Справа № 143/1623/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 143/1623/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Скрицький Л.П

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

24 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

Позивача: ОСОБА_2

Представника відповідача: Олійника М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Погребищенського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування Постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Погребищенського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування Постанови про накладення штрафу.

Відповідно до постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній доводи та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 2 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 18 квітня 2014 року зобов¦9язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Погребищенськиймаслосирзавод» усунути перешкоди у користуванні обладнанням згідно договору оперативного лізингу № РС 01082012 від 1 серпня 2012 року , що знаходяться за адресою: 22200, м. Погребище, Вінницької області, вул. Київська, 61, шляхом забезпечення вільного доступу Товариству з обмеженою відповідальністю «Росер» до обладнання переданого в оперативний лізинг.

18 квітня 2014 року було видано наказ на виконання зазначеного рішення Господарського суду.

17 жовтня 2014 року ТОВ «Росер» звернулось із поданням до судді Господарського суду Вінницької області про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду від 02.04.2014р., в поданні заявник просить зобовязати державного виконавця демонтувати замки, що перешкоджають доступу до обладнання.

26 січня 2015 року ухвалою Господарського суду Вінницької області заяву ТОВ «Росер» про зміну способу виконання рішення Господарського суду від 02.04.2014р. задоволено частково та зобовязано ТОВ «Погребищенський маслосирзавод» усунути перешкоди у користуванні обладнанням згідно договору оперативного лізингу. При цьому зазначається повний перелік обладнання, яке знаходиться за адресою: 22200, м. Погребище, Вінницька область, вул. Київська, 61.

12 березня 2015 року постановою Рівненського апеляційного Господарського суду задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Погребищенськиймаслосирзавод» та скасовано пункти 1, 2 ухвали Господарського суду Вінницької області від 26.01.2015р., а також прийнято в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено ТОВ «Росер» в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 02.04.2014р. (а. с. 67-69)

12 серпня 2015 року Постановою Вищого Господарського Суду України касаційну скаргу ТОВ «Росер» залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного Господарського суду від 12.03.2015р. залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Господарського суду Вінницької області від 02.04.2014р., що набрало законної сили 18.04.2014р. і яким зобов'язано ТОВ «Погребищенськиймаслосирзавод» усунути перешкоди у користуванні обладнанням згідно договору оперативного лізингу № РС 01082012 від 1 серпня 2012 року шляхом забезпечення вільного доступу ТОВ «Росер» до обладнання переданого в оперативний лізинг, не скасовано вищими судовими інстанціями та підлягає виконання державним виконавцем ВДВС Погребищенського районного управління юстиції.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з даним рішення суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно- правовому спору в межах апеляційної скарги зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Примусове виконання судового рішення передбачає вчинення державним виконавцем ряду процесуальних та виконавчих дій, прийняття певних рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В силу частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписи частин 1, 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Обов'язковість судових рішень безпосередньо закріплена в Конституції України та не потребує додаткового закріплення у судовому рішенні.

Так, у відповідності до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Приписами статті 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року, передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.

Статтею 46 зазначеної Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна(а.с.110), встановлено, що власником нерухомого майна, розташованого за адресою: 22200, м. Погребище, Вінницька область, вул. Київська, 61, згідно договору купівлі -продажу з 29.10.2013 року є ТОВ "Тетерівський МГ", до якого позивач ОСОБА_2 не має жодного відношення, а відтак, наведена обставина є підставою для зміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Отже, судова колегія зазначає, що приймаючи постанову ВДВС Погребищенського районного управління юстиції від 6 листопада 2015 року про накладення штрафу в розмірі 1360 гривень на директора ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" ОСОБА_2, відповідач діяв не в межах та спосіб передбачений законом України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення ОСОБА_2 з незалежних від останнього причин є поважною причиною в розумінні статей 75 та 89 Закону №606, а відтак прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу є неправомірним.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 09 червня 2015 року у справі №21-658а15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим оскаржуване рішення необхідно скасувати.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

При цьому за приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділ державної виконавчої служби Погребищенського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування Постанови про накладення штрафу скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВДВС Погребищенського районного управління юстиції від 6 листопада 2015 року про накладення штрафу в розмірі 1360 гривень на директора ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" ОСОБА_2

Стягнути з Відділу ДВС Погребищенського РУЮ за рахунок його бюджетних асигнувань 606,33 грн, сплаченого судового збору на користь ОСОБА_2 .

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів .

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.