Справа № 813/2207/15
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУ МВС, МВС відповідно), Дрогобицького міського відділу ГУ МВС про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 27 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовив.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 4 грудня 2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на підставі пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС.

У заяві ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV , та пункту 4.16 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 22 березня 2005 року № 181.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 1 грудня 2010 року, 27 листопада 2013 року, 26 листопада 2015 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав вважати, що судом касаційної інстанції неоднаково застосовані одні й ті ж самі норми матеріального права у подібних правовідносинах.

Прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами щодо вчинення дисциплінарного проступку, строків та порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, умов проведення службового розслідування та підстав звільнення зі служби, які були встановлені під час розгляду цих справ, і перевірка правильності встановлення цих обставин не входить до компетенції Верховного Суду України.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: В.Л. Маринченко

П.В. Панталієнко