Справа № 804/7608/15
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/7608/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р.

справа 804/7608/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 позов задоволений.

В апеляційній скарзі митниця просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що подані декларантом документи не дають можливості визначити митну вартість за ціною контракту.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Між ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» та гонконгською компанією «Asia minerals limited» укладений зовнішньоекономічний контракт №14-1566-15 від 09.09.2014 на поставку феросплавів. За умовами контракту, ціна товару включає вартість його упаковки і маркування, ціна товару розраховується за формулою CRU (WE spot, USD) + 50 USD, де CRU (WE spot, USD) це котирування видання Bulk Ferralloys Monitor за місяць, що передує місця відвантаження. Товар поставляється на умовах: DAP ст.Правда Придніпровської залізниці, м.Дніпродзержинськ, Україна при поставці залізничним транспортом; DAP ПАТ «Дніпровський меткомбінат», м.Дніпродзержинськ, Україна (Інкотермс 2010р) при поставці автомобільним транспортом. Покупець перераховує передплату в розмірі 85 процентів вартості товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу інвойсу, 15 процентів покупець сплачує за фактично поставлений товар протягом 5 банківських днів з дати поставки.

ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» 18.12.2014 заявлено за митною декларацією №110010000/2014/022663 від 18.12.2014 феросілікомарганець FeSiMn-17 у кількості 64 метричних тон, призначений для розкислення сталі у конверторному цеху, виробник товару індійська компанія «Rohit ferro ltd». При цьому, митна вартість товару заявлена позивачем за ціною контракту в розмірі 1,133$/кг, тобто за основним методом відповідно до статті 58 Митного Кодексу України.

На підтвердження митної вартості товару, позивачем надані такі документи:

- контракт №14-1566-12 від 09.09.2014, додаткова угода №1 від 16.09.2014, додаткова угода №3 від 28.11.2014;

- специфікація №2 від 29.09.2014;

- залізнична накладна №41051459 від 11.12.2014;

- коносамент №754321914 від 13.06.2014 з перекладом;

- лист №062Д/2696 від 18.12.2014 щодо транспортних витрат;

- сертифікат якості від 12.06.2014 року;

- сертифікат про походження товару № 4561 від 13.06.2014.

За результатами перевірки поданих декларантом документів, митницею витребувані додаткові документи з огляду на те, що подані документи містили розбіжності:

- відповідно до коносамента №754321914 від 13.06.2014, завантаження імпортованої партії товару на борт судна 11.06.2014. Для проведення розрахунку ціни товару необхідна інформація щодо значення котирування видання Bulk Ferralloys Monitor за червень 2014 року. В публікації «CRU Bulk Ferralloys Monitor» на інтернет-сайті відсутня загальнодоступна інформація щодо значень котирувань відносно імпортованого товару. Даний інтернет-ресурс не містить загальнодоступної інформації щодо уточнення відсоткового вмісту складових. В публікації «CRU Bulk Ferralloys Monitor» на іншому сайті інформація про марку феросилікомарганцю відсутня;

- не надано документів, що підтверджують здійснення передплати відповідно до умов пункту 4.2 контракту;

- надані до митного оформлення сертифікат походження від 13.06.2014, сертифікат якості виробника від 12.06.2014, коносамент від 13.06.2014 не містять відомостей стосовно марки феросилікомарганцю, що постачається;

- за відомостями наданого коносаменту, що виданий в Калькутті, вантаж відправлений у складі партії товару, що відвантажена 18-20-футових контейнерах на борт судна «Ocean probe» 11.06.2014$

- за інформацією ЄАІС, яка отримана від морських агентів (Агентська організація ТОВ «МЕРСК Україна лтд»), зазначені в коносаменті контейнери відправлені з Китаю, порт Хіnjang, на судні «Maersk lamanаi»;

- транспортні документи щодо транспортування вантажу з Китаю не надано;

- згідно заяви ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» № 062Д/2696 від 18.12.2014, підтвердити транспортну складову територією України неможливо;

- згідно коносаменту, фрахт сплачений, але коносамент є ордерним та не визначає отримувача вантажу, що унеможливлює визначення розподілу витрат щодо транспортної складової між продавцем та покупцем;

- відповідно до відомостей залізничної накладної від 11.12.2014, транспортування імпортованого вантажу зі станції відправлення Одеса-порт до станції призначення Правда Придніпровської залізниці, здійснено залізничним транспортом, що свідчить про наявність додаткових витрат по перевантаженню імпортованого товару із контейнерів у залізничні вагони.

На думку митниці, це унеможливлює проведення перевірки розрахунків щодо ціни товару з урахуванням зовнішньоекономічного контракту та перевірку числового значення заявленої митної вартості.

В зв'язку з цими виявленими розбіжностями, митницею витребувано у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості Товару:

- договір з третіми особами, пов'язаний з контрактом про поставку товарів;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними контрактом;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов контракту;

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи;

- за наявності - інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- виписку з бухгалтерської документації;

- транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- копію митної декларації країни відправлення.

Позивач заявив про неможливість надання витребуваних документів з огляду на їх відсутність.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем подано до митниці всі обов'язкові документи, передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, які обґрунтовано та беззаперечно доводили вартісні показники товару, що імпортується.

Відповідно до частини 4 статті 54 Митного Кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, в тому числі невірно визначено митну вартість товарів, в разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності в цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним в главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного Кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом в письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

В статті 57 Митного Кодексу України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. В разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1-4 частини 2 статті 55 Митного Кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (в тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів в правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, з аналізу наведених норм, для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного Кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5, 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього в разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного Кодексу України, в разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного Кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Так, за позицією відповідача у поданих до митного оформлення декларантом документах відсутні всі необхідні відомості щодо складових заявленої митної вартості товару, зокрема її транспортної складової.

Як зазначалось вище, для підтвердження транспортної складової позивачем надавались коносамент №754321914 від 13.06.2014 з перекладом та залізнична накладна від 11.12.2014.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного Кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного Кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного Кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов’язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв’язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов’язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини 11 статті 58 Митного Кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені, та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що обов’язок з надання транспортних (перевізних) документів відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу України виникає у декларанта в разі, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, і навпаки, якщо за умовами поставки витрати на транспортування включені у вартість товару, то обов’язок з надання транспортних (перевізних) документів у декларанта відсутній.

При цьому, колегія суддів зауважує, що витрати на транспортування після ввезення на митну територію України до митної вартості взагалі не включаються.

Згідно контракту, товар поставлявся на умовах: DAP (Інкотермс 2010 рік) до ст.Правда Придніпровської залізниці, м.Дніпродзержинськ.

За умовами DAP (Інкотермс 2010 рік) продавець за контрактом зобов'язаний за власний рахунок укласти контракт про перевезення товару, одержати будь-яку експортну ліцензію і виконати всі митні формальності, необхідні для експорту товару та для його перевезення через будь-яку країну, та надати товар у розпорядження покупця на транспортному засобі, що прибув, готовим до розвантаження у названому місці призначення. Продавець несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару до названого місця.

За митною декларацією №110010000/2014/022663 від 18.12.2014, контрактна вартість товару заявлена декларантом як митна вартість, тому, з урахуванням умов постачання DAP Дніпродзержинськ, вартість транспортування від продавця до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом.

З цього випливає, що відповідно до умов поставки, витрати на транспортування включені у вартість товару, в зв’язку з чим згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 53 Митного Кодексу України, подання транспортних (перевізних) документів для підтвердження митної вартості товарів не вимагається.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що умови поставки зафіксовані в контракті і жодних доказів понесення додаткових транспортних витрат митним органом суду не надано.

Зі спірного рішення про коригування митної вартості від 18.12.2014 вбачається, що відповідач, розшукуючи інформацію на інтернет-сайтах, намагався перевірити чи правильно продавець та покупець за контрактом вирахували ціну феросілікомарганцю на рівні 1133$ за метричну тону, з огляду на котирування видання Bulk Ferralloys Monitor за червень 2014 року.

Однак, митницею не взято до уваги, що контракт укладено 09.09.2014, специфікацію №2 укладено 29.09.2014, а датою завантаження імпортованої партії товару на борт судна є 11.06.2014, тобто на два з половиною місяці раніше ніж підписано контракт. При цьому, вантажоодержувачем в коносаменті від 13.06.2014 зазначено гонконгську компанією «Asia minerals limited».

Відвантаження товару на адресу ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» відбулось після підписання контракту та додатку №2 до контракту.

Крім того, відсутність на інтернет-сайті видання Bulk Ferralloys Monitor котирувань імпортованого товару за червень 2014 року не може слугувати підставою для коригування митної вартості, оскільки вказана інформація не являється офіційною, тобто не може використовуватись для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до пункту 4 частини 6 статті 54 Митного Кодексу України.

Стосовно посилань митниці щодо ненадання документів, які підтверджують здійснення передплати, колегія суддів звертає увагу, що за приписами частини 2 статті 53 Митного Кодексу України надання платіжних документів обумовлено не умовами контракту, а їх наявністю, тобто фактичним здійснення платежів.

Дійсно, згідно пункту 4.2 контракту та інвойсів від 03.12.2014, покупець перераховує передоплату в розмірі 85 процентів вартості товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу інвойсу; 15 процентів покупець сплачує за фактично поставлений товар протягом 5 банківських днів з дати поставки.

Стосовно посилань митниці на відсутність відомостей про марку феросилікомарганцю, сертифікат про походження від 13.06.2014, сертифікат якості виробника від 12.06.2014, коносамент від 13.06.2014 складені майже на 3 місяці раніше ніж підписано специфікацію №2 від 29.09.2014 до контракту і ці документи, дійсно, не містять відомостей стосовно марки феросилікомарганцю ФСМн 17. Разом з тим, у специфікації №2 від 29.09.2014 наведені дані щодо постачаємого товару - феросилікомарганцю ФСМн 17 з хімічним складом Мn 65%min, Sі 15-20%, С-2,5%mах, S 0,03mах, Р 0,35mах, фракція 10-50 мм (90 % mіn), пакування: біг-бег.

Таким чином, первісно надані декларантом документи, обов’язковість надання яких для митного оформлення передбачена в частині 2 статті 53 Митного Кодексу України, містили всі відомості щодо ціни товару і будь-яких розбіжностей у цих документах немає.

Враховуючи це, колегія суддів погоджується з висновком окружного суду про відсутність підстав для витребування митницею у ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» додаткових документів.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 – без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини ухвали проголошено 17.03.2016.

В повному обсязі ухвала складена 24.03.2016.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова