Справа № 813/3026/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Львів № 813/3026/15

18 год. 02 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

відповідача: представник не прибув;

третьої особи: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького районного суду м. Львова, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рада суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицького районного суду м. Львова, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рада суддів України, в якому просить:

1) визнати бездіяльність Галицького районного суду м. Львова, яка полягає у нездійсненні автоматизованого розподілу у справах: № 461/3220/15-к; пр. № 1-кс/461/1895/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про проведення обшуку; № 461/3331/15-к, пр. № 1-кс/461/1963/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_1; № 461/3333/15-к; пр. № 1-кс/461/1965/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; № 461/3961/15-к, пр. № 1-кс/461/2324/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про арешт майна; № 461/6171/15-к, пр. № 1-кс/461/3401/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про арешт майна;

2) зобов'язати Галицький районний суд м. Львова здійснювати автоматизований розподіл між суддями цього суду всіх процесуальних документів, судових справ, матеріалів кримінального провадження, скарг, заяв, клопотань, звернень тощо, матеріалів, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, та додавати до матеріалів судової справи роздрукований та підписаний уповноваженою особою суду протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями за формою, згідно додатку № 1 до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, погодженого наказом від 02.04.2015 р. № 45 Державної судової адміністрації України, затвердженого рішенням від 02.04.2015 р. № 25 Ради суддів України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем не було здійснено автоматизований розподіл матеріалів кримінального провадження (клопотань слідчого) про надання дозволу на проведення обшуку, відсторонення від посади, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000051 у відповідності до Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Вважає, що внаслідок зазначеної бездіяльності службовими особами відповідача порушено його право на повноважний суд, визначене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, в яких зазначив про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах закону та повноважень загальних зборів суддів відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції закону від 09.06.2013 року), Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ст. 35 КПК України та рішень Ради суддів України. Зазначає про відсутність правових підстав для твердження про порушення відповідачем права позивача на повноважний суд, гарантованого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені.

Суд заслухав пояснення позивача та його представника, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

19-20 березня 2015 року та 03 квітня 2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області Шкрумом В.М. до Галицького районного суду м. Львова були подані клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, відсторонення від посади, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та накладення арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000051 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.368 КК України ОСОБА_1

Усі ці клопотання були зареєстровані у автоматизованій системі діловодства Галицького районного суду м. Львова. Автоматизованою системою документообігу суду вказаним клопотанням автоматично призначено наступні вхідні номери: 8414/15-Вх, 8673/15-Вх, 8672/15-Вх, 10402/15-Вх та автоматично призначено наступні унікальні номери № 461/3220/15-к, № 461/3331/15-к, № 461/3333/15-к, № 461/3961/15-к та відповідно номери проваджень № 1-кс/461/1895/15, № 1-кс/461/1963/15, № 1-кс/461/1965/15, № 1-кс/461/2324/15.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Виходячи з аналізу зазначених норм, вбачається, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

А тому, при визначенні судової юрисдикції справи суду необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, а також предмета спірних правовідносин.

Позивач стверджує, що для того, щоб слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова мав повноваження здійснювати у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.03.2015 року розгляд клопотань слідчого, такі клопотання мають бути зареєстрованими в автоматизованій системі документообігу суду з наступним визначенням за результатами цією системою автоматичного розподілу відповідного слідчого судді, підтвердженням чому є довідка про автоматичний розподіл, яка долучається до справи. Не здійснення, на думку позивача, автоматизованого розподілу матеріалів кримінального провадження (клопотань слідчого) про надання дозволу на проведення обшуку, відсторонення від посади, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000051 у відповідності до Положення про автоматизовану систему документообігу суду порушило його право на повноважний суд, визначене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»

Суд зазначає, що відповідно до відповідно до ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 35 КПК України матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що діяльність щодо здійснення реєстрації клопотань в автоматизованій системі документообігу суду та визначення слідчого судді автоматизованою системою документообігу суду є частиною процесуальної діяльності суду щодо визначення законного складу суду (визначення конкретного слідчого судді), повноважного на розгляд клопотань слідчого.

В ході судового розгляду встановлено та не заперечувалось сторонами, що за результатами розгляду згаданих клопотань слідчого судом (слідчим суддею) було прийнято відповідні ухвали.

Статтею 309 КПК України визначено ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а статтею 310 КПК України закріплено порядок оскарження ухвал слідчого судді, зокрема, оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

З огляду на наведене, суд зазначає, що порядок захисту порушеного права особи на розгляд справи (скарг, заяв, клопотань та інших передбачених законом процесуальних документів) повноважним судом (законним складом суду) у кримінальному провадженні регламентується нормами КПК України, а дії службових осіб суду щодо реєстрації клопотань слідчого та їх розподілу з метою визначення слідчого судді є частиною процесуальної діяльності суду щодо визначення законного складу суду.

Оскільки в ході судового розгляду адміністративної справи судом не встановлено наявності здійснення організаційно-розпорядчих функцій в діях (бездіяльності) службових осіб відповідача у публічно-правових відносинах, відтак, на переконання суду, позивачем обрано помилковий спосіб захисту порушеного на його думку права на повноважний суд, визначене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінального провадження права оскаржити у встановленому порядку ухвали слідчого судді. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність суду, у тому числі винесення ухвали слідчого судді, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КАС України.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Львівського апеляційного адміністративного суду, викладених в ухвалі від 09.11.2015 року (а. с. 33-35), суд дійшов висновку про те, що позивачем обрано помилковий спосіб захисту порушеного на його думку права на повноважний суд у кримінальному провадженні, що, у свою чергу, унеможливлює задоволення адміністративного позову.

Правила ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не застосовуються, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 01.04.2016 року.

Суддя Клименко О.М.