Справа № 803/354/16
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

31 березня 2016 року Справа № 803/354/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ксензюка А.Я., суддів Александрової М.А., Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання - Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №6 Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом про: визнання протиправними дій Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_2; визнання протиправним рішення Національної поліції України в частині включення ОСОБА_2 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, що складений на виконання підпункту 2 пункту 6 наказу Національної поліції України від 26 січня 2016 року №16 «Про організацію проведення атестування особового складу ГУНП в Рівненській області»; визнання незаконним та скасування рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №6 Національної поліції України від 20 лютого 2016 року, зазначеного в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_2.

Одночасно з адміністративним позовом позивачем було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачу Національній поліції України вчиняти дії, а саме - видавати наказ про звільнення, переміщення або переведення на іншу посаду, зарахування у розпорядження органів Національної поліції України на реалізацію рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії № 6 Національної поліції України від 20 лютого 2016 року відносно ОСОБА_2 до вирішення по суті вказаної справи.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до пункту 28 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція № 1465), керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Враховуючи, що між сторонами у справі наявний спір та існує реальна загроза суттєвої шкоди правам позивача, яка полягає у можливості його звільнення через службову невідповідність на підставі рішення Центральної атестаційної комісії №6 Національної поліції України від 20 лютого 2016 року, та оскільки подальша реалізація оскаржуваного рішення може призвести до унеможливлення захисту порушених прав позивача, тому ОСОБА_2 просить суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачу Національній поліції України видавати наказ про звільнення, переміщення або переведення на іншу посаду, зарахування у розпорядження органів Національної поліції України на реалізацію рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №6 Національної поліції України від 20 лютого 2016 року відносно ОСОБА_2 до вирішення по суті адміністративної справи за його позовом.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання відповідачі представників не направили, хоча належним чином були повідомленні про дату, час і місце розгляду клопотання. Представник Національної поліції України подала клопотання про розгляд клопотання без участі представника відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України питання про забезпечення адміністративного позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає до задоволення з таких підстав.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30 січня 2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України є принцип верховенства права. Відповідно до статті 3 Конституції України та статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі. Відповідно до положення частини четвертої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідачів, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідачів, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідачів, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідачів. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язків сторін.

Аналіз обставин справи свідчить про наявність дійсного спору поміж учасниками процесу та реальність загрози виникнення суттєвої шкоди правам позивача, яка полягає у тому, що на підставі рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №6 Національної поліції України від 20 лютого 2016 року до ОСОБА_2 у будь-якій час може бути застосоване звільнення зі служби.

Окрім того, суд виходить з того, що подальша реалізація оскаржуваного рішення Національною поліцією може призвести до того, що втрачається сенс подальшого розгляду заявлених позовних вимог позивача в рамках цієї справи, може зробити неможливим відновлення порушених прав позивача та виконання ймовірного рішення суду по заявленим позовним вимогам, у зв'язку із чим необхідним є запровадження заборони щодо вчинення відповідачу дій, що спрямовані на реалізацію оскарженого рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №6 Національної поліції України від 20 лютого 2016 року до винесення судового рішення по цій справі.

При цьому, суд також враховує, що розгляд такої категорії справ згідно положень частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не повинен перевищувати 20 днів, що не може суттєво вплинути на реалізацію відповідачем власних повноважень в сфері кадрового забезпечення органів Національної поліції України.

Керуючись частинами третьою та сьомою статті 160, статтями 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Заборонити Національній поліції України вчиняти дії, а саме: видавати наказ про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції на реалізацію рішення (висновку) центральної атестаційної комісії №6 Національної поліції України від 20 лютого 2016 року до винесення судового рішення по даній справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя А.Я. Ксензюк

Судді М.А. Александрова

Т.М. Димарчук