Справа № 350/903/14-а 2-а/350/37/2014
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Справа № 876/7121/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора з ДТП Рожнятівського ВДАІ Олексина Богдана Васильовича про визнання дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення незаконними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.214 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив визнати незаконними дії інспектора Рожнятівського ВДАІ Олексина Б.В. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 067026 від 15.05.2014 року. Визнати незаконним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 067026 від 15.05.2014 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 травня 2014 року інспектор з ДТП Рожнятівського ВДАІ старший лейтенант міліції Олексин Б.В. в приміщенні ВДАІ Рожнятівського району склав протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 067026 про скоєння ним 28.08.2012 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 067026 від 15 травня 2014 року про нібито скоєне ним правопорушення складався майже через 2 роки після скоєння адміністративного правопорушення, яке мало місце 28.08.2012 року. Інспектор з ДТП Рожнятівського ВДАІ не був присутнім на місці скоєння адміністративного правопорушення. При складанні протоколу інспектор відмовився отримати від нього письмові пояснення, позбавив його права отримати юридичну допомогу. При складанні протоколу відповідач не вніс до протоколу жодного документу, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Відтак, вважає такі дії відповідача незаконними.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26.04.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду її оскаржив позивач. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин справи. Просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Зокрема звертає увагу на те, що при розгляді справи судом першої інстанції відповідач не надав жодного доказу, який свідчив про те, що інспектором при складанні протоколу не порушено вимоги КУпАП та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення..

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що Інспектор з ДТП Рожнятівського ВДАІ Олексин Б.В, склавши протокол за порушення позивачем ПДР України, що призвели до пошкодження транспортних засобів, діяв у чіткій відповідності до покладених на нього обов'язків. При складанні протоколу за вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення передбаченого ст.12 КУпАП було повністю дотримано процедуру , що свідчить про правомірність його дій.

Що стосується вимоги позивача про визнання незаконним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відноситься до категорії акту індивідуальної дії, оскільки не тягне за собою будь-яких правових наслідків, в ньому фіксуються обставини правопорушення, зазначається норма закону, яка порушена та роз'яснюються права та обов'язки правопорушника щодо подальшого розгляду справи. На підставі протоколу про адміністративне правопорушення ухвалюється постанова, відповідно до якої вирішується питання про накладення на особу адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно зі ст.7 України «Про міліцію» міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відділом ДАІ з обслуговування Рожнятівського району Івано-Франківської області була отримана постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 18 квітня 2014 року, в якій містилася інформація про вчинення ОСОБА_1, порушення ПДР України, та те, що такі його дії знаходяться у причинному зв'язку з наслідками ДТП.

15.05.2014 року Інспектором з ДТП Рожнятівського ВДАІ Олексин Б.В., відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 067026 від 15 травня 2014 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що позивачу роз'яснено передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права та обов'язки, повідомлено, що розгляд адміністративної справи за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП відбудеться у Рожнятівському районному суді, що підтверджується його особистим підписом в протоколі. Даних про те, що інспектор відмовив позивачу у його клопотанні про допит свідків, чи інші порушення у протоколі не вказано. Позивачем лише пояснено, що із даним протоколом він не погоджується та буде його оскаржувати у судовому порядку.

Колегія суддів вважає, що складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно винної особи, не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вказаний документ не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, щодо якої складено протокол, а тому дії по складанню протоколу не можуть бути предметом спору.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Протокол про адміністративне правопорушення є носіями доказової інформації про виявлені працівником Державтоінспекції МВС порушення правил дорожнього руху, на підставі яких приймається відповідне рішення уповноваженим органом, зокрема, судом, а тому оцінка протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі й оцінка дій службових осіб Державтоінспекції МВС щодо їх складання, викладення певних висновків, може бути надана судом при розгляді справи про адміністративний проступок.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дії уповноваженої посадової особи щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є лише одним із етапів розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не відноситься до категорії акту індивідуальної дії тому, що не тягне за собою будь-яких правових наслідків, оскільки в ньому фіксуються обставини правопорушення, зазначається норма закону, яка порушена та роз'яснюються права та обов'язки правопорушника щодо подальшого розгляду справи. Відтак, вимоги позивача є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26.04.2014 року у справі № 350/903/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 28.03.2016 року.