Справа № 815/489/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/489/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретаря судового засідання Соколової М.С.,

за участі:

представника позивача - Семененко В.Г., (за довіреністю),

представника відповідача - Тарановського Р.В., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Бессарабія-В» до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФІ в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, суд -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Бессарабія-В», (далі ПП «Бессарабія-В», позивач) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням уточненого адміністративного позову (т.1 а.с. 224-234) до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФІ в Одеській області (далі Арцизька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування у повному обсязі податкового повідомлення-рішення форми «В4» № від 22.01.2016 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 86 226,00 грн., прийнятого на підставі Акту про результати позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства «БЕССАРАБІЯ-В» (код за ) з питань взаємовідносин з Сільськогосподарським виробничим кооперативом «ПРОГРЕС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.09.2014р. по 30.11.2014р. № 460/15-07-22-35434347 від 31.12.2015 року та визнання протиправним та скасування у повному обсязі податкового повідомлення-рішення форми «В1» № від 22.01.2016 року про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 804 307,58 грн. та штрафними санкціями на суму 902 153,80 грн., прийнятого на підставі Акту про результати позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства «БЕССАРАБІЯ-В» (код за ) з питань взаємовідносин з Сільськогосподарським виробничим кооперативом «ПРОГРЕС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.09.2014 року по 30.11.2014року № 460/15-07-22-35.434347 від 31.12.2015року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.01.2016 року Приватне підприємство «БЕССАРАБІЯ-В» отримало від Арцизької ОДПІ акт про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «БЕССАРАБІЯ-В» з питань взаємовідносин з СВК «ПРОГРЕС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.09.2014р. по 30.11.2014р. № 460/15-07-22-35434347 від 31.12.2015р. 14.01.2016 року ПП «БЕССАРАБІЯ-В» скерувало на адресу відповідача свої заперечення на акт перевірки від 31.12.2015 року №460/15-07-22-35434347 та спростувало наведені в останньому доводи. Однак, Арцизька ОДПІ протиправно не прийняла до уваги заперечення ПП «БЕССАРАБІЯ-В» на вказаний акт перевірки та залишила заперечення ПП «БЕССАРАБІЯ-В» без розгляду. 27.01.2016 року ПП «БЕССАРАБЬІЯ-В» отримало від Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області податкові повідомлення-рішення форми «В4» № від 22.01.2016р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 86226,00 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «В1» № від 22.01.2016р. про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1804307,58 грн. та штрафними санкціями на суму 902153,80 грн. ПП «БЕССАРАБІЯ-В» не погоджується з висновками Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області наведеними в акті перевірки від 31.12.2015р., та вважає, вказані податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню. В порушення вимог п. п. 79.1, 79.2 ст. 79 ПК України, податковим органом проведено перевірку без надіслання (вручення) ПП «БЕССАРАБІЯ-В» копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки, виконання умов яких надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати перевірку. ПП «БЕССАРАБІЯ-В» в межах строків встановлених приписами п. 86.7 ст. 86 ПК України надіслано поштовим зв'язком на адресу податкового органу письмові заперечення на акт перевірки. На підтвердження факту здійснених господарських операцій СВК «ПРОГРЕС» та ПП «БЕССАРАБІЯ-В» у позивача наявні усі необхідні належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, які перевіряючими не досліджувались. Договори поставки соняшнику містять усі передбачені законом та висловлені сторонами істотні умови, укладені у формі, що відповідає вимогам ст. 205 - 208 ЦК України. Висновок Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про фактичну нереальність господарських операцій між СВК «ПРОГРЕС» та ПП «БЕССАРАБІЯ-В», обґрунтований виключно актом позапланової невиїзної перевірки СВК «ПРОГРЕС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 року по 31.12.2014 року складеного Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 06.10.2015 року № 396/15-07-22-01-05414679/25 без дослідження первинної бухгалтерської документації. Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області не було прийнято до уваги наявність матеріально-технічної можливості олійно-екстракційного заводу ПП «БЕССАРАБІЯ-В» щодо вироблення продукції з поставленого СВК «ПРОГРЕС» товару, а саме олії соняшникової, яка експортується підприємством до країн Європи. Дії контролюючого органу з покладання відповідальності на ПП БЕССАРАБІЯ-В» у формі зменшення податкового кредиту, від'ємного значення за порушення, вчинені контрагентом - СВК «ПРОГРЕС», з яким мало правовідносини підприємство є не законними та не обґрунтованими. Акт перевірки від 31.12.2015 року №460/15-07-22-35434347 на думку позивача складено з порушенням вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року №984, оскільки не містить необхідних і достатніх доказів для спростування факту поставки СВК «ПРОГРЕС» товару на адресу ПП «БЕССАРАБІЯ-В». Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно СВК «ПРОГРЕС» на праві власності належить комплекс будівель та споруд № 1 площею 998,00 кв.м. за адресою: Одеська область, Тарутинський р-н, с/р Вознесенська Дуга, а також майновий комплекс, розташований за адресою: Кіровоградська обл., Новоукраїнський р-н, м. Новоукраїнка, вул. Водоп'янова, 16, а отже у СВК «ПРОГРЕС» неявні матеріально-технічні ресурси для зберігання та відвантаження насіння соняшника, яке є предметом договорів поставки між ПП «БЕССАРАБІЯ-В» та СВК «ПРОГРЕС». При цьому, недоведений Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області факт неможливості СВК «ПРОГРЕС» обробляти 6 250 га землі в Полтавській області ніяким чином не впливає на факт реальності господарської операції з ПП «БЕССАРАБІЯ-В» та наявності технічних можливостей, щодо поставки товару. Можливі порушення з боку контрагента ПП «БЕССАРАБІЯ-В» - СВК «ПРОГРЕС» податкової дисципліни та правил здійснення господарської діяльності (недоведена нікчемність договору суборенди земельної ділянки площею 6250 га) не можуть бути підставою для позбавлення добросовісного платника податків (ПП «БЕССАРАБІЯ- В») права на формування податкового кредиту та витрат(аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України по адміністративній справі 817/2521/13-а провадження № К/800/57912/13 від 03.09.2014р.). Крім того, у комерційній діяльності виконання поставок товарів, робіт, послуг не завжди вимагає наявності власних основних та транспортних засобів, значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах; до того ж податковою інспекцією не доведено неможливості виконання спірним постачальником наявними у нього силами та засобами з урахуванням видів та обсягів поставлених товарів.

В судовому засіданні, представник позивача підтримав позовні вимоги заявлені в уточненому адміністративному позові в повному обсязі (том 1 а.с. 224-234).

Представник відповідача не визнав позовні вимоги та провив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (том 2 а.с 1-5).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватне підприємство «Бессарабія-В» (), зареєстровано за адресою: Одеська обл., Арцизький район, село Холмське, вул. Радянська, будинок 59, та перебуває на податковому обліку в Арцизькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області.

Судом встановлено, що Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області направлявся на адресу ПП «Бессарабія-В» запит №13281/10/15-07-22-01 від 03.12.2015 року про надання документів по взаємовідносинам із СВК «ПРОГРЕС» за період вересень-жовтень 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував, що на адресу ПП «Бессарабія-В» 09.12.2015 року надійшов запит Арцизької ОДПІ від 03.12.2015 року про надання документів по взаємовідносинам із СВК «ПРОГРЕС» та пояснив, що запит Арцизької ОДПІ був складений з порушенням вимог п. 73.3 ст. 73 ПК України, а тому позивач звільнений від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідно до п.п. 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

28 грудня 2015 року Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області з посиланням на приписи п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.2 ст. 79 ПК України прийнято наказ № 406 про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Бессарабія-В» з питань взаємовідносин з контрагентом Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Прогрес» за період з 01.07.2013 року по 31.12.2014 року (т.2 а.с. 35).

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки встановлені ст. 79 ПК України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Положеннями п. 79.1 ст. 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

В наказі Арцизької ОДПІ № 406 від 28 грудня 2015 року про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Бессарабія-В» не зазначені обставини для проведення документальної перевірки, визначені ст. ст. 77, 78 ПК України.

Представник позивача в судовому засіданні надаючи пояснення зазначив, що ПП «Бессарабія-В» не отримувало, а ні письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки, а ні наказ на проведення перевірки.

На спростування тверджень представника позивача, щодо неотримання повідомлення та наказу про проведення перевірки, представником відповідача до суду надано: наказ № 406 від 28.12.2015 року про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки (т.2 а.с. 35); повідомлення № 14694/10/15-0-35434347 від 29.12.2015 року де вказано, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 ПК України та наказу Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 28.12.2015 року № 406 буде проведено з 29.12.2015 року за адресою м. Арциз, вул. Інтернаціональна, 8 документальна позапланова перевірка ПП «Бессарабія-В» (т.2 а.с. 36); поштове повідомлення (т.2 а.с. 37) з якого вбачається, що на адресу ПП «Бессарабія-В» від Арцизької ОДПІ направлена 29.12.2015 року кореспонденція. Дана кореспонденція отримана ПП «Бессарабія-В» 31.12.2015 року, що підтверджено відміткою про отримання на поштовому повідомленні та інформацією об'єкту поштового зв'язку (т.2 а.с. 39). Опису вкладень кореспонденції, що направлялася 29.12.2015 року Арцизькою ОДПІ на адресу ПП «Бессарабія-В» до суду не надано.

Отже з вище зазначених досліджених доказів, вбачається, що позапланова невиїзна документальна перевірка ПП «Бессарабія-В» розпочата відповідачем 29.12.2015 року, а також кореспонденція на адресу ПП «Бессарабія-В» направлена також 29.12.2015 року, а отримана лише 31.12.2015 року.

Згідно п. 79.2 ст. 79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Верховний Суд України в постанові (справа №21-425а14) висловив правову позицію, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Отже відповідач не дотримуючись приписів п. 79.2 ст. 79 ПК України, не дотримуючись балансу публічних і приватних інтересів не повідомив ПП «Бессарабія-В» про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки до початку перевірки.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм матеріального права та правової позиції Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для початку проведення позапланової невиїзної перевірки позивача 29.12.2015 року.

В період з 29.12.2015 року по 30.12.2015 року фахівцем Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, згідно пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п. 79.2 ст. 79 ПК України, проведено позапланову невиїзну перевірку ПП «Бессарабія-В» з питань взаємовідносин з Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Прогрес» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.09.2014 року по 30.11.2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 460/15-07-22-35434347 від 31.12.2015 року, згідно висновків якого за ПП «Бессарабія-В» встановлені порушення вимог п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст.14 р. I, п. 44.1 ст.44 р. II, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 р.V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, внаслідок чого підприємством завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового кредиту на 1890533,88 грн., (том 1 а.с. 178-194).

Копія акту № 460/15-07-22-35434347 від 31.12.2015 року отримана підприємством поштовим зв'язком 09.01.2016 року, що підтверджується поштовим конвертом з наявним кодом пошти - 295 (т.1 а.с. 195).

Відповідно до п.86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Судом встановлено, що ПП «Бессарабія-В» 14 січня 2016 року направляло на адресу Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (новою поштою (т.1 а.с. 208) заперечення на акт перевірки з додатками (т.1 а.с. 196-207), які податковим органом залишені без розгляду з підстав пропуску ПП «Бессарабія-В» строку на подання заперечень встановлених п. 86.7 ст. 86 ПК України (том 1 а.с.176).

22.01.2016 року Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення форми «В4» № від 22.01.2016 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 86226,00 грн., та форми «В1» № від 22.01.2016 року про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 804307,58 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 902153,80 грн. (том 1 а.с.209-210).

Зі змісту акту перевірки № 460/15-07-22-35434347 від 31.12.2015 року, вбачається, що висновки Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про порушення позивачем п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст.14 р. I, п. 44.1 ст.44 р. II, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 р.V ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI, ґрунтуються фактично на висновках акту, складеного відносно контрагента позивача (СВК «Прогрес»), при цьому первинні документи бухгалтерського обліку ПП «Бессарабія-В» відповідачем не вивчалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, визначені в Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 (далі Порядок № 727).

Відповідно до п.5 р. ІІ Порядку № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань … податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Також в п.п.2 п. 4 р.ІІІ Порядку № 727, зазначено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення.

Акт перевірки № 460/15-07-22-35434347 від 31.12.2015 року відносно позивача не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не містить доказів порушення податкового законодавства саме позивачем з посиланням на первинні документи. В акті перевірки не зазначено про будь-які порушення чинного законодавства, що були вчинені позивачем при укладенні договорів з СГВК «Прогрес», при складанні первинних документів та відображення їх в податковому обліку. Жодних зауважень до первинних документів, які б свідчили про їх недійсність в акті перевірки не зазначено.

Пунктами 44.1, 44.2 ст.44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об'єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Статтями 134, 135 ПК України визначені об'єкт та база оподаткування податком на прибуток.

Згідно з п. 138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді між Приватним підприємством «Бессарабія-В» та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «ПРОГРЕС» були укладені договори поставки соняшника № 09/09/11 від 09.09.2014року, № 09/09/13 від 09.09.2014року, № 09/09/12 від 09.09.2014року, № 11/09/02 від 11.09.2014 року, № 19/09/1 від 18.09.2014 року, № 19/09/8 від 19.09.2014 року, № 24/09/11 від 24.09.2014року, №25/09/1 від 25.09.2014 року, № 30/09/5 від 30.09.2014 року, № 02/10/1 від 02.10.2014року, № 09/10/2 від 09.10.2014 року (том 1 а.с.19-20, 36-37, 55-58, 98-99, 103-104, 108-109, 128-129).

На підтвердження факту реальності здійснених господарських операцій між СВК «ПРОГРЕС» та ПП «БЕССАРАБІЯ-В», згідно вище зазначених договорів, позивачем до суду надані: рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні видані позивачу від СВК «Прогрес» (т.1 а.с. 21-35, 38-43, 46-54, 65-97,100-102, 105-107, 110-112,115-117, 120-122, 125-127, 130-132) складські квитанції на зерно виписані ПрАТ Арцизьке ХПП, ТОВ «Березівський елеватор», ДП «Сантрейд», ПрАТ Кулевчанський КХП, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про переоформлення соняшника від СВК «Прогрес» позивачу (т.1 а.с. 137-152), платіжні доручення за якими позивачем перераховано СВК «Прогрес» кошти за соняшник (т.1 а.с. 153-175).

Також відповідачем в акті перевірки від 31.12.2015 року (т.1 а.с. 187) встановлено, що податкові накладні, які отримані ПП «Бессарабія-В» від постачальника СВК «Прогрес» в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані.

Дослідивши надані первинні документи суд вважає, що вони відображають здійснення господарських операції в бухгалтерській та податковій звітності, а договори поставки відповідають вимогам ст.180 ГК України.

Між тим, судом встановлено, що наведені первинні бухгалтерські документи взагалі не досліджувались перевіряючими Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, а висновки про відсутність фактичного здійснення господарських операцій з поставок товару між СВК «ПРОГРЕС» та ПП «БЕССАРАБІЯ-В» зроблено фактично на даних акту перевірки складеного відносно контрагента позивача (том 2 а.с. 13-34).

Жодного належного доказу того, що господарські операції по вищевказаним договорам не були здійснені перевіряючим в Акті перевірки не зазначено, а також не зазначено ДПІ як суб'єктом владних повноважень, який відповідно до ст.71 КАС України повинен довести правомірність своїх рішень в запереченнях на позов.

Проте у позивача наявні первинні документи, які відображають здійснення зазначених господарських операцій, що підтверджують здійснення цих операцій, правомірність та обґрунтованість їх відображення в бухгалтерському та податковому обліку.

Крім того, виявлені відповідачем порушення податкового законодавства зі сторони контрагента позивача не можуть бути безумовною підставою для визначення податкових зобов'язань позивачу, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїм контрагентом. Жодна норма законодавства не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом не встановлено безтоварність операцій з поставки соняшника від СВК «Прогрес» позивачу, а надані останнім документи є підставою для висновку про сплату ним сум податку в ціні придбання соняшника безпосередньому постачальнику товару, сума податкового кредиту з ПДВ підтверджена належним чином оформленими податковими накладними та сплачена. Чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Положеннями ст.244-2 КАС України, передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України в постанові (справа №21-47а10) висловив правову позицію, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Крім того, у справі «БУЛВЕС" АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «Бессарабія-В» підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином судові витрати позивача у сумі 41 890,31 грн. підлягають стягненню з Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФІ в Одеській області на його користь.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Бессарабія-В» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати у повному обсязі прийняті Арцизькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області податкові повідомлення-рішення: форми «В4» № від 22.01.2016 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 86 226,00 грн., форми «В1» № від 22.01.2016 року про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 804 307,58 грн. та штрафними санкціями на суму 902 153,80 грн., на підставі Акту про результати позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства «Бессарабія-В» (код за ) з питань взаємовідносин з Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Прогрес» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.09.2014 року по 30.11.2014року № 460/15-07-22-35.434347 від 31.12.2015року.

Стягнути з Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь Приватного підприємства «Бессарабія-В» () судовий збір у розмірі 41 890,31 грн., сплачений Приватним підприємством «Бессарабія-В» згідно платіжного доручення № 4338 від 02.02.2016 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 29.03.2016 року.

Суддя Вовченко O.A.

.