Справа № 447/2539/15а
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Справа № 876/11697/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року у справі № 447/2539/15а за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про забезпечення адміністративного позову, -

В С Т А Н О В И В :

19.10.2015 року ОСОБА_2 пред'явив позов до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області та ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування рішення.

05.11.2015 року представник ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_4 подала клопотання про забезпечення позову, відповідно до якого просить зупинити дію рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області від 29.10.2010 року №385 на час розгляду адміністративного позову та заборонити ОСОБА_3 вчинять будь-які дії, щодо ремонту, будівництва, реконструкції, розбудови та здійснювати будь-які інші архітектурні зміни за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви наведено наступне. Позивач є власником 1/4 частини квартири НОМЕР_1 у вищевказаному будинку. ОСОБА_3 було видано рішення від 29.10.2010 року №385 про надання згоди на виготовлення проекту щодо реконструкції (відновлення) квартири НОМЕР_2 у вищевказаному будинку з добудовою на першому поверсі, якщо ця добудова не порушує законні інтереси сусідів. Це може привести до обвалів та людських жертв. Є всі підстави вважати, що незаконним будівництвом буде завдано шкоду законним правам та інтересам позивача та інших власників квартир, істотно ускладнить розгляд спору, зробить неможливим відновлення порушених прав та призведе до інших невідворотних наслідків. У підтвердження наведеного вище ОСОБА_2 надав відповідь на скаргу від 12.08.2008 року відповідно до якої ОСОБА_3 був притягнений до адміністративної відповідальності згідно ст.97 КУпАП та йому було вручено припис про заборону будівельних робіт. Лист-відповідь від 29.05.2012 року відповідно до якого зазначено, що копія Схеми генплану з погодженнями управління Держкомзему у Миколаївському районі можливо не є достовірним документом. Копії фотографічних матеріалів на яких відображено тріщини у перемичці, над кроквою,частину покрівлі, квартиру ОСОБА_3 ОСОБА_2 у заяві зазначив, що ОСОБА_3 встановив на горищі декілька стін, які призвели до утворення тріщин.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання про забезпечення позову та зупитини дію рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області від 29.10.2010 року № 385 на час розгляду адміністративного позову, також у апеляційній скарзі апелянт просить постановити ухвалу якою заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо ремонту, будівництва, реконструкції, розбудови та здійснювати будь-які інші архітектурні зміни за адресою : АДРЕСА_1.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним рішенням ще у 2010 році надано ОСОБА_3 згоду на виготовлення проекту реконструкції (відновлення) квартири із добудовою на першому поверсі. Заявник не надав суду достатніх доказів у підтвердження того, що ОСОБА_3 влаштував капітальне горищне приміщення з відгородженою стіною на горищі від сусідів. Також суд першої інстанції зазначив, що надані заявником копії фотоматеріалів не засвідчують того, що тріщини у будинку утворилися через реконструкцію, яку проводить ОСОБА_3 А тому не має достатніх підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить такі передумови, за яких захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів до ухвалення судом рішення та не свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам заявника.

Крім того перелік дій, які позивач просить заборонити вчиняти ОСОБА_3 ширший ніж ті, що йому було дозволено вчиняти оскаржуваним рішенням. Хоча відповідно до законодавства України забезпечення позову має стосуватися предмета позову та не виходити за його межі, а згідно позовної заяви позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2015 року №385.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 117 КАС України передбачено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

На переконання апеляційного суду в даному випадку відсутня очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Також апеляційним судом не здобуто доказів того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в основу заяви про забезпечення позову позивачем, фактично, покладені доводи позовних вимог, через що задоволення наведеного клопотання призведе до фактичного вирішення справи по суті під час розгляду заяви про забезпечення позову, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, а тому вважає, що суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року у справі № 447/2539/15а -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст ухвали виготовлено 30.03.2016 року