Справа № 826/11440/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.15р. у справі №826/11440/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту України» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 100270005/2015/000010/2 від 08.05.15р., визначеної за другорядним - резервним методом.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги те, що декларантом документально не підтверджено заявлену ним митну вартість ввезеного товару.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.04.11р. між позивачем (Покупець) та Підприємством "MATRIZE Handels-GmbH" (Продавець), China (Китай) було укладено зовнішньоекономічний контракт № CH-MIU/28/0411, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець придбав на умовах FOB Шанхай згідно Інкотермс -2000 товари в асортименті, згідно Специфікаціям на кожну окрему партію товару.

18.02.14р. позивачем шляхом подання електронної митної декларації № 100270005/2015/315828 заявлено до митного оформлення отриманий від Підприємства «MATRIZE Handels-GmbH» за вищевказаним контрактом товар: інструменти ручні в асортименті.

Декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, Київській міській митниці ДФС України було подано наступні документи:

- картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0002688 від 05.03.15р.;

- міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 827 від 05.05.15р.;

- коносамент (Bill of Lading) ООLUA від 28.03.15р.;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортні витрати) № 050520 від 05.05.15р.;

- висновок за результатами експертизи й оцінки дорогоцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних і декоративних каменів № 34479-Ю від 07.05.15р.;

- рахунок -фактуру (інвойс) № 15-0072-К137 від 17.03.15р.;

- пакувальний лист № 15-0072-К137 від 17.03.15р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору -додаток б/н від 01.09.11р.; додаток б/н від 28.04.12р., додаток б/н від 02.11.12р., додаток б/н від 28.02.14р., спец. 15-0072-К137 від 17.03.15р.;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу CH-MIU/28/0411 від 28.04.11р.;

- договір (контракт) про перевезення № 1265 від 15.09.14р.;

- декларації про відповідність UA.TR.076.D.0116-14 від 10.02.14р., UA.TR.076.D.0152-15 від 10.02.15р., UA.TR.076.D.1082-14 від 19.09.14р., UA.TR.076.D.1083-14 від 19.09.14р., UA.TR.076.D.1085-14 від 19.09.14р.;

- інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2730 від 05.05.15р.;

- інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару № 2730 від 05.05.15р.;

- інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару № 2730 від 05.05.15р.;

- інформація про результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 28.03.15р.;

- сертифікат про походження товару загальної форми G20090 від 26.03.15р.;

- інші некласифіковані документи (висновок вимір. техніки № 177/0 від 30.04.15р.), (висновок відповідності технічному регламенту від 19.09.14р.), (висновок сертифікації № 061/15 від 18.09.14р.), (лист ДСУ з контролю за наркотиками № 09/02 від 18.07.13р.);

- копії митних декларацій країни відправлення № 79992948 від 20.03.15р., № 79992950 від 20.03.15р., № 79992956 від 20.03.15р., № 79992959 від 20.03.15р., № 79992962 від 19.03.15р., № 79992964 від 20.03.15р., № 79992965 від 20.03.15р.

За результатами розгляду поданих документів, відповідачем було виявлено розбіжності, а саме: п. 5.1 контракту передбачена оплата за постановлений товар протягом 30 календарних днів, а комерційним інвойсом №15-0072-К137 від 17.03.15р. встановлено, що покупець здійснює оплату протягом 180 днів з дати відвантаження.

За цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України засобами електронного зв'язку було запропоновано надати наступні документи: копії бухгалтерської документації, що підтверджує сплату за поставлений товар у відповідності до умов договору.

У зв'язку з тим, що декларантом не було подано додаткових документів, митним органом оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.05.15р. № 100270005/2015/00017 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 08.05.15р. № 100270005/2015/000010/2 із застосуванням резервного методу, а товар було випущено у вільний обіг за митною декларацією від 03.02.15р. № 100270005/2015/315839.

За результатами розгляду листа позивача про перегляд рішення про коригування митної вартості товару відповідач листом від 18.05.15р. №000010 повідомив декларанта про те, що наданий прайс - лист фірми-виробника «MATRIZE Handels-GmbH» не містить інформації стосовно телефонів або сайту в мережі Інтернет для контактів покупців із фірмою-продавцем зазначеного товару; декларантом не здійснено переклад митних декларацій країни відправлення від 20.03.15р. №79992948, №79992950, №79992956, №79992959.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав усі необхідні та достатні документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту, а відтак об'єктивна можливість застосування першого методу відповідачем не спростована.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (ч. 5).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6).

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7).

За правилами частин 1 - 2 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частинами 7,8 ст. 55 Митного кодексу України встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України викладеній у постанові від 21.03.15р. у справі №21-127а15.

Відповідно до ч.1 - 3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У даному випадку, підставою для незастосування методу вартості товарів за ціною договору (контракту) слугувало те, що п. 5.1 контракту передбачена оплата за постановлений товар протягом 30 календарних днів, а комерційним інвойсом №15-0072-К137 від 17.03.15р. встановлено, що покупець здійснює оплату протягом 180 днів з дати відвантаження; наданий прайс - лист фірми-виробника «MATRIZE Handels-GmbH» не містить інформації стосовно телефонів або сайту в мережі Інтернет для контактів покупців із фірмою-продавцем зазначеного товару; декларантом не здійснено переклад митних декларацій країни відправлення від 20.03.15р. №79992948, №79992950, №79992956, №79992959.

Щодо надання доказів оплати за постановлений товар, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту CH-MIU-28/0411 від 28.04.11р. передбачено, що 100 % вартості відправленої партії товару мають бути сплачені протягом 30 днів після відвантаження товару, які підтверджені копіями відвантажувальних документів.

На підставі додаткової угоди від 28.02.14р. сторонами було досягнуто домовленості щодо зміни порядку розрахунків з 30 до 180 календарних днів, про що також зазначено у графі 44 МД № 100270005/2015/315839 від 08.05.15р., що безпідставно не враховано митним органом.

Відповідно до коносаменту ООLUA від 28.03.15р., що підтверджує дату відвантаження товару, строк оплати настає лише у серпні 2015 року.

При цьому, в графі 48 МД № 100270005/2015/315839 від 08.05.15р. також зазначено про факт відстрочення платежу до 08.08.15р.

Оскільки згідно коносаменту ООLUA від 28.03.15р. датою відвантаження товару є 28.03.15р., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк оплати ще не настав.

Таким чином, оскільки на дату митного оформлення товару строк оплати не настав, позивач фактично не мав можливості надати бухгалтерські документи, що підтверджують сплату за поставлений товар, а тому вимоги відповідача щодо надання платіжних або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації введеного товару є необґрунтованими.

Відсутність у прайс - листі фірми-виробника «MATRIZE Handels-GmbH» інформації стосовно телефонів або сайту в мережі Інтернет для контактів покупців із фірмою-продавцем зазначеного товару не є правовою підставою для витребування від декларанта додаткових документів, оскільки таке право у митного органу виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Разом з тим, вказані недоліки не впливають на числове значення складових митної вартості товарів.

Також є необґрунтованими покликання митного органу на те, що декларантом не здійснено переклад митних декларацій країни відправлення від 20.03.15р. №79992948, №79992950, №79992956, №79992959, оскільки здійснення такого перекладу відповідачем взагалі не вимагалось.

Встановлені вище обставини митним органом не спростовані.

Також митним органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач в деклараціях митної вартості зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларацій недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, які б унеможливлювали визначити митну вартість товару за ціною контракту .

При цьому, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 29 травня 2012 року, 17 червня 2014 року.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.15р. у справі №826/11440/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.15р. у справі №826/11440/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.