Справа № 2а-2580/12/1370
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Київ К/800/64717/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Шахта «Надія»
на постановуЛьвівського окружного адміністративного суду від 31.07.2012
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014

у справі№ 2а-2580/12/1370
за позовомДержавного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Надія»
до1. Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові ДПС 2. Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області ДПС
Провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Надія» звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби, в якому просить визнати протиправними дії відповідача стосовно зміни (розподілу) і коштів, сплачених за платіжним дорученням від 25.02.2011 № 389 на суму 2 777 116 грн., в рахунок погашення податкового боргу та пені, зобов'язати відповідача внести зміни до карток особових рахунків платника податків ДВАТ «Шахта «Надія» шляхом відображення платежу, сплаченого за платіжним дорученням від 25.02.2011 р. № 389 в сумі 2 777 116 грн., згідно призначення, вказаного в цьому платіжному дорученні.

В ході розгляду даної адміністративної справи судом першої інстанції до спільного розгляду об'єднано справи: № 2а-2579/12/1370, № 2а-2733/12/1370, № 2а-2734/12/1370, №2а-2869/12/1370, № 2а-2998/12/1370, № 2а-2999/12/1370, № 2а-3285/12/1370 за позовом ДВАТ «Шахта «Надія» до СДПІ по роботі з великими платниками податків у місті Львові ДПС, ДПІ у Сокальському районі Львівської області ДПС, предметом оскарження яких є аналогічні дії податкового органу щодо сум податкових зобов'язань, сплачених позивачем за податковими деклараціями по податку на додану вартість за грудень 2010 року, лютий 2011 року, березень 2011 року, квітень 2011 року, травень 2011 року, червень 2011 року, вересень та жовтень 2011 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2012, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне:

- позивачем задекларовано до сплати податкові зобов'язанні податку на додану вартість: за грудень 2010 року - 2 627 969 грн.; за січень 2011 року. - 2 777 116 грн.; за лютий 2011 року - 2 509 373 грн.; за березень 2011 року - 2 600 658 грн.; за квітень 2011 року - 2 149 930 грн.; за травень 2011 року - 2 853 250 грн.; за червень 2011р. - 2 638 452 грн.; за вересень 2011 року - 2 810 550 грн.; за жовтень 2011 року - 2 717 571 грн.;

- позивач здійснив сплату до державного бюджету суми податкових зобов'язання з податку на додану вартість, зазначених у податкових деклараціях вказаних вище періодів, наступним чином: за грудень 2010 року платіжними дорученнями №66 від 14.01.2011 на суму 150 000 грн., №71 від 17.01.2011 на суму 200 000 грн., №161 від 28.01.2011 на суму 777 969 грн., №57 від 13.01.2011 на суму 500 000 грн., №151 від 16.01.2011 на суму 1 000 000 грн., з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2010 року»; за січень 2011 року платіжним дорученням №389 від 25.02.2011 на суму 2 777 116 грн., з призначенням платежу «ПДВ за січень 2011 року»; за лютий 2011 року платіжними дорученнями за №644 від 30.03.2011 на суму 1 056 870 грн., №632 від 29.03.2011 на суму 506 268 грн., №627 від 24.03.2011 на суму 1 000 000 грн., з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2011 року»; за березень 2011 року платіжним дорученням №920 від 29.04.2011 на суму 602 734 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2011 року»; за квітень 2011 року платіжним дорученням №1178 від 30.05.2011 на суму 1 170 263 грн. з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2011 року»; за травень 2011 року платіжними дорученнями №1453 від 25.06.2011 на суму 888 735 грн., №1433 від 23.06.2011 на суму 2 000 000 грн., з призначенням платежу «ПДВ за травень 2011 року»; за червень 2011 року платіжними дорученнями №1727 від 26.07.2011 на суму 711 907 грн., №1690 від 21.07.2011 на суму 2 000 000 грн., з призначенням «ПДВ за червень 2011 року»; за липень 2011 року платіжними дорученнями №1965 від 18.08.2011 на суму 1 000 000 грн., №2019 від 25.08.2011 на суму 1 000 000 грн., №2039 від 29.08.2011 на суму 820 976 грн., з призначенням платежу «ПДВ за липень 2011 року»; за серпень 2011 року платіжними дорученнями №2069 від 31.08.2011 на суму 1 000 000 грн., №2356 від 30.09.2011 на суму 1 759 828 грн., з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2011 року»; за вересень 2011 року платіжними дорученнями №2577 від 25.10.2011 на суму 1 000 000 грн., №2335 від 21.10.2011 на суму 1 800 000 грн., №2603 від 28.10.2011 на суму 63 952 грн., з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2011 року»; за жовтень 2011 року платіжними дорученнями №2841 від 22.11.2011 на суму 1 000 000 грн., №2870 від 25.11.2011 на суму 1 000 000 грн., №2898 від 28.11.2011 на суму 717 571 грн., з призначенням платежу «ПДВ за жовтень 2011 року»;

- згідно даних картки особового рахунку платника з податку на додану вартість позивача та довідки до СДПІ по роботі ВПП у м. Львові ДПС про розрахунок суми податкового боргу по податку на додану вартість позивача, сума узгодженого податкового зобов'язання станом на 01.01.2011 року становила 31 153 137,16 грн.;

- відповідач кошти, що сплачувались позивачем як поточні податкові зобов'язання по податку на додану вартість, зараховував у рахунок погашення податкового боргу платника податку згідно з черговістю його виникнення, починаючи з січня 2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, за встановлених обставин справи щодо наявності у позивача податкового боргу, дійшли висновку про те, що відповідач, починаючи з січня 2011 року, правомірно здійснив зарахування сплачених позивачем коштів як грошове зобов'язання по податку на додану вартість відповідних звітних періодів, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, у відповідності до вимог п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, обов'язок податкового органу щодо зарахування коштів, які сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, прямо передбачений п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

За встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи щодо наявності у позивача податкового боргу станом на 01.01.2011 колегія суддів касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідач, починаючи з січня 2011 року, правомірно зараховував кошти, сплачені позивачем протягом 2011 року як грошові зобов'язання по податку на додану вартість поточних звітних періодів (грудень 2010 - червень 2011, вересень-жовтень 2011), в рахунок погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Доводи касаційної скарги вищенаведені висновки судів попередніх інстанцій не спростовують, а тому не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді В.В. Кошіль

О.А. Моторний