Справа № 815/4139/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4139/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого- судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними дії, акту перевірки, припису та протоколу, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі за текстом -Інспекція ДАБК в Одеській області), в якому позивач, з урахуванням уточнень від 14.10.2014 року, просив суд: визнати відсутність повноважень у Інспекції ДАБК в Одеській області на проведення позапланової перевірки від 03.06.2014 року; визнати незаконними акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.06.2014 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.06.2014 року та припис №337 від 03.06.2014 року, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №194/168-п від 01.07.2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно будівельного контролю в Одеській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №194/168-п від 01.07.2014 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року, прийнято нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.06.2014 року проведено Інспекцією ДАБК в Одеській області з порушенням Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, зокрема, за відсутності підстав для її проведення, не пред'явлення наказу та направлення на проведення перевірки, без надання примірника акту перевірки для ознайомлення, у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості викласти свої зауваження до акту перевірки та надати письмові пояснення на обґрунтування дотримання ним вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Крім того, за результатами зазначеної перевірки Інспекцією ДАБК в Одеській області було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.06.2014 року, у висновках якого зазначено про порушення позивачем вимог ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у вигляді самовільного здійснення будівельних робіт (за відсутності документів, що посвідчують право на їх виконання) з будівництва будівлі насосної та реконструкції будівлі активного відпочинку на воді за адресою: АДРЕСА_1. Позивач вважає висновки зазначеного акту перевірки необґрунтованими, оскільки порушення містобудівного законодавства, що зазначені у цьому акті, ним не вчинялися. Оскаржувані протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.06.2014 року, припис № 337 від 03.06.2014 року та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №194/168-п від 01.07.2014 року, що винесені на підставі необґрунтованих висновків цього акту перевірки від 03.06.2014 року, є також протиправними. В обґрунтування протиправності постанови Інспекції ДАБК в Одеській області №194/168-п від 01.07.2014 року ОСОБА_1 посилався також на те, що Інспекція ДАБК в Одеській області не наділена повноваженнями щодо накладення штрафів за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, оскільки накладати штрафи від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

При новому розгляді справи, представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові та додаткових письмових поясненнях (а.с. 3-6, 41-47, 97-101), підтримала змінені 15.10.2014 року позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідно до ст.55 КАС України, беручи до уваги, що відповідача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області припинено, а її функції та повноваження в частині архітектурно-будівельного контролю покладено на Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, судом замінено первісного відповідача його процесуальним правонаступником - Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень на адміністративний позов не надав.

Керуючись ч.6 ст.128 КАС України, оскільки до суду з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, за наявності підстав для розгляду справи у судовому засіданні, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно договору оренди земельної ділянки від 19.06.2001 року, укладеного між громадянкою ОСОБА_2 (орендар) та Білгород-Дністровською районною радою (орендодавець), ОСОБА_2 було надано в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років земельну ділянку із земель запасу Білгород-Дністровської районної ради загальною площею 0,08 га, розташовану на АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 122-126).

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 18.12.2003 року у цивільній справі №2-1210 за ОСОБА_2 було визнано право власності на самовільно реконструйовану двоповерхову будівлю літерою "Б", розташовану на орендованій земельній ділянці площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 121).

На підставі договору дарування від 02.02.2004 року ОСОБА_2 було передано у власність ОСОБА_1 48/100 частини будівлі, розташованої в АДРЕСА_1, загальною площею 509,5 кв.м, яка складається з: будівлі складу літера "А" та будівлі "ІНФОРМАЦІЯ_1" літера "Б" (том 1 а.с. 119).

12.03.2004 року Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт, зокрема, на двоповерхову будівлю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (том 1 а.с. 104-109).

15.03.2004 року на підставі вищезазначених документів Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на Центр активного відпочинку на воді за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом від 15.03.2004 року № 3065011 (том 1 а.с. 119).

Крім того, згідно договору суборенди земельної ділянки від 09.03.2005 року ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 в довгострокове користування земельну ділянку площею 0,08 га, розташовану на території АДРЕСА_1, для забудови та обслуговування центру активного відпочинку на воді (том 1 а.с. 127-128).

З 2006 року ОСОБА_1 було розпочато реконструкцію будівель Центру відпочинку на воді, у зв'язку з чим ним неодноразово подавались до начальника Інспекції ДАБК в Одеській області заяви про отримання дозволу на виконання будівельних робіт з будівництва центру активного відпочинку на воді, водної рятувальної станції та аксесуарів відпочинку (том 1 а.с. 18, 51, 53).

03.06.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області був складений акт перевірки, в якому зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у вигляді самовільного здійснення будівельних робіт (за відсутності документів, що посвідчують право на їх виконання) з будівництва будівлі насосної та реконструкції будівлі "ІНФОРМАЦІЯ_1" (реконструкція першого та другого поверхів, зведення третього поверху) на земельній ділянці, розташованій на території АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 10).

Згідно вказаного акту, 03.06.2014 року головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 інспекційного управління в Одеській області інспекції ДАБК в Одеській області Галицьким С.П. із залученням прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Євглевського А.В. у присутності ОСОБА_1 відповідно до ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, на підставі вимоги прокуратури проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1

На підставі зазначеного акту перевірки Інспекцією ДАБК в Одеській області було складено протокол від 03.06.2014 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис №337 від 03.06.2014 року, яким ОСОБА_1 зобов'язано у термін до 01.08.2014 року усунути порушення містобудівного законодавства, вказані в акті перевірки від 03.06.2014 року (том 1 а.с. 11-12, 13).

Також на підставі акту перевірки від 03.06.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №194/168-п від 01.07.2014 року, якою на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" на підставі абзацу 4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" накладено штраф у сумі 109620 грн. (том 1 а.с. 9).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI (далі за текстом - Закон України № 3038-VI).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 41 Закону України № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі за текстом - Порядок № 553).

Відповідно до п.1 зазначеного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Пунктом 2 Порядку № 553 визначено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно п.7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури ;

- виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності приписів та вимог інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури ;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 12 зазначеного Порядку передбачено, що посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п. 18).

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку (п. 19).

Отже, виходячи із системного аналізу вищезазначених положень чинного законодавства, акт перевірки та протокол є виключно службовими документами, які підтверджують факт проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, носіями доказової інформації про виявлені контролюючим органом під час проведення перевірки порушень підконтрольними суб'єктами містобудування, та документами, на підставі яких приймаються припис щодо усунення виявлених перевіркою порушень законодавства та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а дії Інспекції ДАБК в Одеській області з проведення перевірки, оформлення її результатів та викладення їх у висновках акту перевірки та протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є лише службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх посадових обов'язків зі збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом містобудування вимог чинного законодавства та самі по собі не мають безпосереднього впливу на стан суб'єктивних прав та обов'язків суб'єкта містобудування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог чинного законодавства орган архітектурно-будівельної інспекції не позбавлений права викладати в акті перевірки власні висновки щодо зафіксованих в ході проведення перевірки обставин та фіксувати їх в протоколі, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо припису про усунення порушень та постанови про накладення штрафу, що приймаються на підставі таких акту та протоколу, обґрунтувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених підконтрольним суб'єктом містобудування порушень.

Таким чином, суд доходить висновку, що акт перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, їх висновки не зумовлюють виникнення суб'єктивних прав та обов'язків суб'єкта господарювання, а тому оцінка висновків акту перевірки та протоколу, в тому числі і оцінка дій посадових осіб органу архітектурно-будівельної інспекції щодо складання зазначених документів та викладання в них висновків має надаватися лише при вирішенні спору щодо правомірності рішення, прийнятого на підставі такого акту, оскільки самі по собі ці дії, акт та протокол не впливають на стан прав, свобод чи інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України з цього питання, викладеною в постанові від 10.09.2013 року у справі №21-237а13. Верховним Судом України у постанові зазначено, що акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Аналогічне положення містить ч.1 ст. 244-2 КАС України.

Враховуючи те, що за результатами перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.06.2014 року, на підставі акту перевірки та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.06.2014 року, Інспекцією ДАБК в Одеській області було винесено припис про усунення порушень містобудівного законодавства №337 від 03.06.2014 року та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №194/168-п від 01.07.2014 року, які власне і зумовлюють виникнення суб'єктивних обов'язків для позивача, суд вважає, що належним і достатнім способом захисту та відновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача є встановлення судом правомірності та обґрунтованості зазначених рішень суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 10.09.2013 року по справі №21-237а13, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.06.2014 року, та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.06.2014 року, оскільки позивачем в цій частині вимог обрано неправильний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Щодо вимоги позивача про визнання відсутності повноважень Інспекції ДАБК в Одеській області на проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 від 03.06.2014 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, в акті перевірки від 03.06.2014 року зазначено, що підставою для проведення перевірки була вимога прокуратури.

Так, постановою заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора від 23.06.2014 року призначено проведення перевірки в порядку прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів щодо додержання посадовими особами Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Білгород-Дністровської міськрайонної ради, Затоківської та Сергіївської селищних рад вимог закону при наданні у власність і користування, продажу, зміни цільового призначення земельних ділянок, використання і забудови підконтрольної їм території.

У зв'язку з проведенням перевірки Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою Одеської області було направлено Інспекії ДАБК в Одеській області вимогу від 20.05.2014 року № 16-5008-14/117, в якій зазначено, що первинною перевіркою виявлено можливі фактим здійснення самочинного будівництва, зокрема: будівлі та споруди, розташовані на території АДРЕСА_1 (ОСОБА_1), у зв'язку з чим необхідно провести перевірку додержання вимог містобудівного законодавства під час будівництва вказаних об'єктів нерухомості.

При цьому, суд звертає увагу, що постанова заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора від 23.06.2014 року має вихідний №37 від 14.05.2014 року. Тобто, дана постанова прокурора скерована зацікавленим особам раніше дати її прийняття, що є неможливим.

Так само вимога від 20.05.2014 року № 16-5008-14/117 до Інспекції ДАБК в Одеській області містить посилання на проведення прокурорської перевірки додержання посадовими особами Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Білгород-Дністровської міськрайонної ради, Затоківської та Сергіївської селищних рад вимог земельного та містобудівного законодавства, проте така перевірка, як зазначено вище, булла призначено постановою прокурора від 23.06.2014 року.

На виконання ухвали суду від 29.12.2015 року про витребування доказів відповідачем надано інформацію, що в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області відсутні відомості стосовно проведеної Інспекцією ДАБК в Одеській області позапланової перевірки позивача.

Ненадання відповідачем на вимогу суду документів, які були підставою для проведення Інспекцією ДАБК в Одеській області позапланової перевірки ОСОБА_1 03.06.2014 року, та самих матеріалів перевірки підтверджує доводи позивача про відсутність підстав для її проведення.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що в наявній в матеріалах справи копії акта перевірки відсутні будь-які реквізити вимоги прокуратури, що була підставою для проведення перевірки, а також відсутні посилання на наявність направлення на перевірку у перевіряючого, обов'язковість якого передбачена п.7 Порядку № 553. Також в акті відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання примірника акту або відмітка перевіряючого про відмову ОСОБА_1 в отриманні акта, хоча в акті перевірки зазначено про присутність позивача під час перевірки.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність у Інспекції ДАБК в Одеській області підстав для проведення перевірки позивача 03.06.2014 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про встановлення відсутності повноважень у Інспекції ДАБК в Одеській області на проведення позапланової перевірки позивача 03.06.2014 року є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Також судом встановлено, що в акті перевірки та протоколі від 03.06.2014 року було зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у вигляді самовільного здійснення будівельних робіт з будівництва будівлі насосної та реконструкції першого та другого поверхів, зведення третього поверху будівлі "ІНФОРМАЦІЯ_1" на земельній ділянці, розташованій на території АДРЕСА_1, за відсутності документів, які посвідчують право на виконання будівельних робіт.

Статтею 22 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 року №2780-XII (яка діяла на момент початку здійснення позивачем будівельних робіт з будівництва будівлі насосної та реконструкції будівлі "ІНФОРМАЦІЯ_1") було передбачено, що забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об'єктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

У 2011 році набрав чинності Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно якого зазначена вище стаття була виключена із Закону України "Про основи містобудування".

Частиною 1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Пунктом 4 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах IIІ категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Факт здійснення ОСОБА_1 будівництва будівлі насосної та реконструкції будівлі "ІНФОРМАЦІЯ_1" без отримання дозволу на виконання будівельних робіт підтверджується постановою Інспекції ДАБК по Білгород-Дністровському району Одеської області №00155 від 08.11.2007 року, якою на позивача було накладено штраф за самочинне будівництво у розмірі 170 грн. (том 1 а.с. 64).

Також у справі наявна копія заяви позивача начальнику Інспекції ДАБК в Одеській області на отримання дозволу на виконання будівельних робіт з резолюцією посадової особи Інспекції, що датована « 05.02.06». Дозвіл на виконання будівельних робіт позивачу надано не було.

Викладені обставини підтверджують доводи позивача про те, що вказане будівництво було розпочато ним ще у 2006 році.

З дня набрання чинності у листопаді 1994 року Закон "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", стаття 1 якого встановлювала відповідальність за правопорушення у сфері містобудування, не передбачав відповідальності за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт.

19 січня 2012 року згідно із Законом України від 22.12.2011 року № 4220-VI Закон "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" викладено у новій редакції, пункт 4 частини другої статті 2 якої передбачає, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, зокрема, на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто Закон "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", зокрема положення пункту 4 частини другої статті 2 щодо накладення штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, регулює питання відповідальності тих суб'єктів містобудування, які вчинили правопорушення у сфері містобудування після набрання чинності цим Законом.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття "виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт" не може тлумачитись як триваюче правопорушення.

Доказів того, що будівництво було розпочато та здійснювалось позивачем після набрання чинності Законом № 4220-VI, яким встановлено відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, відповідач до суду не надав.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про протиправність винесеної Інспекцією ДАБК в Одеській області постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №194/168-п від 01.07.2014 року, якою позивача притягнуто до відповідальності за діяння, яке на момент його вчинення не було правопорушенням. Тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Крім того, встановивши відсутність підстав для проведення позапланової перевірки позивача, суд дійшов висновку про протиправність припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 337 від 03.06.2014 року, прийнятого за наслідками такої перевірки.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 71, 86, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити відсутність повноважень у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 03.06.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №194/168-п від 01.07.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 337 від 03.06.2014 року.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Андрухів