Справа № 2518/2-а-11652/11
Суддя: Шляхов В. І.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2011 року смт. Ріпки

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2011 року смт. Ріпки №2518/2-а-11652/11

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Шляхов В. І., розглянувши у скороченому провадженні справу за адмінстративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області, про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є інвалідом ІІ групи, постраждалий від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності. Вказує, що він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон), на подану заяву отримав від відповідача відмову у проведенні перерахунку та виплаті пенсії; вважає , що відповідач повинен був провести йому перерахунок пенсії згідно ст. ст. 50, 54 Закону. В звязку із викладеними обставинами позивач просив зобовязати відповідача провести перерахунок його пенсії згідно із ст. 54 Закону, яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону, з 01.05.2010 року та забезпечити їх виплату у належних розмірах з 16.03.2011 року з продовженням виплати пенсій в належних розмірах.

Ухвалою судді в справі відкрито скорочене провадження в межах строків позовної давності, про що повідомлено відповідача. Заперечення на адміністративний позов не надійшли. Відповідно до ч. 4 ст. 1832 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши письмові докази вважаю що позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 4 ст. 54 Закону визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком; у відповідності до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам ІІ групи, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що відповідач нараховував та виплачував пенсію позивачу, як інваліду ІІ групи, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС, особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи (І категорія), всупереч вимогам статтей 50, 54 Закону в діючій редакції, тому ці дії відповідача належить визнати неправомірними, відповідача належить зобовязати провести перерахунок та виплату позивачу державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог Закону, для визначення розміру яких підлягає застосуванню бюджетне законодавство і абзац 1 ч. 1 ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, який передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, адже іншими Законами мінімальний розмір пенсії за віком не визначено.

Враховуючи що завданням суду є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, приймаючи рішення суд враховує те, що загальне поняття пенсії визначено ст. 1 Закону України Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ як, - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Отже Законом не встановлюється ані строковість, ані обмеження у часі цих виплат, тобто належні особі виплати повинні проводитися на постійній основі раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Відтак, виплату позивачу зазначених видів пенсій не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, до настання подій з якими зазначений Закон повязує їх припинення або перерахунок їх розміру згідно Закону. Одночасно судом зясовано, що аналогічні вимоги позивача до відповідача були предметом судового розгляду із задоволенням позовних вимог по 12 березня 2011 року, через що провадження по вказану дату підлягає закриттю.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання вищевказаних видів пенсії з 13 березня 2011 року постійно та без встановлення будь-якого кінцевого строку або терміну, на який призначені пенсії, до настання обставин що викладені вище, отже позовні вимоги підлягають задоволенню зі зверненням, на підставі клопотання позивача, яке є обгрунтованим (за для сприяння особі отримати своєчасну кваліфіковану медичну допомогу яка потрібна на усунення негативного впливу Чорнобильської катастрофи), постанови в негайне виконання що до стягнення виниклої заборгованості, а дії відповідача у цій частині належить визнати неправомірними. Оскільки п. 7 Закону України від 14.06.2011 р. № 3491-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" становище особи погіршується, то суд не може брати їх до уваги приймаючи рішення, адже правовідносини між сторонами виникли до 14.06.2011 року та за Констиційними приписами (ст. ст. 3, 22, 46) утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави; при прийнятті нових законів або внесенні змін в чинні закони не допускається звуження обсягу існуючих прав; громадяни мають право на соціальний захист, в тому числі на пенсію, яка має забезпечувати рівень життя.

Від сплати судового збору сторони звільнені: позивач - п.18 ст.4, відповідач п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Керуючись ст. ст. 1832, 256 КАС України, суддя

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі з нарахування та виплати позивачеві державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірах, що не відповідають статтям 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 13 березня 2011 року- неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області повести перерахунок ОСОБА_1 державної пенсії згідно з ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити вісім мінімальних пенсій за віком щомісяця, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеному ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат за період з 16 березня 2011 року та забезпечити її виплату в належному розмірі.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, ОСОБА_1 згідно з ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити 75 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеному ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат за період з 16 березня 2011 року та забезпечити її виплату в належному розмірі.

Судові витрати відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, покласти на управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області обовязок, за період з 16 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, виконати постанову негайно.

Провадження у справі за вимогами ОСОБА_1 за вимогами з травня 2010 року по 12 березня 2011 року закрити через наявність судового рішення у тому ж спорі між тими з сторонами.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 КАС України.

Суддя В.І. Шляхов