Справа № 802/3168/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2016 р. м. Київ К/800/57923/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі: представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" Захаренкова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку у залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Макарді" до Вінницької митниці Міністерства доходів і зборів України (далі - Вінницька митниця), Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області визнання бездіяльності протиправною та стягнення платежів за касаційною скаргою Вінницької митниці на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ТОВ "Макарді" у Вінницькому окружному адміністративному суді пред'явило позов до Вінницької митниці, Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення платежів.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що у зв'язку із скасуванням рішень митного органу ТОВ "Макарді" мають бути повернені зайво сплачені ним кошти в сумі 37166,59 грн., в тому числі ввізне мито - 7147,59 грн. та податку на додану вартість - 30019,86 грн.

Позивач звертався до Вінницької митниці із заявою від 31 травня 2013 року № 97 про повернення надміру сплачених коштів, проте листом від 17 червня 2013 року № 13/1-3062 у задоволенні відповідної його заяви було безпідставно відмовлено.

Вважає таку відмову неправомірною.

Просив визнати протиправною бездіяльність Вінницької митниці, яка полягає в ненаданні органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням сум бюджетного відшкодування зайво сплачених митних платежів на загальну суму 37166,59 грн. та стягнути з Державного бюджету України суму зайво сплачених митних платежів в розмірі 37166,59 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року, адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Макарді" суму зайво сплачених митних платежів в розмірі 37121,15 грн., в тому числі: ввізне мито - 7138,69 грн., податок на додану вартість - 29982,46 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Макарді" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 371,21 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Вінницька митниця подала касаційну скаргу, в якій вказала, що оскаржувані рішення судами прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Макарді".

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2008 року у справі № 2-а-4752/08 задоволено позовні вимоги ТОВ "Макарді" до Вінницької митниці про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії. Скасовані рішення Вінницької митниці про визначення митної вартості товару від 06 березня 2008 року № № 8, 9, 10; скасовано картки відмови в прийнятті митних декларацій від 06 березня 2008 року № 401000004/2008/000019, № 401000004/2008/000020 та № 401000004/2008/000021; зобов'язано Вінницьку митницю провести митне оформлення аміачної селітри в мішках походженням з республіки Узбекистан, виробництва ВАТ "Навоіазот" (м. Навоі) за митною вартістю товару, зазначеною в поданих ТОВ "Макарді" вантажних митних деклараціях від 05 березня 2008 року № 40100004/2008/001795, № 40100004/2008/001798 та від 06 березня 2008 року № 40100004/2008/001806.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2011 року апеляційна скарга відповідача задоволена частково. Постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2008 року у справі № 2-а-4752/08 скасована в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Вінницької митниці провести митне переоформлення аміачної селітри в мішках походженням з республіки Узбекистан, виробництва ВАТ "Навоіазот" (м. Навоі). В іншій частині постанову від 19 травня 2008 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2013 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2008 року, змінену Київським апеляційним адміністративним судом та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2011 року залишено без змін.

Позивач звертався до Вінницької митниці із заявою від 31 травня 2013 року № 97 про повернення надміру сплачених коштів, проте листом від 17 червня 2013 року № 13/1-3062 в задоволенні заяви було відмовлено з тих підстав, що заява подана з порушенням розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618, та поза межами строку, встановленого для подання вказаної заяви.

Вважаючи, що митний орган при відмові у задоволенні його заяви про повернення зайво сплачених митних платежів діяв не у спосіб, визначений законом, позивач звернувся в суд з даним позовом про визнання бездіяльності протиправною та стягнення платежів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що митним органом безпідставно відмовлено позивачу у задоволенні його заяви про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Суд касаційної інстанції частково погоджується з такими висновками судів з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 43.1-43.5 статті 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України (далі - МК України), крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 1 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 № 618 (далі - Порядок повернення коштів) цей Порядок розроблено відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) та статей 43, 102 ПК України.

Відповідно до змісту пунктів 1-4 розділу ІІІ Порядку повернення коштів для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом ДМС України, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом ДМС України.

Відповідно до пункту 1 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України 30 грудня 2013 року № 882/1188 (далі - Порядок взаємодії), який прийнятий на заміну відповідного Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України, затвердженого наказом ДМС України, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, Порядок взаємодії регламентує взаємовідносини територіальних органів Міністерства доходів і зборів України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань з метою належного виконання положень статей 43, 102 ПК України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 БК України.

Пунктом 5 Порядку взаємодії передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095-ти днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

За змістом пункту 7 Порядку взаємодії орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Відповідно до пунктів 8-10 Порядку взаємодії орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до Порядку взаємодії основною умовою повернення коштів є обов'язкова їх сплата та зарахування на рахунки відповідного бюджету. Такі обставини судами встановлено.

Згідно з частиною другою статті 45 БК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Отже, якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених статтею 301 МК України, статтею 43 ПК України і статтею 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Аналогічного висновку у своїх численних рішеннях дійшов Верховний Суд України, зокрема в постанові від 12 листопада 2014 року у справі № 21-201а14 та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-207а14.

Визначений вказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення надмірно сплачених митних платежів не є правильним способом захисту прав платника митних платежів, а рішення судів про задоволення такої вимоги не відповідає принципу законності та обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 ПК та розділу ІІІ Порядку повернення коштів, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тому у цьому випадку вимога позивача зобов'язати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція також викладена Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 і повинна враховуватись іншими судами загальної юрисдикції згідно з статтею 2442 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням наведеного та тієї обставини, що митним органом не вжито передбачених законодавством дій щодо підготовки висновку про повернення надмірно сплачених сум коштів з відповідного бюджету за умови набрання постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2008 року законної сили, суди дійшли вірного висновку про визнання такого рішення (дій) митного органу протиправним. Однак, задоволення позову шляхом стягнення відповідних платежів з бюджету не є належним способом захисту порушеного права та підміняє митні органи і органи державного казначейства, оскільки повернення таких платежів є виключними повноваженнями останніх.

Згідно з частиною першою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Отже, з урахуванням відсутності необхідності збирати та досліджувати нові докази, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення судів скасуванню в частині позовних вимог з ухваленням нового рішення про відмову в цій частині вимог та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Вінницької митниці Міністерства доходів і зборів України у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" до Вінницької митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області визнання бездіяльності протиправною та стягнення платежів задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року в частині задоволення позову про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" сум зайво сплачених митних платежів в розмірі 37121,15 грн., в тому числі: ввізне мито - 7138,69 грн., податок на додану вартість - 29982,46 грн., скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про стягнення надмірно сплачених податків та митних платежів.

Зобов'язати Вінницьку митницю Міністерства доходів і зборів України прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Макарді" сум надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

В іншій частині постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.