Справа № 452/81/15-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Справа № 876/5546/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Самбіравтотранс» до Самбірської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Самбірське АТП-14608», управління Держземагенства у Самбірському районі Львівської області про визнання нечинним та скасування пункту рішення за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірське АТП-14608» на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Самбіравтотранс» звернулося до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з адміністративним позовом до Самбірської міської ради про визнання нечинним та скасування пункту 2.5 рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року, яким затверджено технічну документацію і надано в оренду ВАТ «Самбірське АТП - 14608» терміном на 5 років земельну ділянку площею 1,0151 га (в т.ч. ділянка № 1 площею 0,7485 приміська автостанція, ділянка № 2 площею 0,2666 га - міжміська автостанція) для обслуговування будівель і споруд автостанції і платної автостоянки.

В якості третіх осіб по даній справі залучені ТзОВ «Самбірське АТП - 14608» та управління Держземагенства у Самбірському районі.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано нечинним та скасовано пункт 2.5 рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року «Про затвердження матеріалів відведення та матеріалів інвентаризації земельних ділянок та надання їх в оренду».

Із таким судовим рішенням не погодилося ТзОВ «Самбірське АТП-1608», подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про незаконність рішення міської ради, оскільки таке було прийнято в межах компетенції і на підставі чинного законодавства.

У судовому засіданні представник ТзОВ «Самбірське АТП-14608» Сухарині І.С. підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представники Приватного підприємства «Самбіравтотранс» Стецяк В.М. та Сарахман М.П. заперечили щодо задоволення апеляційної скарги і пояснили, що оскаржувана постанова суду є законною та обґрунтованою .

Представник Самбірської міської ради Янів М.І. у судовому засідані підтримав апеляційну скаргу ТОВ «Самбірське АТП-14608» та пояснив, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування щодо укладення договору оренди є законним і жодних підстав для його скасування у суду першої інстанції не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Суд, розглядаючи даний спір, виходив з того, що він є адміністративним.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі тощо.

Прийняте міською радою спірне рішення (як суб'єктом владних повноважень) є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта (актів) не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку, укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) щодо передачі у власність чи оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування чи місцевим органом виконавчої влади (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди тощо), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, місцевого органу виконавчої влади не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, (зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, № 21-544а14 від 16 грудня 2014 року), який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі оскаржуваного рішення міської ради ВАТ «Самбірське АТП-14608» та Самбірською міською радою було укладено договір оренди землі від 20 береня 2006 року (т. 2 а.с. 22-29).

Факт оренди землі апелянтом на підставі договору оренди, укладеного у відповідності з оскаржуваним рішенням міської ради, у судовому засіданні підтвердили і представники сторін.

Тобто, беззаперечним є факт реалізації рішення Самбірської міської ради про надання земельної ділянки в оренду ВАТ «Самбірське АТП-14608».

Отже, у даному випадку лише скасуванням рішення ради права позивача поновлені не можуть бути, адже залишиться дійсним договір оренди земельної ділянки.

Враховуючи чітку правову позицію Верховного Суду України, яка є обов'язковою для всіх судів при розгляді справ, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що спір помилково розглянуто за правилами адміністративного судочинства, оскільки такий, враховуючи суть спірних правовідносин щодо захисту права цивільного, їх суб'єктний склад та норми Господарського кодексу України, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірське АТП-14608» задовольнити частково, постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року у справі № 452/81/15-а - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 29 березня 2016 року.