Справа № 804/15529/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Кононенка О.В. Новікова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апостолівського районного військового комісаріату Дніпропетровської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
09.11.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Апостолівського районного військового комісаріату Дніпропетровської області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії військового комісара Апостолівського району Дніпропетровської області, що виразилась у ненаданні відповіді ОСОБА_1 про право на відстрочку від призову на строкову військову службу згідно п.1 ч.2 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» із змінами, внесеними згідно із законами України, в тому числі законом №716-VІІІ від 06.10.2015 року згідно із вимогами ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та зобов`язати військового комісара Апостолівського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 таку відстрочку від призову на строкову військову службу.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначив, що він є піклувальником та здійснює постійний догляд, тобто надає соціальні послуги хворій бабусі - ОСОБА_2 , яка відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії потребує постійного стороннього догляду та не здатна на самообслуговування. Однак, йому протиправно було відмовлено у наданні відстрочки від призову на строкову військову службу та незаконно вручено повістку, незаконно призвано на строкову військову службу. Отже, не погоджуючись із позицією відповідача з цього питання, ОСОБА_1 оскаржує дії військового комісаріату у судовому порядку.
Представник позивача у судовому засіданні пояснив обставини справи таким чином, як про це зазначено вище, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача під час судового засідання заперечував проти задоволення даного адміністративного позову, зазначивши, що дії відповідача були правомірними та останній не порушував вимоги чинного українського законодавства.
Ухвалою суду від 01 грудня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації.
Представник третьої особи звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі та зазначив, що громадянин ОСОБА_1 21.09.2015 року звернувся до Управління соціального захисту населення районної державної адміністрації із заявою про призначення йому компенсаційної виплати як особі, яка постійно надає соціальні послуги своїй бабусі ОСОБА_2 , 1943 року народження, яка згідно медичного висновку потребує постійного стороннього догляду. Тому з 21.09.2015 року і по теперішній час позивачу виплачується компенсація від 02.10.2015 року у розмірі 96,46коп. у місяць. На підтвердження заявлених відомостей надав суду відповідні копії довідок.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного адміністративного позову з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2009 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був взятий на військовий облік та приписаний до призовної дільниці районного військового комісара Апостолівського району Дніпропетровської області згідно посвідчення про приписку. Копія приписки міститься в матеріалах справи. За медичними показниками позивач був визнаний таким, що тимчасово непридатний до військової служби.
Як зазначив позивач, в кінці жовтня 2015 року він був призваний військовим комісаром Апостолівського району Дніпропетровської області у період мобілізації на строкову військову службу як військовозобов`язаний згідно із Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Згодом при проходженні в Апостолівському районному військовому комісаріаті Дніпропетровської області медичної комісії з позивачем проводилась співбесіда та уточнювались відомості облікової картки, в ході чого він повідомив військового комісара Апостолівського районного військового комісаріату Дніпропетровської області про наявність певних обставин, що надають йому право на відстрочку від призову на строкову військову службу. Адже позивач відповідно до рішення Управління праці та соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 21.09.2015 року здійснює піклування та постійний догляд за своєю хворою бабусею ОСОБА_2 , яка хворіє на гіпертонію ІІІ ступеня та церебросклероз ДЕП ІІ ступеню і за складом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги.
Під час проходження медичного огляду позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від строкової служби та надав йому усі необхідні медичні документи щодо цього, а саме: копії довідок з Комунального закладу "Апостолівський центр медико-санітарної допомоги" від 26.05.2015 року та від 18.08.2015 року про те, що хвору ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує постійного стороннього догляду; довідок з Управління праці та соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області про те, що хвора ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області як особа, що надає соціальні послуги хворим особам.
Однак, за словами ОСОБА_1 замість письмової відповіді йому було усно відмовлено в наданні права на відстрочку від призову на строкову військову службу, виходячи із зазначеної обставини, та у наданні письмової відповіді щодо цього.
Крім того, 30.10.2015 року відповідачем було складено письмовий протокол №118 про адміністративне правопорушення, за яким було зазначено про те, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до Апостолівського районного військового комісаріату Дніпропетровської області, у зв`язку із чим навмисно ухиляється від призову на строкову військову службу. Протокол було підписано свідками та позивачем.
Після цього відповідачем складено постанову від 30.10.2015 року про накладення на позивача адміністративного стягнення. За цією постановою військовий комісар встановив, що ОСОБА_1 не з`являється за викликом до Апостолівського районного військового комісаріату Дніпропетровської області, що є порушенням ст.210 КУаП, та визнано ОСОБА_1 винним у порушенні ст.210 КУаП і накладено на нього штраф у розмірі 119,00грн., при цьому попереджено про те, що у разі несплати штрафу у встановлений ч.1 ст.307 КУаП строк, з нього було стягнуто подвійний розмір штрафу у розмірі 238,00грн. Наразі цю постанову позивач оскаржує в судовому порядку.
09.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання відстрочки від строкової служби, в якій виклав всі обставини, за якими має право на відстрочку від призову на строкову військову службу та надав усі необхідні на підтвердження цього документи.
У цей же день йому була надана письмова відповідь, за якою військовий комісаріат повідомив, що ОСОБА_3 не надав належних документів на підтвердження того, що він зайнятий постійним доглядом за особою, що його потребує відповідно до вимог чинного українського законодавства за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. За твердженнями відповідача довідка Управління праці та соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про перебування ОСОБА_1 на обліку в Управлінні та одержання компенсації по догляду за пристарілою не є підставою для відстрочки від строкової служби. Інші обставини щодо надання позивачу відстрочки від призову на військову службу відсутні. Тому, відповідач зробив висновок про те, що у нього відсутні підстави для підтвердження того, що ОСОБА_1 є єдиним родичем в особи, яка потребує догляду та перебуває в родинних відносинах. Адже вбачаються і інші особи, які можуть здійснювати догляд, також не долучений акт депутатського обстеження сім`ї. На підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача запрошено до військового комісаріату для повторного медичного обстеження для визначення придатності до військової служби.
Проте, не погодившись із такою письмовою відповіддю, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом, оскаржуючи дії військового комісара Апостолівського району Дніпропетровської області. Отже, предметом доказування в цій адміністративній справі є встановлення правомірності/протиправність відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на строкову військову службу. З цього приводу суд зазначає таке.
Згідно ст.17 Конституції України, оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою та громадянами України, у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ.
У відповідності до положень ч.1, ч.2, ч.3 ст.1 вищевказаного Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.
За ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Суд зазначає, що у своєму позові ОСОБА_1 оскаржує дії військового комісаріату щодо ненадання йому відстрочки від призову на строкову військову службу. Адже позивач вважає, що він має на це право відповідно до закону.
На підтвердження чого надає суду необхідні письмові докази, а саме: копії довідок з Управління праці та соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як особа, що надає соціальні послуги хворим особам, з Управління праці та соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_1 направляється на ЛКК як особа, що надає соціальні послуги хворим особам, з Управління праці та соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як особа, що потребує соціальної послуги як хвора особа, довідки та витяг з історії хвороби з Комунального закладу «Апостолівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 26.05.2015 року та від 18.08.2015 року про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує постійного стороннього догляду.
Третя особа у своїх письмових поясненнях підтвердила той факт, що ОСОБА_1 подав усі необхідні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», та з 21.09.2015 року по теперішній час отримує компенсацію у розмірі 96,46грн. помісячно (рішення про призначення компенсації від 02.10.2015 року).
Також в матеріалах справи містяться витребувані ухвалою суду копії документів з особової справи призовника ОСОБА_1 , в тому числі і акт від 03.11.2015 року обстеження депутатом сільської ради Яценком В.А. умов проживання ОСОБА_2 , яким зафіксовано те, що ОСОБА_2 потребує сторонньої допомоги і тому разом з нею проживає онук ОСОБА_1 , 1992 року народження, який не працює, а здійснює догляд за хворою бабусею, довідки сільської ради про склад сім`ї, акт депутата Апостолівської міської ради від 11.01.2016 року обстеження умов проживання ОСОБА_2 , за яким також було підтверджено хворобливий стан останньої та потреба її у постійному догляді. Разом з ОСОБА_2 проживає її онук ОСОБА_1 , 1992 року народження, який не працює та здійснює догляд за хворою бабусею.
Так, згідно ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами за їх бажанням надається призовникам, які мають, зокрема або осіб, над якими призовник здійснює опіку чи піклування, якщо вони не мають інших працездатних осіб - громадян України, зобов`язаних відповідно до законодавства їх утримувати. Непрацездатність зазначених осіб визначається в порядку, встановленому законодавством.
Призовники, яким надано відстрочку від призову на строкову військову службу, зобов`язані щороку до 1 жовтня подавати у районні (міські) військові комісаріати документи, що підтверджують їх право на відстрочку.
Також, враховуючи, що позивача призвано на військову службу в період мобілізації, на спірні відносини, що виникли між сторонами розповсюджуються норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно положень ст.23 вищевказаного Закону передбачені умови відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які зокрема зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.
Отже, позивачем були надані суду належні письмові докази на підтвердження його права на відстрочку від призову на військову службу, в тому числі і зазначений у відповіді відповідача від 09.11.2015 року акт депутатського обстеження сім`ї.
Як вже зазначалось вище, в матеріалах справи містяться довідки про склад сім`ї позивача та відповідні акти від депутата сільської ради від 03.11.2015 року та депутата Апостолівської міської ради від 11.01.2016 року, якими підтверджено факт постійного проживання позивача з бабусею ОСОБА_2 , 1943 року народження, та догляду за нею за адресою: АДРЕСА_1 , хворобливий стан здоров`я останньої.
Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, позивач підтвердив можливість здійснення його права на відстрочку від призову на строкову військову службу, у чому йому було відмовлено Апостолівським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області за наявності певних обставин, вказаних у письмовій відповіді від 09.11.2015 року. Проте, позовні вимоги ОСОБА_1 у заявленій редакції є некоректно сформульованими та позивачем невірно визначений спосіб захисту порушеного права. При цьому відповідь на лист позивача від 09.11.2015 року про надання йому відстрочки від призову на строкову військову службу фактично була надана та така наразі оскаржується позивачем.
Тож у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Тому, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі заявлених позовних вимог та задовольнити їх у частині зобов`язання Апостолівського районного військового комісаріату Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про право на відстрочку від призову на строкову військову службу.
Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Зобов`язати Апостолівський районний військовий комісаріат Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про право на відстрочку від призову на строкову військову службу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Присудити на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 243,60 грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 09 березня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 09 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник