Справа № 2а-14733/12/2670
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 березня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Глущенко Я.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

У с т а н о в и в :
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, 01 березня 2016 року позивач подав апеляційну скаргу.

Згідно частин першої, третьої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Як свідчать матеріали справи, оскаржувана ухвала постановлена без виклику позивача. Її копія 06 листопада 2012 року направлялась йому на зазначену в позовній заяві адресу: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, 15 листопада 2012 року конверт з відправленням повернувся до суду, згідно довідки установи поштового зв`язку, - «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, перебіг строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції закінчився ще у 2012 році.

Оскільки апеляційна скарга подана позивачем 01 березня 2016 року, ним пропущено встановлений процесуальним законом строк для подання апеляційної скарги.

Разом із апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення зазначеного строку з тих підстав, що він лише 23 лютого 2016 року, після ознайомлення з матеріалами справи, дізнався про існування оскаржуваної ухвали.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2016 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, клопотання про його поновлення залишено без задоволення, а апеляційну скаргу без руху. При цьому, йому роз`яснено право протягом тридцяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, вказавши інші поважні причини пропуску відповідного строку.

21 березня 2015 року, на виконання зазначеної ухвали, апелянт подав нове клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження та визнання причин його пропуску поважними. Це клопотання мотивоване тим, що не він не отримав відправлення з копією оскаржуваної ухвали, яке направлялось йому на початку листопада 2012 року, через те, що в той час перебував на лікуванні в Автономній Республіці Крим, звідки повернувся 19 листопада 2012 року.

Проте, такі доводи апелянта є непереконливими, адже з копії авіаквитка, що надана ним апеляційному суду, неможливо встановити точної дати, а саме року, якого він стосується.

Відповідно до частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для поновлення пропущеного процесуального строку може бути лише наявність поважних причин такого його пропуску. Поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Учасникам розгляду справи, до яких відноситься позивач, має бути відомо про строки розгляду адміністративних справ, і, відповідно до частини другої статті 49 вказаного Кодексу, ці особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, в тому числі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби (стаття 40 Кодексу).

З огляду на викладене, невжиття позивачем впродовж більш ніж трьох років заходів щодо з`ясування наслідків розгляду й вирішення його позову не може виправдовувати пропущення процесуального строку на оскарження судового рішення.

Оскільки жодних дійсно поважних причин такого пропуску апелянтом не наведено, відсутні підстави для визнання його причин поважними та відкриття апеляційного провадження.

На підставі частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо особа, яка подала апеляційну скаргу з пропущенням встановленого процесуального строку не порушує питання про його поновлення або вказані нею причини не визнаються судом як поважні.

Керуючись ст. 102, 167, 189, 212, 254 КАС України, -

У х в а л и в :
Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року, а клопотання про поновлення цього строку - залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.
Суддя Глущенко Я.Б.