Справа № 810/5788/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року 810/5788/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут" до Відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 20 жовтня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 190 953,46 грн. у виконавчому провадженні ВП №33727539.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення про стягнення виконавчого збору відповідачем прийняте безпідставно та неправомірно з огляду на ту обставину, що позивачем не дотримано порядку здійснення виконавчих дій, постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував, а постанова про стягнення з боржника виконавчого збору отримана з порушенням встановлених строків. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження позивач самостійно сплатив суму боргу, а тому стягнення з нього виконавчого збору вважає неправомірним.

Представники сторін у судове засідання не з'явились. Разом з цим, матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи за відсутності їх представників.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Березанського міського управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4887/11 виданого 17 травня 2012 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «Добробут» на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 1 909 534,55 грн.

02 серпня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС Березанського міського управління юстиції у Київській області було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій запропоновано боржнику самостійно виконати рішення суду, проте строків виконання зазначено не було.

Як встановлено судом та підтверджено листом начальника відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції № 43 від 15 січня 2016 року, копія зазначеної постанови боржнику не надсилалась. Зазначена постанова була вручена боржнику лише 11 грудня 2015 року.

23 грудня 2015 року старшим державним виконавцем державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції Ляшенко А.З. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 190 953,46 грн.

У зв'язку із самостійним погашенням 11 грудня 2015 року ТОВ «Добробут» заборгованості, постановою державного виконавця від 23 грудня 2015 року закінчено виконавче провадження № 33727539. Постанову про стягнення з ТОВ «Добробут» виконавчого збору виділено в окреме виконавче провадження.

Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача про стягнення виконавчого збору звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Нормативно-правовим актом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною другою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до вказаного закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно приписів статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження боржнику не надсилалась, а була видана лише 11 грудня 2015 року.

За таких обставин суд вважає, що оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження боржник отримав лише 11 грудня 2015 року, тому строк на добровільне виконання зобов'язання повинен обчислюватися саме з цієї дати.

В цей же день, позивачем було самостійно сплачено суму боргу, що підтверджується заявою стягувача від 11 грудня 2015 №145-20257.

Відповідно до частини 1 ст. 46 Закону, у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Заходами примусового виконання є: звернення стягнення на майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), дохід, пенсію, стипендію боржника; вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні суду; інші заходи, передбачені рішенням суду або Законом.

Для проведення виконавчих дій державним виконавцем у необхідних випадках залучаються поняті, а також працівники органів внутрішніх справ, представники органів опіки і піклування, інших органів і установ у порядку, встановленому законом.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного суду України від 28.01.2015 року з перегляду справи №924/205/13-г зазначено, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника, в такому випадку необхідно ще вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання.

Правова позиція щодо даних правовідносин, описана Верховним судом України і у постанові Пленуму №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», а саме, відповідно до статей 45, 46 Закону №606- XIV (606-14), витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Судом було встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження відповідачем не вчинялися будь-які дії примусового характеру, направлені на виконання виконавчого листа № 2-4887/11 у розумінні поняття "заходів примусового виконання", відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", тому останній не набув права на винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору, так як виконавчий збір стягується від фактично стягненої суми або вартості майна боржника.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Постанова про стягнення з ТОВ "Добробут" виконавчого збору прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 70-72, 122, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції у Київській області від 20 жовтня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 33727539.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.