Справа № 813/2046/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 р. Справа № 876/7643/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Носа С.П., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Львівський завод будівельних виробів» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року у адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Львівський завод будівельних виробів» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2015 року ПАТ «Львівський завод будівельних виробів» звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.03.2015 року № та №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки відповідальність за несвоєчасне та не повне внесення сум земельного податку до бюджету в порушення п.102.1 ст.102 ПК України контролюючим органом застосовано після закінчення граничного строку 1095 днів.

Крім того, позивач вказує на податковий розрахунок земельного податку № від 20.03.2013р. який не належить позивачу і відповідно по ньому не проводилась перевірка, що свідчить про неправомірність застосування штрафної санкції по вказаному розрахунку земельного податку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області 06.03.2015 р. проведено камеральну перевірку ПАТ «Львівський завод будівельних виробів» з питань дотримання платником податків граничних строків сплати грошового зобов'язання до бюджету, своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з земельного податку та складено акт № 230/15-02, де зазначено, що підприємство в порушення п.57.1 ст.57 розділу II Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено 252010,60 грн узгодженої суми податкового зобов'язання з земельного податку.

13.03.2015 р. податковим органом сформувано податкові повідомлення-рішення за №, № про зобов'язання сплати штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку відповідно в сумі 5575,43 грн та 39206,40 грн. Суд першої інстанції не погоджуючись з твердженням позивача про те, що оскаржувані податкові повідомлення рішення від 13.03.2015р. прийняті після закінчення граничного строку 1095 днів визначеного пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, зважаючи на наступні обставини встановлені при розгляді справи.

ПАТ «Львівський завод будівельних виробів» користувався розстроченням податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб згідно рішень ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №29 від 28.02.2012року, №61 від 29.03.2013 року та №8 від 30.01.2014року.

По договору №29 від 28.02.2012 року (термін дії до 15.12.2012р.) розтерміновано борг по земельному податку за 2011 рік в сумі 46716,47 грн, в тому числі : основний платіж 43605,18 грн, штрафна санкція 2977,17 грн, пеня 134,12 грн. Згідно строків погашення розтермінованих сум податкового боргу за вказаним договором перше нарахування відбулось 15.03.2012року в сумі 4671,18 грн, наступні нарахування проводились в такому ж розмірі кожного наступного місяця, - до 15.12.2012 року.

Відповідно до п.100.1 ст.100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Згідно п.3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10.10.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за N 1853/24385, на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу). Виходячи з наведеного, штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання по земельному податку відповідачем прийнято після закінчення строку дії договору про розстрочення.

Згідно п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПКУ податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Згідно з п.31.1 ст.31 ПКУ строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.57.1 ст. 57 ПКУ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.п.14.1.175п.14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг- сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але несплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 4.1. Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких); здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом ДПА України від 18.07.2005 №276, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.2005 за №843/11123, нарахуванню в особових рахунках платників підлягають податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, самостійно визначені платником; податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства. У пункті 4.3 Інструкції №276, визначено, що нарахування платежів до бюджету в особових рахунках платників податків здійснюються відповідно до порядків адміністрування відповідних податків, розроблених на підставі чинного законодавства. Нарахування узгоджених податкових зобов'язань у картках особових рахунків платників здійснюється датою граничного терміну сплати зазначених зобов'язань. Згідно з підпунктом 11.4 пункту 11 Інструкції №276, під погашенням податкового боргу за певним видом платежу слід розуміти зменшення абсолютного значення від'ємного сальдо розрахунків платника з бюджетом та пені, підтверджене відповідним документом. За порушення правил сплати грошових зобов'язань до платників податків застосовується відповідальність визначена статтею 126 ПКУ.

Так, відповідно до пункту 126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Граничним строком сплати грошових зобов'язань згідно поданих декларацій за 2011 рік є 30.01.2012р. Однак, оскільки задекларована сума податкового зобов'язання в сумі 11438,73 грн в граничний термін (30.01.2012р.) не сплачена і згодом увійшла до складу податкового боргу, сплата якого розтермінована договором №29 від 28.02.2012року, податковий борг погашався протягом 2012року несвоєчасно починаючи з 15.03.2012р.

Отже судом встановлено, що узгоджена згідно з розрахунками сума податкового зобов'язання по земельному податку сплачувалась позивачем несвоєчасно із простроченням терміну до 30 та після 30-ти днів.

Беручи до уваги наведені нормативно-правові акти та встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що узгоджене податкове зобов'язання по земельному податку позивачем своєчасно не сплачене, а погашене із затримкою на кількість календарних днів визначених в розрахунку штрафних санкцій, штрафні санкції податковим органом застосовано підставно.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи є несуттєвими та не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Львівський завод будівельних виробів» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року у адміністративній справі №813/2046/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Р.Б. Хобор

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 30.03.2016р.