Справа № 815/7/15
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 р. Справа № 815/7/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря -Шановської М.О.

за участю представника відповідача - Маренича Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася з позовом до Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, в якому просила визнати таким, що не відповідає нормам чинного законодавства та скасувати рішення щодо відмови у державній реєстрації прав та їх обмежень №17202159 від 14.11.2014 року земельної ділянки, та зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку НОМЕР_2, за адресою:АДРЕСА_1 за позивачкою, та видати їй відповідне свідоцтво про право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що державний реєстратор необгрунтовано відмовив їй в державній реєстрації земельної ділянки, оскільки документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2015 року - позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17202159 від 14.11.2014 року.

Зобов'язано Реєстраційну службу Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку НОМЕР_2, що розташоване в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та видати свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянкуНОМЕР_2, що розташоване в АДРЕСА_1, згідно заяви ОСОБА_2 від 11.11.2014 року за реєстраційним номером 8908980.

В апеляційній скарзі, Реєстраційна служба Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального права, просить постанову суду - скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки Суворовським районним судом м. Одеси встановлено факт належності державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 від 16.11.1995 року ОСОБА_2 та є в наявності рішення Августівської сільської ради про присвоєння назви вулиць в садовому товаристві "Міжлимання" та зазначена адреса земельної ділянки, щодо якої прийнято оскаржуване рішення, АДРЕСА_1, то рішення Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, яким позивачці було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, є незаконним.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,06 гектарів на території Августівської сільської Ради народних депутатів, с.Протопівка, СТ "Міжлимання", діл. НОМЕР_2 був виданий на ім'я громадянина України ОСОБА_3 та в подальшому було здійснене виправлення в "по батькові" на ОСОБА_2 (про що зроблена відповідна відмітка -виправленому вірити. Дане виправлення скріплене печаткою і підписано начальником Біляївського районного відділу земельних ресурсів Валюх В.Д.).(а.с.23)

Рішенням Суворовського районного місцевого суду м.Одеси від 09.10.2014 року по справі №523/5968/14-ц було встановлено факт належності державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 від 16.11.1995 року ОСОБА_2, для реєстрації права власності у реєстраційній службі Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Рішенням Августівської сільської ради від 25.10.2007 року №143 було присвоєно назви вулиць в садовому товаристві "Міжлимання", що знаходиться на території Августівської сільської ради в с.Протопівка та надані громадянам для ведення садівництва, з метою впорядкування інформації в Державних актах про право власності на земельні ділянки згідно актів встановлення меж в натурі та викопіювання з плану-схеми дялінок. Земельній ділянці та розташованим на ній будівлям: ОСОБА_2 присвоїти адресу - АДРЕСА_1, колишня адреса - Августівська сільська рада народних депутатів.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 14.11.2014 року №17202159 було відмовлено у державній реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, з тих підстав, що документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.20)

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державу реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор речових прав є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт. Державний реєстратор окрім інших повноважень передбачених цим Законом та іншими законами України приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав та скасування державної реєстрації прав або скасування записів державного реєстру прав.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державу реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Діючим законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень державними реєстраторами, і суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень. Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції перевищив свої повноваження, зобов'язавши державного реєстратора зареєструвати за позивачкою право власності на земельну ділянку на підставі зазначеного акту, та видати нове свідоцтво про право власності на землю.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовам оренди), Затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 N 28, яка діяла на момент видачі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ОД від 16.11.1995 р., при заповненні бланків державних актів на право власності на землю, постійного користування землею і договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) всі записи мають бути зроблені чітко і акуратно, помарки і виправлення не допускаються.

Також, відповідно до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, Затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43, яка діяла на момент дописки в Державному акті на право приватної власності на землю Серія ОД від 16.11.1995 р адреси, Заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки.

Відповідно до рішення Суворовського районного місцевого суду м. Одеси від 09.10.2014 року по справі № 523/5968/14-ц, було встановлено факт належності державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5 від 16.11.1995 року ОСОБА_2, а не ОСОБА_3, як зазначалося в державному акті. Так, ОСОБА_2 в своїй заяві про встановлення факту до Суворовського районного місцевого суду м. Одеси стверджувала про помилку у написанні по батькові «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_2» та про лише одну дописку, що стосувалася правильності написання по -батькові.

Як вбачається з матеріалам справи, Реєстраційна служба Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області звернулася з запитом № 02.2-14/34 від 23.01.2015 року до Управління держземагентства в Біляївському районі, з проханням надати копію державного акту Серія ОД від 16.11.1995 року виданий ОСОБА_3 На запит, Управління держземагентства в Біляївському районі надіслали копію запитуваного державного акту з архівної справи. В копії наданого акту немає дописок, що свідчить, про те, що Біляївський районний відділ земельних ресурсів не здійснював дописок в державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5 від 16.11.1995 року.

Виходячи з наведеного, дописка в Державному акті на право приватної власності на землю Серія ОД від 16.11.1995 р. суперечить нормам законодавства, яке діяло в час видачі даного акту та в час присвоєння земельній ділянці адреси.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається в окремих випадках, зазначених в статі 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але у даному випадку підтвердженням виникнення права власності є державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 36 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 868 від 17.10.2013 року, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком, а згідно підпункту 9 пункту 37 цього ж Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею.

Тому, суд першої інстанції, помилково послався на підпункт 8-1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки в даній нормі Закону зазначається, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Та у випадку позивачки, документ, що підтверджує право власності є державний акт, який був виданий на підставі рішення сесії Августівської сільської ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність, у відповідності з законодавством, яке діяло на той час.

Отже державна реєстрація права власності на земельну ділянку при наявності правовстановлюючого документа, державного акта на право власності на земельну ділянку, проводиться на основі цього державного акту і не передбачає видачу нового правовстановлюючого документа, такого як свідоцтво про право власності на нерухоме майно, крім випадків поділу чи об'єднання земельної ділянки.

Згідно 5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, Затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 23.08.2001 N 144 при втраті ( псуванні) державного акта на землю власнику або землекористувачу передбачена видача відповідного дублікату в установленому законом порядку. Однак з таким вимогами позивачка до відповідних суб'єктів владних повноважень не зверталася.

Враховуючи правомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні державної реєстрації, право позивачки не є порушеним, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог, зокрема й щодо зобов'язання відповідача провести таку реєстрацію та видати свідоцтво про право власності, відсутні.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права що призвело до неправильного вирішення справи, яка підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 06. 04. 2014 року.

Головуючий:

Судді: