Справа № 201/13160/15-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2016 рокусправа № 201/13160/15-а (2-а/201/131/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 09.10.2015

відповідача: - Карімова Ю.Р. дов від 11.01.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року

у справі № 201/13160/15-а(2-а/201/131/2015)

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, в якому просила визнати протиправними дії відповідача по невиконанню вимог ч.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та по призначенню позивачу пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі меншому ніж 50% від розміру пенсії, яку отримував годувальник. Зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 10.02.2015 в розмірі 2962,81 грн., що складає 50% пенсії за віком померлого годувальника, з подальшим перерахуванням та індексацією вказаного розміру пенсії згідно діючого законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з огляду на смерть чоловіка позивача ОСОБА_4 відповідачем за заявою позивача призначено пенсію у зв'язку зі втратою годувальника, розмір якої є меншим, ніж передбачено чинним законодавством, а саме: меншим, ніж 50% пенсії за віком, яку отримував годувальник.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанову суду мотивовано тим, що управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська вірно визначено розмір пенсії по втраті годувальника позивачу, оскільки законодавством прямо визначено, що 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника вираховується самі від розміру пенсії за віком, а не будь-якого іншого виду пенсії, та не залежить від фактичного отримання годувальником пенсії. При визначенні розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника за основу береться заробітна плата (дохід) померлого годувальника, визначена відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та коефіцієнт страхового стажу померлого годувальника, визначений відповідно до ст.25 цього Закону.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що розмір пенсії по втраті годувальника повинен бути розрахований із суми фактично отриманої пенсії за віком її чоловіка, а саме: з 5925,63 грн., в той же час відповідач незаконно змінив розмір пенсії померлої особи при визначенні розміру пенсії по втраті годувальника. Позивач наполягає, що у даному випадку померлому годувальнику, чоловіку позивача, вже була призначена пенсія за віком, тому 50 % повинні відраховуватись саме від розміру вже призначеної пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що вирахувавши 50 % від фактично отримуваної померлим годувальником пенсії, позивач підмінила поняття «пенсія по втраті годувальника» поняттям «пенсія чоловіка», що свідчить про неправильне трактування норм матеріального права. Механізм розрахунку даного виду та розміру пенсії детально та ґрунтовно викладено в листі відповідача від 03.04.2015 № Ч-53. Пенсія по втраті годувальника - це повноцінний окремий вид пенсії, право на який виникає навіть у випадку, коли годувальник ще не отримував пенсії, але мав для цього необхідний стаж. Розмір пенсії по втраті годувальника розраховується не з одержуваної ним пенсії, а з його заробітку та наявного стажу (пенсія за віком).

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачу - ОСОБА_3 з 10.02.2015 призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника (ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4). Розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника встановлений в сумі 2072,82 грн. згідно розпорядження від 19.02.2015 № 807638 (а.с.17), виходячи з загального розміру пенсії за віком годувальника 4145,63 грн.

Виходячи з приписів ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та даних, що містяться в разовому дорученні № 176 від 05.02.2015 на отримання допомоги на поховання, про розмір отримуваної ОСОБА_4 пенсії за віком 5925,63 грн., позивач звернулась до відповідача з письмовим запитом від 23.03.2015 щодо розміру пенсійного забезпечення, порядку нарахування пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Листом від 03.04.2015 № Ч-53 відповідач надав відповідь (а.с.8) з наведенням порядку нарахування пенсії позивачу з 10.02.2015.

Як зазначив відповідач, розрахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника здійснений, виходячи з загального розміру пенсії годувальника 4145,63 грн., обрахованого в свою чергу з загального страхового стажу годувальника ОСОБА_4 - 46 років 4 місяці 2 дні, розрахованого по 31.12.2010, та заробітку за період з 01.07.2000 по 31.12.2000 у відповідності з ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас з посиланням на ч.3 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині застосування при переведенні з одного виду пенсії на інший показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, повідомлено, що в даному випадку при розрахунку пенсії використаний показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 1197,91 грн. за 2007 рік на підставі п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність висновків відповідача.

Спірним в межах даної справи є визначення розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника за умови, що померлому годувальнику за життя була нарахована та виплачувалась пенсія за віком.

З матеріалів справи вбачається, сторонами не спростовано, що чоловік позивача - ОСОБА_4 (померлий годувальник) отримував пенсію за віком, призначену йому управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя. За даними пенсійної справи ОСОБА_4 розмір його пенсії становив 5746,27 грн. (а.с.86, 87).

03.02.2015 управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська ОСОБА_4 поставлено на пенсійний облік як внутрішньо переміщену особу.

Розмір пенсійної виплати ОСОБА_4 на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) становив 5925,63 грн., із яких 5746,27 грн. - пенсія, 179,36 грн. - індексація (а.с.6, 86).

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

За приписами ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У Розділі V Закону № 1058 визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, та зміна її розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Згідно ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (п.1 ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV).

За правилами ч.1 ст.37 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Виходячи із змісту наведеної норми, отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа. Визначення розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії за віком, яку отримувала померла особа (годувальник) за життя, тобто з фактичного її розміру.

Таким чином, в даному випадку розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника позивачу має бути обрахований із розміру фактично отримуваної її чоловіком пенсії за віком.

Неврахування відповідачем при визначенні пенсії позивачу у зв'язку з втратою годувальника пенсії за віком, яка вже була призначена управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя та виплачувалась померлому годувальнику - ОСОБА_4, і обчислення у зв'язку з цим пенсії за віком, на яку за розрахунком відповідача мав би право померлий ОСОБА_4, не узгоджується з наведеними вище нормами Закону.

Стосовно посилання відповідача на положення ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки пенсія у зв'язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії за віком померлого годувальника, як попередній вид пенсії в розумінні ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV слід розуміти саме пенсію, яку отримував на день смерті годувальник. За основу для визначення розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника приймається розрахунок пенсії годувальника.

Така ж правова позиція сформульована Верховним Судом України в постанові від 27.10.2015, що прийнята за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, виходячи з приписів ч.1 ст. 2442 КАС України враховується при винесенні рішення у даній справі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що відповідачем неправильно здійснено обрахування розміру пенсії позивачу у зв'язку з втратою годувальника, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію в зв'язку з втратою годувальника з 10.02.2015 в конкретно визначеному розмірі 2962,81 грн., що складає 50 % пенсії за віком померлого годувальника, колегія суддів, виходячи з повноважень, наданих адміністративному суду Кодексом адміністративного судочинства України, з метою недопущення втручання в дискреційні повноваження відповідача, вважає, що підлягають захисту порушені права позивача шляхом зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 10.02.2015 в розмірі 50 % пенсії померлого годувальника - ОСОБА_4, нарахованої на момент його смерті.

Позовні вимоги про подальше перерахування та індексацією вказаного позивачем розміру пенсії задоволенню не підлягають, оскільки фактично заявлені на майбутнє, що суперечить завданню адміністративного судочинства, закріпленого в ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, ухвалено рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2015 у справі № 201/13160/15-а(2-а/201/131/2015) скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська по невиконанню вимог ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та по призначенню ОСОБА_3 пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі меншому ніж 50 % від розміру пенсії, яку отримував годувальник.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська призначити ОСОБА_3 пенсію в зв'язку з втратою годувальника з 10.02.2015 в розмірі 50 % пенсії померлого годувальника - ОСОБА_4, нарахованої на момент його смерті.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко