Справа № 702/195/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/195/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Бурдака В.М.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Монастирищенського районного суду Київської області від 16.02.2016 року по справі за її позовом до Головного державного інспектора з питань праці Вержановської Ірини Трифонівни, третя особа: Управління держпраці в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до Монастирищенського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного державного інспектора з питань праці Вержановської І.Т. про:

визнання протиправними дій щодо проведення перевірки;

визнання незаконною та скасування постанови від 20.01.2016 року № 23-09-32/001/001 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Постановою Монастирищенського районного суду Київської області від 16.02.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція не підтримує таку правову позицію з огляду на слідуюче.

Судом встановлено, що 19.01.2016 року державний інспектор Вержановська І.Т. прибула до Управління ветмедицини у Монастирищенському районі для проведення позапланової перевірки на підставі направлення від 24.12.2015 року № 296.

Разом з тим, інспектора Вержановську І.Т. не було допущено до проведення перевірки з мотивів не пред'явлення відповідного направлення.

Цього ж дня відповідачем складено протокол від 19.01.2016 року № 23-09-32/001 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: здійснення перешкоди у діяльності посадової особи Управління Держпраці у проведенні повторної перевірки.

За результатами розгляду вищезазначеного протоколу державним інспектором винесено постанову від 20.01.2016 року № 23-09-32/001/001 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Свою незгоду з оскаржуваною постановою позивачка пояснює тим, що діє мораторій щодо проведення перевірок, а також порушення відповідачем порядку проведення перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій державного інспектора Управління держпраці, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII не є зміною чи доповненням до Податкового кодексу України та застосоване у ньому поняття «контролюючі органи» стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності згідно з Законом України від 5 квітня 2007 року N 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.10.2015 року № К/800/42400/15.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" затверджено перелік державних інспекцій, яким надаватиметься дозвіл Кабінетом Міністрів України на проведення перевірок, до яких належить і Державна служба України з питань праці.

За таких обставин, в Управління держпраці у Черкаській області не було праових підстав для проведення перевірки.

Більше того, матеріалами справи жодним чином не підтверджується пред'явлення державним інспектором направлення на проведення перевірки, що є обов'язковою умовою для допуску перевіряючого до здійснення перевірки.

Колегія суддів також звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 19.01.2016 року № 23-09-32/001 було зазначено, що розгляд справи відбуватиметься 20.01.2016 року, тобто на наступний день. У зв'язку з необхідністю здійснення підготовки до розгляду, позивачка клопотала про його відкладення.

Таким чином, Державний інспектор Вержановська І.Т. не мала права розглядати справу за відсутності ОСОБА_2, а тому її дії є протиправними. За таких обставин, постанова від 20.01.2016 року № 23-09-32/001/001 про накладання на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, Монастирищенським районним судом Київської області зроблено неправильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 199, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Монастирищенського районного суду Київської області від 16.02.2016 року - скасувати, постановивши нову, якою позов зодовольнити.

Визнати протиправними дії головного інспектора з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління держпраці у Черкаській области Вержановської Ірини Трифонівни щодо проведення перевірки.

Скасувати постанову від 20.01.2016 року № 23-09-32/001/001 про накладання на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 860 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.