Справа № 750/1785/16-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1785/16-а
Провадження № 2-а/750/137/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

22 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

-визнати протиправними дії УПФУ в м. Чернігові щодо відмови у перерахунку і поновленні виплат пенсії позивача як непрацюючому пенсіонеру у зв'язку з закриттям 19 листопада 2015 року діяльності, пов'язаної з отриманням доходу та припиненням підстав для обмеження її виплати у 85 % раніше призначеного розміру, застосованого згідно Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зі змінами та доповненнями;

-зобов'язати УПФУ в м. Чернігові припинити стягнення з пенсії позивача у вигляді виплати лише 85 % від раніше призначеного її розміру у зв'язку зі зняттям позивача з обліку 19 листопада 2015 року як працюючого пенсіонера та припиненням незалежної професійної діяльності пов'язаної з отриманням доходу;

-зобов'язати УПФУ в м. Чернігові здійснити перерахунок і поновити виплати пенсії в повному обсязі раніше призначеного розміру, починаючи з 19 листопада 2015 року від дати зняття з обліку як працюючого пенсіонера та припиненням незалежної професійної діяльності пов'язаної з отриманням доходу.

Ухвалою судді від 14.03.2016 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

24.03.2016 на адресу суду надійшли заперечення відповідача проти позову, суть яких полягає в тому, що вимоги позивача про перерахунок пенсії вони вважають безпідставними, так як той не припинив адвокатську діяльність, а її зупинення дає підстави вважати позивача працюючою особою. Відповідач вважає свої дії правомірними, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові і отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

27 червня 2006 року позивач отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, яку зупинив з 30.04.2015 згідно поданої заяви (а.с. 11).

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначається, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (№213-VIII) від 02.03.2015, який набрав чинності 01.04.2015, передбачено здійснення виплати призначеної пенсії працюючим пенсіонерам у розмірі 85%, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. При цьому порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширено на всіх пенсіонерів, незалежно від часу призначення пенсії.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 станом на 1 квітня 2015 року перебував на обліку Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернігові як працюючий пенсіонер і тому відповідно виплата пенсії йому було призначено у розмірі 85%.

Згідно з п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону, особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості. Таким чином, вирішення питання щодо віднесення особи до непрацюючої залежить від даних, наявних в трудовій книжці, в даних системи персоніфікованого обліку внесків та в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Питання зайняття адвокатською діяльністю регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 вказаного Закону право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Статтею 32 визначено, що право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі подання адвокатом заяви про припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Пунктом 4 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) визначено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно, займаються, зокрема адвокатською діяльністю, підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню. Страхувальником в цьому випадку є сама застрахована особа (пункт 5 статті 14 Закону).

Взяття на облік осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, зокрема тих, що займаються адвокатською діяльністю, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абзац 2 частини 1 стаття 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відтак особа, яку внесено до реєстру страхувальників, вважається працюючою з дати, що зазначена в реєстрі, як дата взяття на облік платника єдиного внеску, у випадку позивача це з 27.11.2013 (п.1.3.2. довідки - а.с.8). Заяву про зняття з вказаного обліку позивач подав 30.04.2015 (а.с.11). Згідно довідки № 1768/НОМЕР_1 від 22.10.2015 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1, дотримання законодавства щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів, укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 26.11.2013 по 22.10.2015, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 26.11.2013 по 22.10.2015, документальною позаплановою невиїзною перевіркою самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 порушень не встановлено.

Взяття на облік та зняття з обліку фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, регламентовано Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Мінфіну України від 9 грудня 2011 р. № 1588, яким передбачено, що для зняття з обліку в територіальних органах Міндоходів України фізичної особи, яка здійснює незалежну професійну діяльності має бути проведена документальна позапланова перевірка платника податків, та у разі відсутності заперечень територіального органу Міндоходів України щодо здійснення державної реєстрації припинення платника податків і встановлення факту відсутності заборгованості платника податків перед бюджетом щодо сплати платежів.

Суд зазначає, що змістом позиції законодавця викладеному у статтях 31 і 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» поняття зупинення та припинення адвокатської діяльності, саме за відповідною заявою адвоката, різняться лише в частині можливості відновлення такої діяльності, за умов припинення її у добровільному порядку, проте за наслідками дії для особи вказані поняття є однаковими, що підтверджується відповідно частинами п'ятою і шостою зазначених статей, а саме протягом строку зупинення та припинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати і не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування.

Слід також зазначити, що визначення стажу адвокатської діяльності полягає у здійсненні адвокатом адвокатської діяльності у передбачених Законом організаційно-правових формах, який відраховується з дня отримання особою права на здійснення адвокатської діяльності. При цьому до стажу адвокатської діяльності не зараховується час, на який така діяльність була зупинена незалежно від підстав такого зупинення. Вказане є характерним саме для самозайнятої особи-адвоката і визначає його статус як працюючого чи не працюючого.

З огляду на викладене, суд визнає безпідставними твердження пенсійного органу про те, що особа, адвокатська діяльність якої зупинена (проте не припинена) вважається працюючою.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідач не довів правомірність своїх дій, а з досліджених судом доказів та аналізу положень чинного законодавства слідує, що він діяв відповідач, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись статтями 158 - 163, 183-2, 186, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові ОСОБА_1 у припиненні відрахувань 15% грошового утримання з квітня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові здійснити перерахунок та поновити виплату пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі з 19 листопада 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя О.П. Супрун