Справа № 446/171/14-а
Суддя: Мулявка О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №446/171/14-а
Провадження № 2-а/451/7/16
ПОСТАНОВА

іменем України

22 березня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

з участю представників: позивача Ференца Р.І.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов начальника Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства м.Кам'янка-Бузька» до Камянка-Бузької міської ради Львівської області, міського голови м.Кам'янка-Бузька Омеляна Олега Ярославовича, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 про визнання недійсним та скасування рішення №19 XXXXIII сесії VI скликання Камянка-Бузької ради від 20 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі начальника Кам'янка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства м.Кам'янка-Бузька» Вигонний В.К. звернувся в суд з позовом до Камянка-Бузької міської ради, міського голови Омеляна О.Я., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення №19 XXXXIII сесії VI скликання Камянка-Бузької міської ради від 20.12.2013 року «Про припинення юридичної особи Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства міста Камянка-Бузька» оскільки вважає, що оскаржуване рішення порушує права та інтереси позивача та інтереси трудового колективу, які проявилися в тому, що в передбачений законом порядок не було запрошено не тільки керівництво підприємства, але й працівників МКП УЖКГ, інтересів яких стосується оскаржуване рішення, порушення в частині попередження працівників підприємства про майбутнє звільнення у зв'язку з ліквідацією підприємства оскільки згідно трудового законодавства такий обов'язок покладено на керівництво підприємства, а не на голову комісії з припинення комунального підприємства МКП УЖКГ, з оскаржуваного рішення вбачаються неточності, які стосуються правильного формулювання назви юридичної особи згідно правовстановлюючих та реєстраційних документів, оскаржуване рішення суперечить Указу Президента України №1617 від 24.12.1999 року «Про заходи щодо забезпечення погашення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами і повернення кредитів», який діє станом на сьогоднішній день, і яким передбачено недопущення створення на базі майна підприємств, які мають борги перед бюджетами нових суб'єктів підприємництва.

У судовому засіданні позивач і представник позивача вимоги підтримали в повному обсязі та крім обставин, наведених в позовній заяві, додатково пояснили, що МКП УЖКГ створене на підставі рішення Камянка-Бузької міської ради №25 від 30.04.1998 року і зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності юридична особа Камянка-Бузькою районною державною адміністрацією Львівської області і на підставі рішення Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області №21 від 29.12.2005 року МКП УЖКГ визнано виконавцем робіт по утриманню та експлуатації житлового фонду міста Камянка-Бузька, проведення поточного, вибіркового та капітального ремонту житлових будинків, здійснення благоустрою міста, надання інших послуг відповідно до мети та предмету діяльності.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування суперечить рішенню Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування, згідно якого Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, не можуть вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Позивач стверджує, що оскаржуваним рішенням відповідач вирішив припинити надання та виконання МКП УЖКГ житлово-комунальних послуг на території м.Кам'янка-Бузька відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» хоча такі послуги надавалися і надаються, чим вирішив вплинути на правовідносини, які існували в позивача з 2005 року, а отже обмежує права позивача в реалізації надання комунальних послуг, передбачених установчими документами.

Позивач зазначає, що оскаржуване рішення порушує його права в частині надання послуг, ще й в тій частині, що відповідачем не запрошено МКПУЖКГ на засідання сесії при прийнятті оскаржуваного рішення де вирішувалося питання припинення юридичної особи. Вважає, що в даному випадку відповідач вирішив провести ліквідацію МКП УЖКГ в добровільному порядку без волевиявлення самого підприємства, що суперечить вимогам ст.110 ЦК України, оскільки така ліквідація суперечить установчим документа підприємства, не наступив строк на який було створено підприємство, створювалося підприємство з метою надання житлово-комунальних послуг і така мета є постійною згідно законодавства, також не визнано недійсною державну реєстрацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути.

У зв'язку з цим вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає діючому законодавству, а тому просить таке рішення визнати недійсним та скасувати.

Представник відповідача Камянка-Бузької міської ради вимоги, викладені у адміністративному позові не визнав і в своїх запереченнях в судовому засіданні пояснив, що сесія Камянка-Бузької міської ради діяла в межах свої повноважень, керувалася виключно Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Регламентом Камянка-Бузької міської ради. В обґрунтування заперечення відповідач зазначив, що позов не підлягає до задоволення, оскільки кроки Камянка-Бузької міської ради послідовні, так як згідно Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також Статуту позивача припинення діяльності комунального підприємства входить в компетенцію органу місцевого самоврядування, у зв'язку з чим було прийнято рішення про припинення комунального підприємства, яке є, як зазначає представник відповідача, станом на сьогоднішній день збитковим, комунальні послуги в повному обсязі не надаються, а тому жодних порушень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чи Регламенту Камянка-Бузької міської ради не було.

Окрім цього, представник відповідача звернув увагу на те, що саме з вини керівника МКП УЖКГ не виконується рішення сесії №19 «Про припинення юридичної особи Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства міста Камянка-Бузька», не передається майно, не проводиться вивільнення працівників. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідачі Омелян О.Я., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 в судове засідання не з'явилися, про день, дату та час слухання справи сповіщені належним чином, про причини неявки у засідання, суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, з'ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що Кам'янка-Бузьке міське комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства м.Кам'янка-Бузька» створене на підставі рішення Камянка-Бузької міської ради Львівської області №25 від 30.04.1998 року і зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності Камянка-Бузькою районною державною адміністрацією Львівської області.

Статутом Кам'янка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства м.Кам'янка-Бузька», затвердженого Камянка-Бузькою міською радою 21.08.2000 року та зареєстрованого Камянка-Бузькою районною державною адміністрацією 23.08.2000 року, передбачено, що МКП УЖКГ підпорядковане виконавчому комітету Камянка-Бузької міської ради і створене з метою забезпечення належної експлуатації житлового фонду, проведення поточного, вибіркового, капітального ремонту житлових будинків, проведення благоустрою міста.

Рішенням ХХVІІІ сесії IV скликання Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області №21 від 29.12.2005 року «Про визначення виконавців робіт по зовнішньому благоустрою м.Кам'янка-Бузька та капітальному і поточному ремонту житлового фонду» Кам'янка-Бузьке міське комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства м.Кам'янка-Бузька» з 30.12.2005 року визначено виконавцем робіт по капітальному і поточному обслуговуванню житлового фонду м.Кам'янка-Бузька і передано у повне господарське відання майновий комплекс за адресою АДРЕСА_1.

20.12.2013 року на XXXXIII сесії VI скликання Камянка-Бузької міської ради було прийнято рішення №19 «Про припинення юридичної особи Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства міста Камянка-Бузька», яким було розпочато процедуру ліквідації Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства міста Камянка-Бузька».

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Відповідно до статей 55 та 124 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав, свобод та законних інтересів. Реалізація права на судовий захист багато в чому залежить від належного правового механізму.

У відповідності до ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 144 Конституції України передбачено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, що закріплено у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

Згідно ст.110 ЦК України передбачено, що ліквідація юридичної особи проводиться за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідач не довів у судовому засіданні дійсні причини припинення діяльності підприємства, оскільки звернення, які надходили до відповідача і представлені в судовому засіданні позивачем - на знайшли обґрунтованих відповідей від відповідача, відповідач в судовому засіданні не представив доказів того, що ним було надані відповіді позивачу на запитувану ним вимогу щодо врегулювання розміру тарифів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Суд приймає до уваги твердження позивача, яке узгоджується з рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, яке є обов'язковим до виконання на території України і згідно якого Конституційний Суд України своїм рішенням у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст..144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, частин 1 та 10 ст.59 Закону (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами і органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, оскільки це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі прийнятого відповідачем 29.12.2005 року рішення, яким визначено позивача виконавцем робіт по капітальному і поточному обслуговуванню житлового фонду м.Кам'янка-Бузька, а отже з 2005 року між сторонами виникли правовідносини, які пов'язані з реалізацією позивачем прав та обов'язків що стосуються мети, передбаченої установчими документами в сфері надання послуг.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про припинення юридичної особи, проти якого заперечує позивач і, яке впливає на правовідносини та погіршує становище позивача, припиняє тим самим виниклі до цього часу на підставі рішення №21 від 29.12.2005 року правовідносини і позбавляє позивача в подальшому перебувати у виниклих правовідносинах, що іде врозріз з рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2009, оскільки призводить до порушення гарантії стабільності відносин.

Згідно правового висновку Верховного Суду України зробленого після винесення 06.06.2011 року постанови також вбачається, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, яким вирішує припинити юридичну особу, і в такий спосіб порушує виниклі правовідносини між позивачем і відповідачем з 2005 року, не запрошує позивача, який підпорядкований статутом відповідачу на засідання сесії, чим призводить своїми діями до порушення виниклих сталих правовідносин, пов'язаних в позивача з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача в тій частині, що оскаржуване рішення не порушує прав позивача, оскільки на основі рішення №21 від 29.12.2005 року останній надає комунальні послуги і на час прийняття оскаржуваного рішення позивач на підставі цього рішення та установчих документів являється виконавцем робіт, на час постановлення оскаржуваного рішення не було скасоване чи відмінене рішення №21 від 29.12.2005 року.

Згідно із ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» №280/97-ВР 21.05.1997 року акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У своєму позові і в судовому засіданні позивач просить визнати оскаржуване рішення недійсним, що не передбачене діючим законодавством, а тому така вимога до задоволення не підлягає.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, які діяли на час прийняття оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку, що сесія Камянка-Бузької міської ради приймає рішення в межах наданих повноважень, однак, з порушенням норм діючого законодавства, тому рішення відповідача підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог щодо скасування рішення №19 XXXXIII сесії VI скликання Камянка-Бузької міської ради від 20.12.2013 року «Про припинення юридичної особи Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства міста Камянка-Бузька».

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати повинні бути стягнені у користь позивача із відповідного місцевого бюджету.

Керуючись ст.ст.2,7-14,71,159-163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Рішення XXXXIII сесії VI скликання Камянка-Бузької ради №19 від 20 грудня 2013 року «Про припинення юридичної особи Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства міста Камянка-Бузька», визнати незаконним та скасувати.

Стягнути з місцевого бюджету Камянка-Бузької міської ради Львівської області на користь Камянка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства м.Кам'янка-Бузька» (80400, Львівська область, м. Кам'янка-Бузьа, вул.Шопена,5) понесені ним судові витрати у сумі 73 гривні 08 копійок.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Радехівський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

ГоловуючийМулявка О. В.