Справа № 814/546/15
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/546/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача Астахової О.С. та представника третьої особи Крістофоль О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області та Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області (третя особа державне підприємство «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)») про визнання незаконними рішень та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі Миколаївське обласне відділення ФСС з ТВП, Фонд) звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області (далі ВДВС Арбузинського РУЮ Миколаївської області) та Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області (далі ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області) про:

- визнання незаконним рішення ВДВС Арбузинського РУЮ Миколаївської області в частині винесення постанови про арешт коштів ДП «Арбузинська ВК № 83» на окремий поточний рахунок № 3900 в АТ «УкрСибБанк»;

- визнання незаконним рішення ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області в частині винесення постанови про арешт коштів ДП «Арбузинська ВК № 83» на окремий поточний рахунок № 4900 в ПАТ «Укрінбанк»;

- стягнення з ВДВС Арбузинського РУЮ Миколаївської області на користь позивача коштів, використаних не за цільовим призначенням, в сумі 7449 грн. 38 коп.;

- стягнення з ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області на користь позивача коштів, використаних не за цільовим призначенням, в сумі 742 грн. 81 коп..

В обґрунтування позову зазначалось, що позивачем проведено позапланову перевірку порядку фінансування, використання та повернення коштів ФСС з ТВП у державному підприємстві «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 83)» (далі ДП «Підприємство Арбузинської виправної колонії УДПС України в Миколаївській області (№ 83)», ДП «Арбузинська ВК № 83»), на підставі якої складено акт від 31 січня 2015 року, згідно якого у період з 1 січня по 6 серпня 2013 року на рахунок № 4900 ДП «Арбузинська ВК № 83» Єланецькою міжрайонною виконавчою дирекцією Миколаївського обласного відділення ФСС з ТВП для надання матеріального забезпечення застрахованим особам було перераховано кошти в розмірі 7496 грн. 99 коп.. Проте, застрахованим особам виплачено лише 47 грн. 61 коп. у зв'язку з тим, що постановою ВДВС Арбузинського РУЮ Миколаївської області від 3 грудня 2012 року було накладено арешт на кошти в розмірі 7449 грн. 38 коп., які були перераховані на користь стягувача відповідно до виконавчого документу. Крім того, у період з 7 серпня 2013 року по 14 травня 2014 року на рахунок ДП «Арбузинська ВК № 83» робочим органом позивача для надання матеріального забезпечення було перераховано кошти в розмірі 15645 грн. 89 коп.. Однак застрахованим особам виплачено лише 14903 грн. 08 коп. у зв'язку з тим, що постановою ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області від 29 квітня 2014 року було накладено арешт на кошти в розмірі 742 грн. 81 коп., які були перераховані на користь стягувача відповідно до виконавчого документу. На думку позивача, названі рішення відповідачів про накладення арештів є незаконними.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року позовні вимоги Миколаївського обласного відділення ФСС з ТВП задоволено повністю. Визнано незаконним рішення ВДВС Арбузинського РУЮ в частині винесення постанови про арешт коштів ДП «Арбузинська ВК № 83» на окремий поточний рахунок № 3900 в АТ «УкрСибБанк». Визнано незаконним рішення підрозділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області в частині винесення постанови про арешт коштів ДП «Арбузинська ВК № 83» на окремий поточний рахунок № 4900 в ПАТ «Укрінбанк». Стягнуто з ВДВС Арбузинського РУЮ на користь Миколаївського обласного відділення ФСС з ТВП кошти, використані не за цільовим призначенням, у сумі 7449 грн. 38 коп.. Стягнуто з підрозділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області на користь позивача кошти, використані не за цільовим призначенням, у сумі 742 грн. 81 коп..

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, в. о. начальника ВДВС Арбузинського РУЮ Миколаївської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального права. Так, на думку апелянта, суд безпідставно визнав незаконними рішення відповідачів, оскільки судом не встановлено факт знаходження саме страхових коштів на арештованих рахунках ДП «Арбузинська ВК № 83». У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи представників позивача та третьої особи про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом встановлено, що позивачем проведено позапланову перевірку порядку фінансування, використання та повернення коштів ФСС з ТВП у ДП «Арбузинська ВК № 83», на підставі якої складено акт від 31 січня 2015 року, згідно якого у період з 1 січня по 6 серпня 2013 року на рахунок № 4900 ДП «Арбузинська ВК № 83» Єланецькою міжрайонною виконавчою дирекцією Миколаївського обласного відділення ФСС з ТВП для надання матеріального забезпечення застрахованим особам було перераховано кошти в розмірі 7496 грн. 99 коп..

Постановою ВДВС Арбузинського РУЮ Миколаївської області від 3 грудня 2012 року було накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунку № 4900 та належать боржнику ДП «Підприємство Арбузинської виправної колонії УДПС України в Миколаївській області (№ 83)», які в подальшому в сумі 7449 грн. 38 коп. були перераховані на користь стягувача відповідно до виконавчого документу.

Крім того, актом перевірки встановлено, що в період з 7 серпня 2013 року по 14 травня 2014 року на рахунок № 3900 ДП «Арбузинська ВК № 83» робочим органом позивача для надання матеріального забезпечення було перераховано кошти в розмірі 15645 грн. 89 коп..

Постановою ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області від 29 квітня 2014 року було накладено арешт на кошти, що містяться на усіх рахунках, що відкриті та будуть відкриті у банківських установах, в тому числі в ПАТ «Укрінбанк», та належать боржнику ДП «Підприємство Арбузинської виправної колонії УДПС України в Миколаївській області (№ 83)», які в подальшому в сумі 742 грн. 81 коп. були перераховані на користь стягувача відповідно до виконавчого документу.

Задовольняючи позовні вимоги Миколаївського обласного відділення ФСС з ТВП, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами порушено ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в частині заборони стягнення страхових коштів цільового призначення на підставі виконавчих документів.

Проте, з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 6 названого Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Системний аналіз наведених норм процесуального закону призводить до висновку, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача. При цьому відсутність порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача виключає можливість задоволення позовних вимог останнього.

Таким чином, вирішуючи адміністративний спір по суті, суд повинен дати відповідь на питання щодо того, чи діяв суб'єкт владних повноважень згідно із вимогами правових норм та чи порушено цими діями (бездіяльністю) права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 17 названого Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 1 частини 2 названої статті Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Частиною 1 ст. 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч. 2 ст. 52 Закону).

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 57 Закону державним виконавцем може накладатися арешт на майно боржника шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Як встановлено матеріалами справи, постановою ВДВС Арбузинського РУЮ Миколаївської області від 3 грудня 2012 року було накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунку № 4900 та належать боржнику ДП «Підприємство Арбузинської виправної колонії УДПС України в Миколаївській області (№ 83)», які в подальшому в сумі 7449 грн. 38 коп. були перераховані на користь стягувача відповідно до виконавчого документу (а. с. 15).

Крім того, постановою ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області від 29 квітня 2014 року було накладено арешт на кошти, що містяться на усіх рахунках, що відкриті та будуть відкриті у банківських установах, в тому числі в ПАТ «Укрінбанк», та належать боржнику ДП «Підприємство Арбузинської виправної колонії УДПС України в Миколаївській області (№ 83)», які в подальшому в сумі 742 грн. 81 коп. були перераховані на користь стягувача відповідно до виконавчого документу (а. с. 16).

З названих постанов вбачається, що останні прийняті на підставі наказу № 8/342, виданого господарським судом Миколаївської області 15 лютого 2005 року, виконавчого листа № 814/4393/13-а, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 27 грудня 2013 року, та виконавчого листа № 486/2582/13-а, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 16 січня 2014 року.

Таким чином, названі рішення прийнятті відповідачами під час проведення виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання рішень судів, тобто на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Перелік учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначений статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами цієї статті учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконними рішень відповідачів, Миколаївське обласне відділення ФСС з ТВП в позовній заяві зазначило, що оскарженими рішеннями державних виконавців допущено нецільове використання коштів Фонду.

Проте, оскарженими постановами відповідачів накладено арешти на кошти, що знаходяться на банківських рахунках та належать боржнику у виконавчому провадженні, а саме ДП «Підприємство Арбузинської виправної колонії УДПС України в Миколаївській області (№ 83)».

Таким чином, Миколаївське обласне відділення ФСС з ТВП не є стороною по справам, по яким судами видано виконавчі документи, а також не є іншим учасником виконавчого провадження та особою, яка залучається до проведення виконавчих дій, тобто не належить до кола осіб, які відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» можуть оскаржити до суду рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Із врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що до адміністративного суду з даним позовом необхідно було звернутись саме ДП «Арбузинська ВК № 83», на банківські рахунки якого було накладено арешти відповідачами, оскільки дії останніх безпосередньо не порушують прав та законних інтересів позивача, що виключає можливість задоволення позовних вимог Миколаївського обласного відділення ФСС з ТВП.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, дійсно не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, а також на стягнення на підставі виконавчих та інших документів.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують обізнаність відповідачів про накладення ними арештів на окремі рахунки ДП «Арбузинська ВК № 83», на які зараховуються страхові кошти.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ДП «Арбузинська ВК № 83» пояснила, що оскаржені по даній справі Фондом постанови відповідачів були оскаржені третьою особою в судовому порядку, проте рішенням господарського суду Миколаївської області скарга ДП «Арбузинська ВК № 83» була залишена без розгляду у зв'язку з пропущенням процесуальних строків звернення до суду.

При цьому представник ДП «Арбузинська ВК № 83» фактично визнала, що внаслідок несвоєчасного оскарження постанов відповідачів про арешт коштів, третьою особою було створено передумови для списання страхових коштів з окремих рахунків підприємства, які були перераховані на користь стягувачів відповідно до виконавчих документів.

Щодо заявлених Миколаївським обласним відділенням ФСС з ТВП вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача страхових коштів, використаних не за цільовим призначенням, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Отже, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення шкода підлягає відшкодуванню не за рахунок органу державної виконавчої служби, як заявлено Фондом в позовній заяві та вирішено судом першої інстанції, а за рахунок держави, що обумовлює обов'язкове залучення до участі у справі в якості співвідповідача відповідного територіального органу Державної казначейської служби України.

Вказане порушення судом першої інстанції положень процесуального закону не може бути усунуте апеляційним судом, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити Миколаївському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 28 березня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко