Справа № 382/328/16-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 382/328/16-а Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А
30 березня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Межевич М.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Яготинського районного комісаріату про зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року позовну заяву у зв`язку з не усуненням її недоліків повернуто особі, яка її подала. Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Вимоги до апеляційної скарги, порядку та строків її подання встановлені ст.ст. 186, 187 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС).

Апеляційна скарга не відповідає зазначеним вимогам у зв`язку з несплатою судового збору.

В апеляційній скарзі позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п.п. 8, 16 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Позивач стверджує, що він є сином загиблого інваліда війни.

Питання віднесення особи до сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, регулює ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 (далі Закон № 3551-XII).

Відповідно до абз. 16-22 п. 1 ст. 10 Закону № 3551-XII до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Позивачем не надано доказів того, що він, як син загиблого інваліда війни, не має і не мав своєї сім`ї або став інвалідом до досягнення повноліття або доказів того, що обоє з його батьків загинули або пропали безвісти.

Крім того, з аналізу п. 1 ст. 10 Закону № 3551-XII слідує, що дія цього Закону розповсюджується на сім`ї військовослужбовців (та інших осіб), які загинули або пропали безвісти внаслідок проведення бойових дій. Однак, з матеріалів справи вбачається, що батько позивача загинув внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 30).

За таких обставин, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» немає.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пункти 19, 20 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII відносить до учасників бойових дій осіб, які належали до утворених відповідно до законів України військових формувань, добровольчих формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Таким чином, за п. 16 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються виключно особи, які звернулися до суду з позовом про визнання їх учасниками бойових дій (антитерористичної операції). Однак, з позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов`язати відповідача внести відомості до військового квитка, зарахувавши його навчання у ВВНЗ ПВІЗ як проходження військової служби.

За таких обставин, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за п. 16 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» немає.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Відповідно до пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року 1 378 грн, позивач має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 378 грн.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідно до вимог ч. 1 ст. 108, ч. 6 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КАС слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали протягом якого позивач має право надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору. У разі якщо недоліки апеляційної скарги не буде усунуто, вона буде повернута позивачу.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, протягом якого позивач має право надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Суддя М.В. Межевич