплати судового збору, бо такі витрати не передбачені кошторисом УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя на 2016 рік.

За письмовими запереченнями УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя вбачається, що не погоджуючись із поданим позовом, представники відповідача стверджували, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року було внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які набули чинності, внаслідок чого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах і: шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років для чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідно до Наказу № 58 від 29 липня 1993 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» записи у трудовій книжці повинні здійснюватися у точній відповідності із формулюванням чинного законодавства та посиланням на відповідну статтю. Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. За п. п. 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Записи до трудової книжки вносяться на підставі первинних документів: наказів по підприємству, табелів зарахування робочого часу, відомостей про нарахування заробітної плати тощо. За п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, де повинні бути зазначені періоди роботи, які зараховуються до спеціального стажу, професія та посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, підпункт, найменування списків або їх номери, до яких включений цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Згідно п. 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. На підставі постанови Правління ПФУ від 10 листопада 2006 року було затверджено «Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», який визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. Рішенням комісії при ГУ ПФУ в Донецькій області від 7 серпня 2015 року позивачу зараховано до пільгового стажу роботи періоди з 10.09.1982 р. по 13.06.1990 р. (за винятком періодів знаходження в учбових відпустках та періодів, по яких відсутнє нарахування заробітної плати), з 14.06.1990 р. по 27.11.1992 р., з 23.12.1992 р. по 24.07.1997 р. (за винятком періодів, по яких відсутнє нарахування заробітної плати). Коли позивач працював у Домобудівельному комбінаті на посаді монтажника залізобетонних конструкцій, а також майстром будділянки, він перебував у відпустці по навчанню та без утримання. Крім того за архівними довідками відсутні дані про нарахування ОСОБА_1 заробітної плати за 1983 рік та з 1 липня 1996 року по 30 червня 1997 року. На підставі переліченого вказували, що загальний стаж роботи позивача становив 26 років 3 місяці 14 днів, з якого пільговий за Списком № 2 - 11 років 9 місяців 7 днів внаслідок чого у ОСОБА_1 відсутній загальний та пільговий стаж роботи для призначення пенсії за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі чого просили відмовити у задоволенні позову. Також просили внаслідок відсутності у відповідача відповідних бюджетних асигнувань звільнити управління від сплати судового збору.

Представник ГУ ПФУ в Донецькій області, яка діє на підставі довіреності, Бердник Ю. М., та приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечуючи в судовому засіданні проти вимог позивача, посилалась на надані письмові заперечення, зазначаючи, що ОСОБА_1 не довів своє право на призначення пільгової пенсії з 3 червня 2015 року, оскільки не набув необхідного стажу, бо не підтвердив період своєї роботи за 1983 рік за відсутності нарахування йому за цей період заробітку. Просила суд відмовити у задоволені позову.

Відповідно до поданих суду письмових заперечень представники ГУ ПФУ в Донецькій області, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1, підтвердивши заперечення УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, додавши, що за ст. ст. 4, 15 Закону України «Про відпустки» працівники, які успішно навчаються без відриву від виробництва у вищих навчальних закладах з вечірньою та заочною формами навчання, надаються додаткові оплачувані відпустки на період складання державних іспитів у вищих навчальних закладах незалежно від рівня акредитації - 30 календарних днів. Згідно із ст. 26 вказаного Закону за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. За наданими архівними довідками вбачається, що позивач перебував у відпустках у зв'язку з навчання та відпустках без збереження заробітної плати, а оскільки копії наказів про оплату відпусток у зв'язку з навчанням не надані, то такі періоди неможливо зарахувати до пільгового стажу. Також за архівними довідками в позивача відсутнє нарахування зарплати за 1983 рік та липень 1986 року, хоча за наказами за 1983 рік дані про переведення на іншу роботу позивача та про його звільнення відсутні; відсутнє нарахування зарплати за січень-листопад за 1992 р., липень 1994 р., травень 1996 р., липень-грудень 1996 р. та за січень-червень 1997 р. Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 7 серпня 2015 року є законним, тому на підставі викладеного ОСОБА_1 не має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, тому просили суд відмовити позивачу у задоволенні його позову. Також просили суд звільнити від сплати судового збору ГУ ПФУ в Донецькій області.

Заслухавши учасників процесу та вивчивши письмові докази, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. «Б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на 1 квітня 2015 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. При цьому за відсутності стажу роботи, встановленого абз. 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі за текстом - Порядок атестації), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п. 2 Порядку атестації основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

На підставі п. 4 Порядку атестації вбачається, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно до п. 6 Порядку атестації передбачено, що атестація робочих місць передбачає, крім іншого, обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Питання порядку призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі за текстом - Порядок застосування списків).

За п. 2 Порядку застосування списків під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Відповідно до п. 4.1 Порядку застосування списків при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно до п. 4.2 Порядку застосування списків результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до п. 4.3 Порядку застосування списків у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років.

Згідно до п. 5 Порядку застосування списків у разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками № 1 чи № 2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації.

При цьому за п. 3 Порядку застосування списків при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На підставі п. 10 Порядку застосування списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно із п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. При цьому у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

За п. 1 «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 (далі за текстом постанови - Порядок підтвердження), цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

На підставі п. 2 Порядку підтвердження дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до п. п. 3, 4 Порядку підтвердження вбачається, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії), які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці.

За п. 16 Порядку підтвердження рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Матеріалами справи було встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, якому належить трудова книжка НОМЕР_2 від 10 вересня 1977 року, що підтверджується копією паспорту позивача та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 4 січня 2016 року, яке набуло чинності 15 січня 2016 року (а. с. 7, 8-13, 20).

Згідно із даними трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач працював з 10 вересня 1982 року до 27 листопада 1992 року в Домобудівельному комбінаті «Ждановбуд», який 12 червня 1987 року був ліквідований із утворенням «Главдонецькбуд», на будділянці монтажником з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду, якому 1 жовтня 1985 року було присвоєно 5 розряд, а з 14 червня 1990 року ОСОБА_1 працював майстром на будділянці. Також позивач з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року працював на Домобудівельному комбінаті, який був 30 грудня 1994 року перетворений на ВАТ «Домобудівельний комбінат», майстром на будділянці (а. с. 11-13).

Суд зазначає, що також не заперечувалось сторонами, що посада монтажника по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій передбачена Списком № 2, розділом XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів», пунктом «а», код професії 2290000а - 14612, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 21 січня 1991 року № 10, а посада майстра будівельних і монтажних робіт передбачена Списком № 2, розділом XXVII «Будівництво, реконструкція, реставрація та ремонт будинків, споруд та інших об'єктів», пунктом «б», код 22900006 - 23419, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 та Списком № 2 розділом XXVII «Будівництво, реконструкція, реставрація та ремонт будинків, споруд та інших об'єктів», пунктом «б», код 22900006 - 23419, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

В судовому засіданні було встановлено, що за результатами проведення атестації робочих місць право на пільгову пенсію ОСОБА_1 було підтверджено наказом № 99 від 8 серпня 1994 року по Домобудівельному комбінату та доданим до наказу висновком (а. с. 44, 45).

Відповідно до рішення від 3 листопада 2015 року № 470 Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за результатом розгляду його заяви від 3 червня 2015 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», внаслідок того, що загальний стаж позивача на момент звернення до управління становив 26 років 3 місяці 14 днів, а пільговий стаж за Списком № 2 з урахуванням рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах - 11 років 9 місяців 7 днів (а. с. 14, 38).

На підставі рішення від 7 серпня 2015 року № 17/556 вбачається, що комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Донецькій області за розглядом заяви ОСОБА_1 про підтвердження пільгового стажу його роботи за Списком № 2 вирішила підтвердити ОСОБА_1 періоди його роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (за виключенням знаходження в учбових відпустках та періодів, по яких відсутнє нарахування зарплати), з 14 червня 1990 року по 27 листопада 1992 року, з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року на посаді майстра будівельних і монтажних робіт (за виключенням періодів, по яких відсутнє нарахування зарплати) в ВАТ «Домобудівельний комбінат».

За архівною довідкою ТОВ «Бізнес Архів» № 174 від 7 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував згідно записів у особовій картці форми Т-2 у відпустках у зв'язку з навчанням протягом 1983 року, 1984 року, 1985 року, 1986 року, 1987 року, а також у відпустках без збереження заробітної плати з 1 липня 1994 року по 29 липня 1994 року, з 1 серпня 1994 року по 31 серпня 1994 року, з 17 червня 1996 року по 1 липня 1996 року. При цьому архівна довідка була видана на підставі архівних документів: особистої картки форми Т-2 за 1992 рік та 1997 рік, наказів по кадрах за 1982, 1985, 1990, 1997 років (а. с. 40).

Вказане також підтверджується архівною довідкою від 9 листопада 2015 року № 437, де крім іншого зазначено, що документи по особовому складу ВАТ «Домобудівельний комбінат» були передані до ТОВ «Бізнес Архів» не у повному обсязі та накази про відпустки до архіву не передавились (а. с. 16).

Працевлаштування ОСОБА_1 на Домобудівельному комбінаті монтажником з монтажу стальних й залізобетонних конструкцій та майстром будділянки також підтверджується особовими картками позивача № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4, якими також підтверджуються відомості архівної довідки ТОВ «Бізнес Архів» № 174 від 7 травня 2015 року в частині перебування ОСОБА_1 у відпустках по навчанню та без утримання (а. с. 18, 46, 48).

При цьому згідно із вказаною особовою карткою № НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 закінчив навчання, отримавши диплом від 27 липня 1987 року за спеціальністю промислове та цивільне будівництво (а. с. 18).

Згідно із архівною довідкою ТОВ «Бізнес Архів» № 176 від 4 травня 2015 року про заробітну плату ОСОБА_1 вбачається, що дані про заробітну плату позивача за 1983 рік у архіві відсутні, однак згідно наказів по кадрах за 1983 рік дані про переведення на іншу роботу або про звільнення відсутні, а також відсутнє нарахування заробітної плати за липень 1986 року. Довідка видана на підставі архівних особових рахунків за 1984-1987 роки (а. с. 41).

Вказане також підтверджується архівною довідкою № 448 від 16 листопада 2015 року, де крім іншого вказано, що особові рахунки по зарплаті позивач за 1983 рік не передавались на зберігання до архіву (а. с. 19).

Відповідно до архівної довідки ТОВ «Бізнес Архів» № 177 від 7 травня 2015 року про заробітну плату ОСОБА_1, видану на підставі особових рахунків за 1992-1997 роки, вбачається, що відсутнє нарахування заробітної плати за січень-листопад 1992 року, липень 1994 року, травень 1996 року, липень-грудень 1996 року та січень-червень 1997 року (а. с. 42).

В той же час за архівною довідкою від 5 лютого 2015 року № 44 про заробітну плату ОСОБА_1, видану на підставі особових рахунків за 1987-1992 роки, вбачається, що з грудня 1987 року по листопада 1992 року позивачу було здійснено нарахування заробітної плати за весь вказаний період (а. с. 39).

Суд при цьому зазначає, що за ст. 84 КЗпП (в редакції на момент спірних правовідносин) за сімейними обставинами та з інших поважних причин працівникові, за його заявою, може бути надана власником або уповноваженим ним органом короткочасна відпустка без збереження заробітної плати. В необхідних випадках за згодою сторін ця відпустка може бути відпрацьована працівником у наступний період, виходячи з умов і можливостей виробництва.

У випадку ж перебування у відпустці по навчанню заробітна плата зберігалась за робітником у спірний по справі період.

Так ст. 207 КЗпП визначала, що за час проходження виробничого навчання, перекваліфікації або навчання іншим спеціальностям працівникам виплачується заробітна плата в порядку і у розмірах, що визначаються законодавством.

Відповідно до ст. 216 КЗпП робітникам і службовцям, які успішно навчаються у вечірніх, заочних вищих і середніх спеціальних учбових закладах (факультетах, відділеннях), надаються додаткові відпустки:

1) на період виконання лабораторних робіт, здачі заліків і екзаменів для тих, хто навчається на перших і других курсах у вечірніх вищих учбових закладах - 20 календарних днів, у вечірніх середніх спеціальних учбових закладах - 10 календарних днів, у заочних вищих і середніх спеціальних учбових закладах - 30 календарних днів щорічно;

2) на період виконання лабораторних робіт, здачі заліків і екзаменів для тих, хто навчається на третьому та наступних курсах у вечірніх вищих учбових закладах - 30 календарних днів, у вечірніх середніх спеціальних учбових закладах - 20 календарних днів, у заочних вищих і середніх спеціальних учбових закладах - 40 календарних днів щорічно;

3) на період здачі державних екзаменів у вечірніх і заочних вищих і середніх спеціальних учбових закладах - 30 календарних днів;

4) на період підготовки і захисту дипломного проекту (роботи) студентами вечірніх і заочних вищих учбових закладів - чотири місяці, учнями середніх спеціальних учбових закладів - два місяці.

При цьому на підставі ст. 217 КЗпП за працівниками, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах, зберігається заробітна плата за час учбових додаткових відпусток у розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином розглядом даної справи суд встановив, що ОСОБА_1 працював протягом спірного періоду на посадах монтажника з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій та майстра на будділянці, які віднесені до Списку № 2, що дає право позивачу на пільгову пенсію, право на пільговому пенсію якого було також підтверджено проведеною атестацією робочого місця.

Також судом було встановлено набуття ОСОБА_1 на час його звернення до відповідача 55 річного віку та необхідного для призначення пільгової пенсії за Списком № 2 загального стажу роботи - 26 років 3 місяці, тобто стажу, що перевищував передбачений законом у період з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року стаж - 25 років 6 місяців.

На підставі цього посилання представників відповідача про відсутність у ОСОБА_1 загального стажу для призначення йому пільгової пенсії є безпідставними.

Внаслідок ліквідації ВАТ «Домобудівельний комбінат» позивач був позбавлений можливості надати представникам відповідача необхідну уточнюючу довідку про умови його роботи для підтвердження пільгового стажу у спірний період.

В той же час суд не може погодитись із рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Донецькій області від 7 серпня 2015 року, яким позивачу не в повній мірі було підтверджено його спеціальний стаж для отримання права на пільгову пенсію за Списком № 2.

Так у наданих ОСОБА_1 представникам відповідача архівних довідках ТОВ «Бізнес Архів» було підтверджено на підставі первинних документів факт працевлаштування у спірний період позивача на Домобудівельному комбінаті.

Суд зауважує, що правильність ведення та заповнення особових документів на працівників ВАТ «Домобудівельний комбінат» покладалось на керівників такого товариства, так само як й необхідність передачі до архівної установи особових документів по кадрам товариства у повному обсязі та в точній відповідності до визначеного законом порядку, бо такого обов'язку працівники даного підприємства не мали.

Суд натомість встановив, що до архівної установи ТОВ «Бізнес Архів» документи по особовому складу ВАТ «Домобудівельний комбінат» не були передані у повному обсязі, а особові рахунки по зарплаті ОСОБА_1 за 1983 рік до архіву взагалі не передавались на зберігання.

Між тим у судовому засіданні не було досліджено жодних доказів про те, що умови праці позивача за спірний період на Домобудівельному комбінаті зазнавали докорінних змін, або що він не працював повний робочий день на такому підприємстві, в тому числі протягом тих періодів за якими в архівній установі відсутні відомості про нарахування ОСОБА_1 заробітної плати.

При цьому за даними архівної установи було підтверджено, що ОСОБА_1 не переводився на іншу роботу, не звільнявся та не працював за сумісництвом у спірний період його працевлаштування на Домобудівельному комбінаті.

Факт постійної роботи та повний робочий день ОСОБА_1 в Домобудівельному комбінаті підтверджується почесною грамотою, якою позивача було нагороджено у 1984 році за високі виробничі показники, що також підтверджується копією відомостей з трудової книжки про його неодноразове нагородження протягом 1984 року - 1988 року (а. с. 84, 85).

На підставі наведеного суд встановив, що підстав для не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на Домобудівельному комбінаті з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року та з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року періодів його роботи, по яких відсутнє нарахування зарплати за архівними довідками, - немає.

Також суд зазначає, що за нормами, які визначали строк перебування робітника у відпустках по навчанню та порядок оплати таких відпусток за спірний період, була передбачена оплата таких відпусток, що було також підтверджено архівними довідками ТОВ «Бізнес Архів» та особовою карткою ОСОБА_1 про отримання ним диплому у 1987 році.

На підставі переліченого суд дійшов висновку, що не зарахування представниками відповідача ОСОБА_1 протягом його роботи з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій періодів знаходження позивача в учбових відпустках є неправомірним.

В той же час суд погоджується з висновками комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що були відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу роботи позивача періодів знаходження ОСОБА_1 у відпустках без утримання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підтвердив у судовому засіданні періоди його роботи на Домобудівельному комбінаті з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року та з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року, що зараховуються до спеціального стажу, його посаду, яка віднесена до Списку № 2 та характер виконуваної ним шкідливої роботи у цей період за виключенням часу знаходження ОСОБА_1 у відпустках без утримання.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 набув необхідний пільговий стаж роботи, який перевищує необхідні 12 років 6 місяців, тому мав право на момент його звернення до відповідача на призначення йому пільгової пенсії за Списком № 2.

В свою чергу дії відповідача щодо часткової відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року та з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року, а також щодо відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірними, внаслідок чого вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом скасування рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 7 серпня 2015 року в частині не зарахування до роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 2 з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року, з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року періодів, за які відсутнє нарахування заробітної плати, а також шляхом скасування, як неправомірного, рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 3 листопада 2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

На підставі наведеного суд вважає необхідним задовольнити вимоги ОСОБА_1, в рамках заявлений вимог, шляхом зобов'язання УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи позивача з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року та з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року за виключенням знаходження в учбових відпустках з 10 січня 1983 року по 19 січня 1983 року, 7 червня 1983 року по 23 червня 1983 року, з 19 вересня 1983 року по 24 вересня 1983 року та відпустках без збереження утримання з 1 липня 1994 року по 29 липня 1994 року, з 1 серпня 1994 року по 31 серпня 1994 року, 17 червня 1996 року по 1 липня 1996 року, із відповідним призначенням та сплатою позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 3 червня 2015 року.

За ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Зважаючи, що відповідачі є суб'єктами владних повноважень, а позов частково вирішений на користь позивача, то суд не вбачає підстав для звільнення від сплати судових витрат представників відповідача на користь ОСОБА_1, які той поніс при зверненні до суду із вказаним позовом, тому відмовляє у задоволені клопотань УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя та ГУ ПФУ в Донецькій області щодо звільнення їх від сплати судових витрат.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд стягує на його користь судові витрати в сумі 275,60 грн. в рівних частках за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, тобто по 137,80 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 181 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Донецькій області № 17/556 від 7 серпня 2015 року в частині не зарахування до роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 2 з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року, з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року періодів, за які відсутнє нарахування заробітної плати.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області № 470 від 3 листопада 2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи ОСОБА_1 з 10 вересня 1982 року по 13 червня 1990 року та з 23 грудня 1992 року по 24 липня 1997 року за виключенням знаходження в учбових відпустках з 10 січня 1983 року по 19 січня 1983 року, 7 червня 1983 року по 23 червня 1983 року, з 19 вересня 1983 року по 24 вересня 1983 року та відпустках без збереження утримання з 1 липня 1994 року по 29 липня 1994 року, з 1 серпня 1994 року по 31 серпня 1994 року, 17 червня 1996 року по 1 липня 1996 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області призначити та сплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 3 червня 2015 року.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області витрати по сплаті судового збору в сумі 275,60 грн. в рівних частках, тобто по 137,80 грн. з кожного з відповідачів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя