Справа № 2а-2257/2010
Суддя: Антонов А. В.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-2257/2010
Провадження № 2257/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2010 року суддя Київського районного суду м. Полтави Антонов А. В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни, -

встановив:

Позивач звернувся в Київський районний суд м. Полтави з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, посилаючись те, щоналежить до категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, в 2006-2009 роках така допомога виплачувалася у неповному обсязі,.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких їй повинна була бути нарахована соціальна допомога. Однак, відповідач в порушення вимог ст. 124 Конституції України, не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії а також тим, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», якими було викладено в новій редакції ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Разом з тим, відповідач в порушення вимог Конституції України, не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії в повному обсязі. Просив визнати не донарахування та невиплату щомісячної соціальної допомоги неправомірними, зобовязати відповідача провести донарахування з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2009 року в сумі 5124 грн. 90 коп. та стягнути зазначену суму.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, хоча в справі наявні докази, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Згідно 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суддя вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. З ст. 122 КАС України в порядку письмового провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі та проведення судового засідання на основі наявних

матеріалів.

Суддя, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить де висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суддя, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав,

Встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсі: за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. Мз 2195-і//, набрав чинності 01.01.2006 р.).

Статтею 64- Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, сгаковлені цим Законом, не можуто бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами,

Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2006 рік. Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006 році пільги, тановлені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни запроваджені не були.

Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України 'рр Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було підстав нараховувати та сплачувати озивачеві доплату до пенсії, пеоедбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, оскільки до 15.03.20?6

з<у дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про оціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинене.

/

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії -лірі і визнано так,' у;/ -з відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік». Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові зкти або їх окоем положення що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом ".раї и рішення *ро х -еко-о-итуційність. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не «аг, відтак на пеоіод до 09 липня 2007 року не поширюється, а тому задоволенню підлягають вимоги позивача лише за пезіод з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих аігів України» статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій :ецакції. Встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гзактї їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальні іопомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, сото 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01 січня 2008 року позивачу нараховувалось га виплачувалось зазначене підвищення встановленого розміру.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції и (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про

і змін до деяких законодавчих актів України».

Разом з тим, суми підвищення дітям війни були визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Пунктом 8 Постанови було встановлено, що дітямям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту "Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня -48,1 гривні, з 1 липня - 48,2, з 1 жовтня - 49,8 гривні. Тому підвищення до пенсії категорії дітей війни управлінням Пенсійного фонду України 2008 році з 22 травня 2008 року нараховувалось в розмірі, передбаченому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, пріоритетності законів над підзаконними актами, рішення Конституційного Суду Укоаїни від 22.05.2008 та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суддя дійшов висновку, що 22.05.2008 року Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві повинно було нараховувати да -.панувати позивачу доплату до пенсії в розмірі, передбаченому ст. Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01012008, оскільки з моменту ухвалення Конституційним судом рішення щодо конституційності п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню, Отже, відповідач з 22.05.2008 був нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі у відповідності з діючою нормою зазначеного закону, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням пенсії на ЗО % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»,за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня 2008 року та за 2009 рік з 01 січня по 31 грудня 2009 року (межі позовних вимог) з урахуванням проведених виплат та провести відповідні виплати.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в оозмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюються у розмірі рсжиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Лои цьому, ч 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті , засосовується виключно.для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що'Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм pear за. -раз та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися ja зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має прямої дії (Yvonne van Duyn v, Horpe Office (Cas,e 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком викооистовується на для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цій Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку судці не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Доводи відповідача про відсутність механізму реалізації ст, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на підставі пункту даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві. Враховуючи вищевикладене, суддя вважає Управління-Пенсійного фонду України Київського району з у. Полтаві належним відповідачем поданій справі.

Воаховуючи викладене, суддя приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з,22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з підвищенням .пенсії на ЗО % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення недоплаченої допомоги дитині війни у визначеній позивачем грошовій сумі, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачу в 2007 році підлягали виплаті:

липень (4,06+406) X 30%=410,06 х 30%=' 23,02 грн.; (з 9 по 31 липня - 91,27 грн.)

серпень (4,06+406) X 30%=410,06 х 30%=123,02 грн.;

вересень (4,06+406) X 30%=410,06 х 30%=123,02 грн.;

жовтень (4,11+411) X 30%=415,11 х 30%=124,53грн.;

листопад (4,11+411) х 30%=415,11 х 30%=124,53 грн.;

грудень (4,11+411) X 30%=415,11 х 30%=124,53 грн.;

всього за 2007 рік: 742,65 грн.; (з розрахунку з 9 липня по 31 грудня- 710,9 грн.).

Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України на 2008 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Отже, у 2008 році виплаті підлягали такі суми доплати до пенсії:

Травень 481х30%=144,3 грн.; (з 22 по 31 травня -46,55 грн.)

червень 481Х30%= 144,3

липень 482Х30%= 144,60 грн.

серпень 482х30%=144,6 грн,;

вересень 482х30%-144,6 грн.;

жовтень 498х30%=149,4 грн.,

лис=стопад 498х30%=149,4 грн.;

грудень 438х30%-149,4 грн.;

Всього: 1170, 80 грн (з розрахунку з 22 травня по 31 грудня 1072,85 грн.)

Натомість, відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 «Про деякі питання мціального захисту окремих категорій громадян» дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги з підвищення органами пенсійного фонду у 2008 році проводилося у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні.

Таким чином, позивачем недотримано у 2008році з 22травня по 31 грудня - 682,65 грн. (1072,85-390,2).

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, до діяли у грудні 2008 року.

Отже, у 2009 році протягом січня-грудня виплаті підлягали такі суми доплати до пенсії:

серпень 498х30%=149.4 грн вересень 498х30%=149 4 грн

жовтень 498x30%=149 грн..

листопад 573х30%=171,9грн

грудень 573х30%=17'9 фн

всього: 1792,8 грн.

Натомість, протягом 2122 року позивачу виплачувалось щомісячно по 49,80 грн.

Таким чином, позива-ем -е до отримано у 2009 році з січня по 31 грудня -1240,2 грн.

Разом з тим, суд виходить з того, що перерахунок-пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України в порядку, встановленому чинним законодавством, на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з урахуванням вимог ст. 42 Закону України « Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» щодо індексації пенсійних виплат, тому суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії, покладену законодавством на зазначені збоз'язати управління нарахувати позивачу підвищення до пенсії у визначеному розмірі, а може з розрахунку пенсії з урахуванням вимог законодавства.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення конкретно визначеної суми задоволенню не підлягають.

Із змісту позовної заяви та заперечень відповідача вбачається, що в даному спорі фактично оскаржується бездіяльність Управління Пенсійного фонду України щодо не нарахування зазначеного підвищення до пенсії.

-Згідно ч. 2 ст.11 КАС України, з метою повного-захисту прав та інтересів позивача, судця вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати бездіяльність даного управління протиправною, в частині не нарахування підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з розміру, встановленого ст. 28 Закону України «Про загалшьнообов"язкове пенсійне страхування», за період з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року, 22 травня по 31 грудня 2008 року з з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Що стосується з звернення позивача до суду, то суд вважає, що такий строк не пропущено, згідно ч.2 ст.87 Закону України «По пенсійне забезпечення» суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідне вимог ч. 3 ст, 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуюься йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом Укоаїни «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини«, ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування», ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВЦІ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м, Полтаві пре нарахування недоплаченої допомоги дитини війни задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві протиправною в частині не нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 передбаченого ст, 3 Закону України «Про

соціальний захист дітей війки», з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону

України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням

роведених виплат.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня складання постанови в повному обсязі та подачі апеляційної скарги у 20-дениий термін після подачі заяви про апеляційне оскарження, в порядку, визначеному ст. 186 КАС України.

Суддя Антонов А.В.