Справа № 2-а-481/2010
Суддя: Завірюха О. В.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-481 /2010р.

1.04.2010року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Завірюха О.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС з обслуговування Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС країни в Київській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

3.03.2010року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою інспектора ДПС з обслуговування Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Сиївській області ОСОБА_2 від 28.02.2010 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 СУпАП. З вказаної постанови вбачається, що позивач порушив ч. 1 ст. 122 ГІДР України, а саме здійснив зупинку ближче 10 м до виїзду з прилеглої території. Позивач не згоден з діями інспектора і вважає їх «законними, оскільки він керуючи автомобілем, в якому також знаходились його дружина та малолітній син, помітив, що бортова система автомобіля показала про низький рівень та високу температуру охолоджуючої рідини, тому він змушений був припаркувати автомобіль біля магазину № 17 по вул. Червоноармійська, 2 м. Бориспіль, після чого дружина пішла, а він залишився в автомобілі з сином та ввімкнув аварійну систему, а тому він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просить суд визнати незаконною та скасувати винесену відносно нього постанову.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він здійснив вимушену зупинку автомобіля біля магазину в забороненому місці, з причин несправностей автомобіля. Крім того позивач зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в автомобілі знаходився його малолітній син, а тому він хвилювався та на вимогу інспектора в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що скоїв правопорушення не навмисно. При цьому позивач зазначив, що інспектор йому пообіцяв, що у випадку написання зазначеного пояснення щодо скоєння адміністративного правопорушення, останній призначить йому мінімальне покарання. Під час складання протоколу та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності інспектор Сондей В.І. відносно позивача тиску не чинив.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Своїх пояснень чи заперечень до суду також не направив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов не обґрунтований, а тому задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2010 року Інспектор ДПС з обслуговування Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно позивача ОСОБА_1 у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. З даної постанови та проколу про адміністративне правопорушення вбачається, що останній порушив п.15.9и ПДР України, а саме здійснив зупинку ближче 10 м до виїзду з прилеглої території.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 222 КУпАП адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП розглядає працівник ДАІ, який має спеціальне звання.

Дана постанова була винесена на місці, копія якої, відповідно до ст. 285 КУпАП, була вручена під розписку позивачу, що підтверджується підписом позивача в постанові. Крім того було складено протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає встановленим ст. 255, 256 КУпАП вимогам. Складаючи протокол про адміністративне правопорушення позивачу були розяснені його права згідно ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в протоколі про адміністративне правопорушення. В поясненнях особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину визнав та зазначив, що порушив не навмисно, при цьому ні фізичного ні психологічного тиску з боку працівника ДАІ на нього не чинилось, що підтверджується поясненнями позивача, що зазначені в протоколі та поясненнями позивача наданими в судовому засіданні.

Таким чином, у діях інспектора не було допущено порушень щодо порядку притягнення позивача до адмінвідповідальності за вказане правопорушення і які б могли потягнути визнання незаконною оскаржуваної постанови. Натомість позивач не надав жодного доказу на обґрунтування своїх вимог щодо визнання постанови та протоколу незаконними.

Згідно ст. 162 КАС України суд задовольняє адміністративний позов, якщо визнає протиправними рішення субєкта владних повноважень і скасовує таке рішення.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, суд також враховує, що покази позивача в судовому засіданні та вказані в позовній заяві мали суперечливий характер. Так ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що керував автомобілем, в якому окрім нього також знаходилась дружина та син, а в судовому засіданні зазначив, що їхав з сином. Також позивач зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення він зазначив, що «порушив не навмисно» з ціллю отримання мінімального штрафу, а вже пізніше оскаржувати зазначену постанову в суді, проте зазначене твердження є абсолютно не логічним та не відповідає дійсності з наступних підстав. Як вбачається з пояснень позивача, останній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, усвідомлював протиправність (на його думку) дій інспектора, а тому суд вважає, що йому ніщо не заважало дати пояснення, які відповідали його волі, оскільки ані моральний ані фізичний тиск на останнього не чинився. А тому суд вважає, що викладені позивачем обставини не відповідають дійсності, а дії позивача щодо оскарження зазначеної постанови направлені на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП і позивач на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки всі дії інспектора були в межах закону і ні чиїх прав не порушували, а тому в задоволенні позову суд відмовляє, як безпідставному.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 10, 11, 87, 94, 99, 161, 162, 163, 186 КАС України, ч. 6 ст. 258 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд, -

постановив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІДПС з обслуговування

Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про

визнання незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про

адміністративне правопорушення, - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через

Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду

протягом десяти днів з дня її проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду

протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: