Справа № 611/115/16-а
Суддя: Черних Є. А.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

611/115/16-а
2-а/611/8/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 березня 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі головуючого судді - Черниха Є.А.

секретаря Левченко Т.В.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про в изнання дій і рішень протиправними, їх скасування та зобов?язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне.

21 серпня 2015 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області з заявою від 21 серпня 2015 року про призначення їй пенсії на пільгових умовах за вислугу років відповідно до п. е) ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закону), як працівнику охорони здоров?я.

Рішенням відповідача, оформленим протоколом № 12 від 1 вересня 2015 року, позивачці було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, замість необхідного спеціального стажу 25 років 06 міс., визначеного п. е) ст.. 55 Закону, позивачка має спеціальний стаж роботи лише 15 років 09 міс. 05 днів.

При цьому, як вважає позивачка, до спеціального стажу, який дає їй право на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону, відповідачем не було зараховано періоди її роботи з 3 жовтня 2005 року по 30 серпня 2006 року на п осаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3; з 1 вересня 2006 року по 4 травня 2011 року на посаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3; з 5 травня 2011 року по 20 серпня 2015 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_4, оскільки в зазначених трудових договорах не зазначено найменування закладів, у яких позивачка працювала.

Вважала дії відповідача неправомірними, виходячи з наступного: Законом України "Про пенсійне забезпечення", п.е) ст.. 55 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров?я незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років 6 міс. за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Перелік закладів і установ охорони здоров?я і посад , робота на яких дає право на пенсію, за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1991 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров?я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», згідно з яким до спеціального стажу , який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на п осадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), в аптеках аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно аналітичних лабораторіях. При цьому, згідно з приміткою 2 до вказаної Постанови, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

У спірні періоди спеціального с тажу позивачки діяли Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 2 березня 2000 року № 1775 ІІІ, а також Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності від 2 березня 2015 року № 222 VІІІ, за яким господарська діяльність з роздрібної торгівлі лікарськими засобами, дідлягала ліцензуванню.

У спірні періоди спеціального стажу позивачки також діяли ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджені наказом Державного Комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва Міністерства охорони здоров?я України від 12 січня 2001 року № 3/8 та ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджені наказом Міністерства охорони здоров?я України від 31 жовтня 2011 року № 723.

Виходячи з положень ліцензійних умов у загалі, їх дія поширюється на всіх суб?єктів господарювання (юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), які проводять господарську діяльність, пов?язану з роздрібною торгівлею лікарськими засобами.

Відповідно до ліцензійних умов, роздрібна торгівля лікарськими засобами здійснюється лише через аптеки та їх структурні підрозділи. Торгівля лікарськими засобами через будь які заклади, крім аптечних, забороняється.

У спірні періоди спеціального стажу позивачки, фізичні особи підприємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами і фактично здійснювали діяльність закладів охорони здоров?я- аптек, шляхом роздрібної торгівлі лікарськими засобами.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та п росила задовольнити з зазначених вище підстав. Крім того, позивачка показала, що як фармацевт займалася роздрібною торгівлею лікарськими засобами в аптечних кіосках .

Представник відповідача проти позову заперечувала.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, та представником відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов наступного:

Статтею 6 Конституції України регламентовано, що органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і в відповідно до законів України.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другоїстатті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другоїстатті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 21 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(ст. 64 ч. 1) і зазначено вичерпний перелік таких випадків, а саме, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, а також вказано ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені ні за яких обставин. Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, і юридичними засобами - здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Відповідно до п. е) ст.. 55 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788 ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального

забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального

стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який

визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015

- не менше 25 років та після цієї дати: Абзац перший пункту "е"

статті 55 із змінами, внесеними згідно із Законом N 911-VIII

(911-19)від 24.12.2015 з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25

років 6 місяців;

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Правові норми, якими мав керуватись відповідач при встановленні права на пільгову пенсію Переліком закладів і установ охорони здоров?я і посад , робота на яких дає право на пенсію, за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1991 року № 909 (зі змінами в ред.. від 26.09.2002 року № 1436, від 17.11.2004 року № 1567) «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров?я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», згідно з яким до спеціального стажу , який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на п осадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), в аптеках аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно аналітичних лабораторіях. При цьому, згідно з приміткою 2 до вказаної Постанови, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

У спірні періоди спеціального с тажу позивачки діяли Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 2 березня 2000 року № 1775 ІІІ, а також Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності від 2 березня 2015 року № 222 VІІІ, за яким господарська діяльність з роздрібної торгівлі лікарськими засобами, дідлягала ліцензуванню.

У спірні періоди спеціального стажу позивачки також діяли ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджені наказом Державного Комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва Міністерства охорони здоров?я України від 12 січня 2001 року № 3/8 та ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджені наказом Міністерства охорони здоров?я України від 31 жовтня 2011 року № 723.

Виходячи з положень ліцензійних умов у загалі, їх дія поширюється на всіх суб?єктів господарювання (юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), які проводять господарську діяльність, пов?язану з роздрібною торгівлею лікарськими засобами.

Відповідно до ліцензійних умов, роздрібна торгівля лікарськими засобами здійснюється лише через аптеки та їх структурні підрозділи. Торгівля лікарськими засобами через будь які заклади, крім аптечних, забороняється.

У спірні періоди спеціального стажу позивачки, фізичні особи підприємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами і фактично здійснювали діяльність закладів охорони здоров?я- аптек, шляхом роздрібної торгівлі лікарськими засобами.

Під аптеками в ліцензійних умовах розуміється заклад охорони здоров?я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров?я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі.

В свою чергу під роздрібною торгівлею лікарськими засобами в ліцензійних умовах розуміється діяльність з придбання, зберігання та продажу готових лікарських засобів через аптеку у її структурні підрозділи.

Із ліцензійних умов також вбачається, що невідповідність заявника ліцензійним умовам, є підставою для відмови у видачі ліцензії.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 674763 та довідки від 10.05.2012 року , ОСОБА_4 є суб?єкт господарювання з видом господарювання роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (а.с. 21 23).

Згідно ліцензій державної служби України з лікарських засобів, виданих на ім?я ОСОБА_5 та ОСОБА_4, останні мали право роздрібної торгівлі лікарськими засобами ( а.с. 24 25).

Згідно довідки Барвінківського КПТІ Харківської області від 03.03.2016 року, нежиле приміщення аптечний кіоск вбудований в житловий будинок, розташований по вул.. Леніна, 63 м. Барвінкового Харківської області, зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Барвінківської міської ради Харківської області 27.07.2004 року (а.с.46).

Згідно даних трудової книжки на ім?я ОСОБА_1, остання з 1 жовтня 2005 року по 30 серпня 2006 рік займала посаду фармацевта в СПДФП ОСОБА_3 за трудовим договором № 783; з 1 вересня 2006 року по 4 травня 2011 року займала посаду фармацевта в ФОП ОСОБА_5 за трудовим договором № 992; з 5 травня 2011 року по 20 серпня 2015 року займала посаду фармацевта в ФОП ОСОБА_4 за трудовим договором № 9 (а.с. 12 -13).

Згідно протоколу № 12 від 1 вересня 2015 року комісією з призначення та виплати пенсій при Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років в зв?язку з відсутністю стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років (а.с. 7).

Згідно Закону України № 326 VІІІ із змінами від 09.04.2015 року, частину 5 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров?я, доповнено реченням такого змісту: «Не підлягають обов?язковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільний засадах.

У відповідності до Порядку акредитації закладу охорони здоров?я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 із змінами від 11.11.2015 року, у тексті Порядку слова «фармацевтичні (аптечні) заклади в усіх відмінках замінено словами «аптечні заклади», акредитації підлягають всі заклади охорони здоров?я незалежно від форми власності, крім аптечних, акредитація яких може здійснюватися на добровільних засадах.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що робота позивачки з 1 жовтня 2005 року по 30 серпня 2006 рік на посаді фармацевта в СПДФП ОСОБА_3 за трудовим договором № 783; з 1 вересня 2006 року по 4 травня 2011 року на посаді фармацевта в ФОП ОСОБА_5 за трудовим договором № 992; з 5 травня 2011 року по 20 серпня 2015 року на посаді фармацевта в ФОП ОСОБА_4 за трудовим договором № 9, дає їй право на пенсію за висгою років, оскільки таке право дає робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, незалежно від відомчої належності та форми власності цих закладів.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного Суду від 11.06.2013 року, справа К/9991/39913/12.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-14, 71, 72, 159-162, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про визнання дій і рішень протиправними, їх скасування та зобов?язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управляння Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п.е) ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788 ХІІ, оформлену потоколом № 12 від 1 вересня 2015 року та зобов?язати Управляння Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 3 жовтня 2005 року по 30 серпня 2006 року на посаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3; з 1 вересня 2006 року по 4 травня 2011 року на посаді фармацевта у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3; з 5 травня 2011 року по 20 серпня 2015 року на посаді фармацевта у фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управляння Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області призначити ОСОБА_1 державну пенсію на пільгових умовах з моменту звернення, з 21 серпня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративному суду через Барвінківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.А. Черних.