Справа № 2-а/1570/2506/11
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2012 р.Справа № 2-а/1570/2506/11

Категорія: 9.1.1Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року по адміністративній справі за позовом відкритого акціонерного товариства по виробництву медичних виробів з полімерних металів «Гемопласт»до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області про визнання нечинними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

встановила:

Позивач ВАТ по виробництву медичних виробів з полімерних металів «Гемопласт»29.03.2011 року звернувся до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області про визнання нечинними та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року № /0 і стягнення пені в розмірі 501 грн. 00 коп. за порушення вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»№ 185/94-ВР від 23.09.1994 року та про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року № /0 і стягнення пені в розмірі 23623 грн. 00 коп. за порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»№ 185/94-ВР від 23.09.1994 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в ході проведення співробітниками Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області виїзної позапланової перевірки ВАТ «Гемопласт»з питань дотримання вимог валютного законодавства згідно отриманих повідомлень банку виявлено порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», в результаті чого нарахована пеня за порушення розрахунків у сфері ЗЕД. За результатами вказаної перевірки 14.12.2010 року складено акт № 5053/22-00/00480922, на підставі якого відповідачем винесені рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року №/0 та № /0. Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями, відповідно до положень ст. 56 Податкового Кодексу України, 02.02.2011 року за вих. № 02/2396 і 02/2397 від 01.02.2011 року позивачем були надані в порядку апеляційного оскарження первинні скарги до податкового органу вищого рівня - ДПА в Одеській області щодо скасування вищезазначених рішень. Рішенням ДПА в Одеській області № 5858/10/25-0007 від 21.02.2011 року вищевказані первинні скарги були залишені без розгляду.

Позивач у своєму позові зазначає, що ним було укладено зовнішньоекономічні контракти № 12 та № 17 з нерезидентами за умовами поставки «Інкотермс-2000». Відповідно до вимог вказаних контрактів, на митну територію України 29.03.2010 року та 29.06.2010 року надійшов товар, про що свідчать відмітки в міжнародній товарно-транспортній накладній та в коносаменті, які підтверджують факт надходження товарів на митну територію України та факт відвантаження товарів на судно. В цих вантажно-супроводжувальних документах вказано, що товари перетнули митний кордон України і були взяті під митний контроль саме 29.03.2010 року та 29.06.2010 року, про що свідчать відповідні відмітки митного органу. Таким чином, позивач вважає, що при здійсненні вказаних господарських зовнішньоекономічних операцій ним не було допущено порушення граничних строків розрахунків встановлених ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Відповідно до вишевикладеного позивач вважає, що рішення від 27.12.2010 року №/0 та № /0 про застосування до ВАТ «Гемопласт»штрафних (фінансових) санкцій за порушення вищевказаних вимог валютного законодавства, є нечинними та підлягають скасуванню.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що відкритим акціонерним товариством «Гемопласт»укладено імпортні контракти з нерезидентами, імпортні операції проводились на умовах відстрочення поставок товарів, при цьому першою подією було перерахування валютних коштів. Штрафні санкції було накладено на позивача згідно ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»за перевищення термінів розрахунків.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року адміністративний позов відкритого акціонерного товариства по виробництву медичних виробів з полімерних металів «Гемопласт»до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року № /0 та № /0 було задоволено частково.

Скасовано рішення Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року №/0 у розмірі 501 гривні 00 коп.

Скасовано рішення Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року №/0 у розмірі 23623 гривень 00 коп.

В решті позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі Білгород-Дністровська ОДПІ в Одеській області, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання щодо скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що ВАТ по виробництву медичних виробів з полімерних металів «Гемопласт»зареєстровано виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області 29.03.1996 року за № 0000243, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 238183 серії АОО, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.73) та як вбачається з довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 30.03.2005 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було включено відомості про юридичну особу (а.с.85-89).

Статтею 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990р. №509-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки) визначені функції державних податкових інспекцій, зокрема: здійснення у межах своїх повноважень контролю за законністю валютних операцій.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що з 24.11.2010 року по 07.12.2010 року, на підставі направлення на перевірку від 23.11.2010 року №1015/22 та наказу від 23.11.2010 року № 483 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ВАТ «Гемопласт», виданих начальником Білгород-Дністровської ОДПІ ОСОБА_5 (а.с.101,102), згідно повідомлень Філії «Одеське РУ»АТ «Банк «Фінанси та Кредит»від 01.04.10 № 982/1, від 04.08.10 № 2606, від 04.11.10 № 4016 про ненадходження валютних цінностей за імпортними операціями (а.с.103-105), відповідно до пункту 1 статі 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04 грудня 1990 № 509-ХІІ, п.4.2 Методичних рекомендацій щодо організації роботи податкових органів з повернення в Україну валютних цінностей та майна, що незаконно знаходиться за її межами, та недопущення їх відтоку з України, затверджених наказом ДПА України від 03.10.2007 року № 559, завідувачем сектору контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД ОСОБА_6 та головним державним податковим ревізор-інспектором сектору контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД ОСОБА_7 проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ «Гемопласт»з питань дотримання вимог валютного законодавства згідно отриманих повідомлень банку.

За результатами перевірки був складений акт від 14.12.2010 року №5053/22-00/00480922 (а.с.12-21). Перевіркою було встановлено позивачем порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», за яке нарахована пеня за порушення розрахунків у сфері ЗЕД.

Також судом 1-ї інстанції встановлено, що на вказаний акт перевірки, ВАТ «Гемопласт» були подані пояснення та заперечення за вих. № 02/2645 від 16.12.2010 року (а.с.26-27).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року № /0, яким до позивача за порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 501 грн. 00 коп. згідно ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»(а.с.11) та прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року № /0, яким до позивача за порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 23623 грн. 00 коп. згідно ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»(а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2011 року позивачем було подано скаргу до ДПА в Одеській області на вищевказані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року № /0 та № /0 (а.с.23-25, 28-30), та рішенням ДПА в Одеській області від 21.02.2011 року № 5858/10/25-0007 первинні скарги позивача були залишені без розгляду (а.с.31-32).

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про необґрунтованість висновків, викладених у акті перевірки Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області від 14.12.2010 р. № 5053/22-00/00480922 щодо порушення позивачем ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а отже необґрунтованими і безпідставними, а також про те, що підлягають скасуванню прийняті на його підставі Білгород-Дністровською ОДПІ рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.12.2010 року № /0 та № /0.

Судом 1-ї інстанції також встановлено, що між позивачем ВАТ «Гемопласт»(«Покупець») та Фірмою KIND INTERNATIONAL TRADE CO., LTD.» («Продавець») укладено контракт №17 від 05 лютого 2007 року з терміном дії: до 31 грудня 2007 року, але не меш ніж до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (а.с.44-50). Відповідно до вказаного Контракту, сума контракту складає 500000 доларів США, умови поставки : FOB Шанхай «ІНКОТЕРМС-2000», умови оплати: передплата у розмірі 20%, вид товару: трубка латексна, голки.

На виконання вказаного Контракту, ВАТ «Гемопласт»з валютного рахунку Філії «Одеське РУ»AT «Банк «Фінанси та Кредит»25.01.2010 року здійснило передплату Фірмі „CHANGZHOU KIND INTERNATIONAL TRADE CO., LTD." за трубку латексну, голки трубчасті металеві в сумі 5284 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 11 від 22.01.2010 року (а.с.52) та в сумі 21136 доларів США, згідно платіжного доручення № 56 від 13.04.2010 року. При цьому, в акті перевірки зазначено, що граничний термін розрахунків за платіжним дорученням № 11 встановлено до 24.07.2010 року та за платіжним дорученням № 56 до 10.10.2010 року.

Згідно п.3.5 вказаного Контракту, датою поставки вважається штамп з датою та відміткою на коносаменті, що товари навантажені на борт судна.

Відповідно до умов цього Контракту, на митну територію України 29.03.2010 року надійшли трубка латексна і голки трубчасті металеві на загальну суму 26420 доларів США, про що свідчать відмітки в міжнародній товарно-транспортній накладній форми CMR № 958/1 від 29.03.2010 року (а.с.51), яка підтверджує факт надходження товарів на митну територію України і дату початку митного оформлення цих товарів. Тобто, у вказаній міжнародній транспортній накладній зазначено, що товари перетнули митний кордон України і були взяті під митний контроль саме 29.03.2010 року, про що свідчать відповідні відмітки митного органу.

Як вбачається з відмітки на ВМД типу ІМ-40 № 512000008/10/001594 від 28.07.2010 року на суму 7320 доларів США (а.с.53) митницею країни покупця, товар поставлений згідно вказаного контракту, знаходився під митним контролем Дністровської митниці 26.07.2010 року та митне оформлення було закінчено 28.07.2010 року, що підтверджується відміткою на вказаній ВМД та доповненні до неї (а.с. 54). Також, як зазначається в акті перевірки, згідно ВМД типу ІМ-40 № 512000008/10/001887 від 31.08.2010 року на суму 19100 доларів США митне оформлення закінчено 31.08.2010 року.

Крім того, судом 1-ї інстанції встановлено, що між позивачем ВАТ «Гемопласт»(«Покупець») та Фірмою su Suyun Medikal Materials CO., LTD» («Продавець») укладено контракт №12 від 23.01.2007 року з терміном дії: до 31 грудня 2008 року, але не меш ніж до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (а.с.33-39). Відповідно до вказаного Контракту сума контракту складає 60000 доларів США, умови поставки: CIF ОСОБА_8 «ІНКОТЕРМС-2000», умови оплати: передплата у розмірі 30%, вид товару: дзеркала гінекологічні.

На виконання вказаного Контракту, ВАТ «Гемопласт»з валютного рахунку Філії «Одеське РУ»AT «Банк «Фінанси та Кредит»16.04.2010 року здійснило передплату Фірмі Suyun Medikal Materials CO., LTD»за дзеркала гінекологічні в сумі 18100 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 15.04.2010 року (а.с.40).

Згідно п.3.3 Контракту, датою поставки вважається дата митного оформлення, вказана митницею держави Покупця в транспортній накладній при отриманні товару та відповідно до п. 3.4 дата перетину товаром митного кордону України повинна бути не більше 90 днів від дати передплати. Датою перетину товару митного кордону України є дата, зазначена на печатці митниці.

Відповідно до умов цього Контракту, на митну територію України 29.06.2010 року надійшли дзеркала гінекологічні на загальну суму 18100 доларів США, про що свідчать відмітки ОСОБА_8 митниці в коносаменті № НОМЕР_1 від 07.05.2010 року (а.с.41), який підтверджує факт відвантаження товарів на судно в порту КНР 07.05.2010 року. В цьому вантажосупроводжувальному документі зазначено, що товари перетнули митний кордон України і були взяті під митний контроль в ОСОБА_8 митницею саме 29.06.2010 року, про що свідчать відповідні відмітки цього митного органу.

Як вбачається з відмітки на ВМД типу ІМ-74 № 500080001/2010/000179 від 09.11.2010 року на суму 18100 доларів США (а.с.42-43) митницею країни покупця, товар поставлений згідно вказаного контракту, знаходився під митним контролем ОСОБА_8 митниці 29.06.2010 року та митне оформлення було закінчено 09.11.2010 року, що підтверджується відміткою ВМД. Також, позивачем було оформлено ВМД типу ІМ-40 № 500080001/2010/000647 від 29.12.2010 року на суму 18100 доларів США митне оформлення закінчено 29.12.2010 року (а.с.133).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»23 вересня 1994 року185/94-ВР (із змінами та доповненнями) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 року N 185/94-ВР (в редакції, чинній до 31.05.2007 року) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 року N 185/94-ВР (в редакції, чинній після 31.05.2007 року) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Виходячи із змісту вказаної норми Закону, обов'язковість отримання висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики (індивідуальної ліцензії Національного банку України) резидентом ставиться у залежність від факту здійснення імпортних операцій з перевищенням відстрочення поставки більш як на 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу (або виставлення векселя) на користь постачальника продукції, що імпортується.

Частиною 1 ст. 4 того ж Закону України встановлено, що порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Отже, пеня підлягала стягненню саме за порушення термінів, передбачених статтями 1 і 2 вказаного Закону, у даному випадку, за здійснення поставки товару нерезидентом з перевищенням 90 календарних днів або 180 днів ( в залежності від часу виникнення правовідносин) з моменту здійснення авансового платежу.

Відповідно до статті 1 Закону Про зовнішньоекономічну діяльність від 16.04.1991 року № 959-XII імпорт (імпорт товарів) - це купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Моментом здійснення імпорту стаття 1 Закону Про зовнішньоекономічну діяльність визначає момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Отже, вказаний Закон України момент здійснення імпорту повязує з наявністю будь-якої із двох зазначених вище умов: або з моментом перетину товаром митного кордону України або з переходом права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Умови поставки товару визначаються сторонами договору, зобовязання за якими, зокрема з поставки товару, припиняються виконанням, а не оформленням ВМД.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Митного кодексу України під ввезенням в Україну та вивезенням з України розуміється фактичне переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів.

Таким чином, ввезення в Україну товару, що підлягає митному оформленню службовими особами митниці з метою забезпечення митного контролю та для застосування засобів державного регулювання ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через територію України (ст. 37 Митного кодексу України), неможливо без його фактичного переміщення через митний кордон України, тобто поняття перетину товаром митного кордону України збігається із переміщенням товару через митний кордон України ввезенням товару в Україну, підставою для якого в режимі імпорту є наявність на товар товаросупровідного документу, на якому проставляється відбиток штампу під митним контролем з відповідною датою та який підтверджує факт та дату перетину товаром митного кордону.

При чому, перетин товаром митного кордону України, який засвідчується відбитком штампу під митним контролем з відповідною датою, не можна ототожнювати з пропуском товарів через митний кордон України, який здійснюється виключно після завершення митного оформлення в тому обсязі, який відповідає меті його переміщення через митний кордон України (ст.69 Митного кодексу України) і який підтверджується оформленою ВМД.

З огляду на викладене, для цілей застосування ст. 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті від 23.09.1994 року № 185/94-ВР імпортний товар вважається таким, що ввезений на митну територію України з моменту перетину митного (державного) кордону України, а не з моменту оформлення ВМД.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що позивачем не було допущено перевищення термінів розрахунків, встановлених ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року по адміністративній справі за позовом відкритого акціонерного товариства по виробництву медичних виробів з полімерних металів «Гемопласт»до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції в Одеській області про визнання нечинними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3