Справа № 448/367/16-а
Суддя: Стецик Я. Є.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/367/16-а
Провадження № 2-а/448/35/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.03.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Тхір О.Т.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Аналінгам Аджентан,

перекладача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 Соціалістичної ОСОБА_4 ОСОБА_5 Аналінгам Аджентан про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач 28.03.2016 року о 07.15 год. був затриманий «групою реагування» відділу прикордонної служби «Смільниця» Мостиського прикордонного загону в районі 411 прикордонного знаку, на відстані близько 100 метрів від лінії державного кордону України, що на території Старосамбірського району Львівської області, за спробу незаконного, поза межами пункту пропуску, перетинання державного кордону з України в РП, вчинену групою осіб.

Зазначає, що відповідач, реалізуючи свої права та свободи, міг у встановленому законом порядку емігрувати в Європейські країни на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Однак, знаючи про можливість легально вїхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що буде неодноразово порушувати та ігнорувати законодавство України.

Стверджує, що підставами вважати, що відповідач буде ухилятися від самостійного виїзду за межі України і спробує повторно незаконно перетнути державний кордон України є: відсутність можливості самостійного повернення на батьківщину у звязку з нестачею коштів для легального повернення на територію ОСОБА_5; відсутність документів на право перебування на території України, а також легального виїзду з України; відсутність на території України родинних звязків, відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

З огляду на вищенаведене та на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить суд примусово видворити відповідача - громадянина ОСОБА_3 Соціалістичної ОСОБА_4 ОСОБА_5 Аналінгам Аджентан за межі території України, а також затримати його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що у звязку з важким матеріальним становищем мав намір потрапити до країн Західної Європи з метою працевлаштування та покращення умов життя. На територію України потрапив незаконно. Зазначив, що в ОСОБА_5 відносно нього не здійснювалися і не здійснюються жодні незаконні переслідування, його життю і свободі не загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності тощо. Не заперечує щодо видворення його за межі України в країну походження ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких міркувань.

За правилами ч.6 ст.6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що відповідач по справі - громадянин ОСОБА_3 Соціалістичної ОСОБА_4 ОСОБА_5 Аналінгам Аджентан, разом із іншими трьома громадянами ОСОБА_6 та одним громадянином ОСОБА_5, 28.03.2016року незаконно, поза пунктом пропуску через кордон, без відповідних документів, намагався незаконно перетнути державний кордон України в ОСОБА_4, в районі 411 прикордонного знаку, що на території Старосамбірського району Львівської області, однак був затриманий прикордонним нарядом ВПС «Смільниця» на відстані 100 метрів від лінії державного кордону України.

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.03.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 (трьох тисяч чотирьохсот) гривень.

29.03.2016 року згідно з вимогами ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобовязано його покинути територію України у термін до 31.03.2016 року.

Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, рішення про примусове повернення за межі України відповідачем не виконано, оскільки у нього відсутні документи, що дають право на перетин державного кордону України, а також необхідні для цього грошові кошти.Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади відповідач не звертався.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.03.2016 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП; копією протоколу про адміністративне затримання відповідача від 28.03.2016 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів відповідача від 28.03.2016року; копією витягу з бази даних ДПСУ про факт перетину (а саме відсутність такого) державного кордону України відповідачем; копією письмових пояснень відповідача від 28.03.2016року; рішенням начальника Мостиського прикордонного загону про примусове повернення відповідача за межі України від 29.03.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідач потрапив на територію України незаконно, порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути державний кордон України з РП, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України та відсутність необхідних для цього коштів, а також відсутність близьких родичів на території України, власного житла, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а саме примусове видворення за межі України.

Обставин, які вказані в ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або в ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України, судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

З огляду на відсутність у відповідача місця проживання на території України та належних документів, що посвідчують його особу, суд вважає за необхідне затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Виходячи з вимог п 5 ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України та про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню.

З урахуванням викладеного, дану постанову, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_3 Соціалістичної ОСОБА_4 ОСОБА_5 Аналінгам Аджентан (Analingam Ajentan), ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

Затриматигромадянина ОСОБА_3 Соціалістичної ОСОБА_4 ОСОБА_5 Аналінгам Аджентан (Analingam Ajentan), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Я.Є.Стецик

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя Я.Є.Стецик