Справа № 2-а-2241/09/1512
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2011 р.Справа № 2-а-2241/09/1512

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковлева Ю.В.

судді Жука С.І.

судді Запорожана Д.В.

при секретарі Тимошенко В.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2009 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання незаконною відмови у виплаті щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, зобов'язання здійснити нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 25.05.2009 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання дії відповідача щодо не виплати соціальної допомоги незаконними та стягнення з нього невиплачену державну соціальну допомогу за період з січня 2007 року по грудень 2008 року включно суму 2601 гривня 30 копійок, зобов'язання здійснювати нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у 2009 році. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що належить до соціальної групи «дітей війни»та відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання щомісячного підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак відповідач, у порушення закону перерахунок пенсії не здійснив, тому вона звернулась до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Справа була розглянута за відсутності сторін.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні виплати у повному обсязі підвищення до пенсії як дитині війни в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та у здійсненні доплати до підвищення до пенсії як дитині війни з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 у розмірі 30 % мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за період з 09.07.2007 року по 30.09.2007 року 123 гривні 02 копійки на місяць, за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року 124 гривні 53 копійки на місяць.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 у розмірі 30 % мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за період з 22.05.2008 року по 30.06.2008 року 144 гривні 30 копійок на місяць, за період з 01.07.2008 року по 30.09.2008 року 144 гривні 60 копійок на місяць, за період з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року 149 гривень 40 копійок на місяць.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання незаконними дій щодо невиплати щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року, за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року, зобов'язання здійснити нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року, за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року, зобов'язання здійснювати нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у 2009 році - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб із статусом дитина війни і на неї розповсюджуються пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було призупинено на 2007 рік.

09 липня 2007 року рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, - 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вищезазначені положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд 1-ї інстанції повинен був врахувати, що річний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Як вже зазначалось, позивач звернулася до суду з позовом 25 травня 2009 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо його необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином права позивача підлягають захисту з 25 травня 2008 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 25.05.2008 року по 31.12.2008 року.

У звязку з чим оскаржувана постанова суду 1-ї інстанції підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201 та ч. 2 ст. 205 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2009 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання незаконною відмови у виплаті щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, зобов'язання здійснити нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 25 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням доплат, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити».

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2009 року по даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена у відповідності до положень діючого законодавства.

Головуючий: Ю.В. Яковлев

Суддя: С.І. Жук

Суддя: Д.В. Запорожан