Справа № 813/144/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Справа № 876/1898/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Богдан А.О.,

з участю представника позивача: Кулак І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2016 року у справі № 813/144/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

22.01.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» звернулося в суд із адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування наказу № 1778 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.12.2015 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Також 22.01.2016 року, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1778 від 25.12.2015 року в частині застосування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» спеціальних санкцій у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до набрання законної сили рішенням у справі

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» задоволено та зупинено дію наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1778 від 25.12.2015 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» спеціальних санкцій у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до набрання законної сили рішенням у справі

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України подало апеляційну скаргу на ухвалу суду, вважає таку незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права та за неповного з'ясування обставин справи. Просить ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову скасувати та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, зокрема зазначає, що ознаки очевидної протиправності у оскаржуваному наказі Мінекономрозвитку відсутні, а отже немає підстав для зупинення наказу Мінекономрозвитку від 25.12.2015 року № 1778. Апелянт вважає, що забезпечення позову у спосіб, про який просив позивач, фактично є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Апелянт згідно поданого клопотання від 25.03.2015 року, вих. № 2432-03/248 просив розгляд справи проводити без участі його уповноваженого представника та зазначив, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Позивач ТзОВ «Танк Транс» в запереченні на апеляційну скаргу вважає, що суд першої інстанції цілком виправдано та обґрунтовано прийшов до висновку, що запровадження спеціального режиму ліцензування згідно оскаржуваного наказу призведе до припинення діяльності товариства, втрати роботи його працівниками, а тому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, і для відновлення цих прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, надавши пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25.12.2015 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України прийнято наказ № 1778 щодо застосування до ТзОВ «Танк Транс» спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Забезпечуючи позов суд першої інстанції виходив з того, що заява ТзОВ «Танк Транс» про забезпечення позову є підставною до задоволення, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та працівників вказаного підприємства, та для відновлення цих прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх невірними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р., застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Колегія суддів вважає, що позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову, не надано доказів очевидних ознак протиправності рішення відповідача.

Оцінюючи в сукупності наведене, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовані заходи забезпечення позову, які передбачені ст.117 КАС України та підстав для застосування таких немає.

Крім цього колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 статті 24 КАС України адміністративні справи предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

З врахуванням ч.1 статті 24 КАС України питання забезпечення позову в даному випадку повинно було вирішуватись колегією суддів суду першої інстанції, оскільки таке фактично розглядалося, в порядку передбаченому ч.3 статті 117 КАС України, після відкриття провадження у справі та з повідомленням осіб які беруть участь у справі.

Вказані вище обставини судом першої інстанції не враховано при прийнятті ухвали про забезпечення позову, дані обставини є безсумнівною підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову та прийняття нової ухвали про відмову ТзОВ «Танк Транс» в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 199, 202, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2016 року по справі № 813/144/16 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.І.Запотічний

Судді О.І.Довга

З.М.Матковська

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2016 р.