Справа № 243/2345/16-а
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 243/2345/16-а
Номер провадження 2-а/243/50/2016
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Нікіфорової В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Словянська Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій і рішення неправомірними та зобовязати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду з позовом до Словянського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, про визнання дій і рішення неправомірними та зобовязати вчинити певні дії, обґрунтувавши свої вимоги наступним. Позивач працювала на посаді судді Харцизького міського суду з 31 березня 1986 року по 14 квітня 2015 року, а з 15 квітня 2015 року працює суддею Словянського міськрайонного суду Донецької області. З листопада 2004 року позивач отримувала довічне грошове утримання судді, а з серпня 2012 року почала отримувати пенсію за віком. У звязку з проведенням АТО з листопада 2014 року перебуває на обліку в Словянському обєднаному Управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області, де їй виплачувалася пенсія. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-УІІ їй було припинено виплату пенсії з 1 квітня 2015 року. При цьому, установою помилково було перераховано пенсію за квітень і травень 2015 року. Відповідач визначив виплачену пенсію за два місяці як переплату, яка буде утримана з позивача при поновленні виплати пенсії, та запропонував її повернути. Частину сплаченої їй пенсії за вказаний період вона повернула управлінню. Вважає, що припиненням виплати пенсії грубо порушено її конституційні права. 23 лютого 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою щодо поновлення виплати пенсії, та 14 березня 2016 року отримала Рішення №15 від 25 лютого 2016 року про відмову в задоволенні заяви, оскільки дії органу є законними відповідно до вимог Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Вважає дії відповідача по невиплаті пенсії і вказане рішення по відмові в поновленні виплати пенсії неправомірними з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1 та 3 ОСОБА_2 України, Україна є соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя, здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх старості. Статтею 46 ОСОБА_2 України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках,передбачених законом. Пенсія за віком, за вислугою років та інші їх види, що призначаються у звязку із трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею, є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обовязку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Право на одержання пенсії за віком також гарантується ст. 46 ОСОБА_2 України, а ст. 22 та 64 ОСОБА_2 України передбачають, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України.

Отже, позбавлення позивача з 1 квітня 2015 року права на отримання раніше призначеної пенсії за віком є звуженням її конституційного права на соціальний захист і порушує її конституційні права на соціальний захист.

Згідно ст. 8 ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту Конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Окрім того, статті 58 та 64 ОСОБА_2 України передбачають, що Закони не мають зворотної дії в часі. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-УІІ, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців та суддів, прийнятий після призначення позивачеві пенсії за віком, і не може бути підставою для невиплати їй пенсії, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачене ОСОБА_2 України.

До того ж цей Закон передбачає невиплату пенсій або довічного грошового утримання, які призначені у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», «Про прокуратуру», «Про державну службу», «Про статус народного депутата України». Позивача ж позбавили виплати пенсії, яка призначена їй за віком. Таким чином, дія Закону, на який посилається відповідач, на позивача в даній частині взагалі не поширюється.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України по справі № 20-рн від 01.12.2004 року (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод (ст.22) та не відповідають вимогам ч.5 ст. 17, ст.ст. 126,130 ОСОБА_2 України (є неконституційними).

Крім того , відповідно до ст.141 ч.5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з 1 січня 2016 року виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", припиняється.

На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі. / в редакції Закону №213-У111 від 02.03.2015 року/ .

З 1 листопада 2004 року позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді, яке виплачувалось ТУ ДСАУ в Донецькій області, що підтверджується відповідними наказами та довідкою. Позивач також має право на пенсію за віком, яка була призначена та виплачувалася певний час.

З урахуванням наведеного , наявні підстави для виплати позивачеві пенсії за віком з 1 січня 2016 року.

В звязку з викладеним позивач просить визнати неправомірними дії Словянського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області щодо невиплати їй пенсії з 1 квітня 2015 року і рішення №15 від 25 лютого 2016 року про відмову в поновлення їй виплати пенсії за віком Словянського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, скасувати зазначене рішення та зобов'язати Словянське обєднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області поновити їй виплату пенсії за віком з 1 квітня 2015 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою судді від 23 березня 2016 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.

В позовній заяві позивач ставить питання щодо передачі даної адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду, на підставі вимог п. 6 ч. 1 ст. 22 КАС України.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 22 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду.

Радою суддів України від 4 лютого 2016 року № 2 було затверджено Порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, який розроблений з урахуванням норм ОСОБА_2 України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів в Україні», Закону України «Про запобігання корупції» та стандартів етичної поведінки суддів, закріплених у Кодексі суддівської етики та міжнародних актах, в ст. 4 даного Порядку зазначено, що субєкт конфлікту інтересів зобовязаний вживати заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів у його діяльності та вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів (в тому числі - в процесуальному порядку).

Встановлено, що позивач у справі на теперішній час працює суддею Словянського міськрайонного суду, тому, з метою самостійного врегулювання конфлікту інтересів, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі даної справи на розгляд іншого адміністративного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, що найбільш територіально наближений до цього суду, у випадку, передбаченому пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.22 КАС України, адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, розглядається адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дану справу слід передати на розгляд до Краматорського міського суду Донецької області, як найбільш територіально наближеного.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 22, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій і рішення неправомірними та зобовязати вчинити певні дії, передати для розгляду до Краматорського міського суду Донецької області (84333, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 21).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Т.А. Хаустова