Справа № 332/270/16-а
Суддя: Шалпегіна О. Л.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/270/16-а
Провадження № 2-а/332/10/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Саєнко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 р. було скасовано постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2015 р. в частині зобов'язання УПФУ зарахувати до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 період його роботи з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р. у зв'язку з недослідженням судом першої інстанції первісних документів, що можуть підтвердити цей стаж. Одночасно відповідача було зобов'язано вдруге розглянути його заяву від 05.12.2014 р. про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії УПФУ № 82 від 29.07.2015 р. позивачеві вдруге було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком № 1 (10 років) та наявність розбіжностей у трудовій книжці та архівній довідці. Позивач вважає таке рішення необґрунтованим та незаконним, оскільки його пільговий стаж підтверджений як трудовою книжкою, так і уточнюючою довідкою, виданою підприємством.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили суд постановити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення пенсійної комісії № 82 від 29.07.2015 р.; зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 період його роботи з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р. за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій, перейменовану на слюсаря-монтажника, у зв'язку з чим призначити та виплачувати пенсію відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення - 05.12.2014 р.

Представник відповідача у судовому засідання позов не визнала, надала письмові заперечення, зазначила, що рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії УПФУ № 82 від 29.07.2015 р. позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком №1 (10 років), оскільки періоди роботи ОСОБА_1 у трудовій книжці не відповідають первинним документам - довідці архівного відділу Запорізької міської ради.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р. працював у ДП ЗСУ № 3 ВАТ «Дніпродомнаремонт» за професією монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (а.с. 68-69).

05.12.2014 р. позивач вперше звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя №10 від 10.02.2015 р. позивачеві відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком №1 (10 років).

Вказане рішення комісії було предметом судового розгляду.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 р. було скасовано постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2015 р. у справі №332/1030/15-а в частині зобов'язання УПФУ зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період його роботи з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р. за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій, перейменовану на слюсаря-ремонтника, призначення та виплати йому пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення 05.12.2014 р. Одночасно УПФУ було зобов'язано розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2014 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням всіх первинних документів (а.с. 31).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.12.2015 р. зазначена вище постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін (а.с. 32-33).

За результатами повторного розгляду заяви позивача від 05.12.2014 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя № 82 від 29.07.2015 р. позивачеві відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком № 1 (10 років) (а.с. 11-12).

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені до окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видана зазначена довідка.

З рішення відповідача № 82 від 29.07.2015 р. вбачається, що підставою для відмови позивачеві у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р. є встановлена невідповідність записів у трудовій книжці первинним документам; накази про переведення позивача на інші посади, зазначені у архівній довідці не внесені до його трудової книжки.

Як вже було зазначено судом, з копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 з 04.10.1986 р. був прийнятий монтажником 5 розряду з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій до Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту «Дніпродомнаремонт».

На підставі наказу № 444 к від 04.10.1986 р. вказану професію було перейменовано на «слюсар-ремонтник 5 розряду з ремонту агломераційного та металургійного обладнання і печей».

24.09.1996 р. назву підприємства змінено на ВАТ «Дніпродомнаремонт» Дочірнє підприємство «Запорізьке спеціалізоване управління № 3».

На підставі наказу № 123 к від 02.11.1998 р. ОСОБА_1 звільнено з вказаного підприємства відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Інших записів, у тому числі - про переведення позивача на інші посади на зазначеному вище підприємстві, у трудовій книжці не міститься.

Крім того, у матеріалах справи є уточнююча довідка, видана 02.11.1998 р. ВАТ «Дніпродомнаремонт» Дочірнє підприємство «Запорізьке спеціалізоване управління № 3». Зі змісту вказаного документу вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р. монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій (а.с. 6).

Тобто, уточнююча довідка повністю підтверджує відомості про роботу позивача, вказані у трудовій книжці, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Копія вказаної довідки надавалась позивачем УПФУ.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивачем підтверджено наявний у нього пільговий стаж із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, як трудовою книжкою, яка відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи, так і уточнюючою довідкою відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р.

На думку суду та відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», архівна довідка № 03-07/3-175, видана Архівним відділом Запорізької міської ради 29.04.2015 р. не може мати перевагу перед такими документами, як трудова книжка працівника та уточнююча довідка підприємства.

На підставі наведеного, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки під час розгляду справи встановлено наявність у позивача документів щодо підтвердження стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір 551,20 грн. (а.с. 17).

Клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України закріплено одну із засад судочинства, а саме ? рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь позивача, сплачений останнім при звернені до суду судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 86, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення засідання пенсійної комісії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя № 82 від 29.07.2015 р. щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за списком № 1 періоду роботи з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р.

Зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 за даними трудової книжки, до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період роботи з 04.10.1986 р. по 02.11.1998 р. з дня звернення - 05.12.2014 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Вступна та резолютивна частини виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені під час судового розгляду 25.03.2016 р. Повний текст постанови виготовлено 30.03.2016 р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Л.Шалпегіна