Справа № П/811/4600/14
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ К/800/31212/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про часткове скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який уточнював в ході розгляду справи та просив:

- визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №428 від 11 грудня 2014 року «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги», в частині, що стосується його, майора міліції, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з етнічними організованими злочинними групами та екстремізмом УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області, а саме: - відрядження для надання практичної та методичної допомоги з 12 грудня 2014 року до особливого розпорядження.

- визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу №428 від 11 грудня 2014 року - неправомірними.

- визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №1182 від 19 листопада 2014 року «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних», в частині, що стосується позивача.

- визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції Вітюка А.І. які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу №1182 від 19 листопада 2014 року та затвердженню 19 листопада 2014 року висновку про результати службового розслідування - неправомірними.

-зобов'язати відповідача вилучити наказ з особової справи позивача та оголосити особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про його скасування

- визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції Вітюка А.І. №1330 від 24 грудня 2014 року «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання» в частині, що стосується ОСОБА_2

- визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції Вітюка А.І. які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу №1330 від 24 грудня 2014 року та затвердженню 22 грудня 2014 року висновку про результати службового розслідування - неправомірними.

-зобов'язати відповідача вилучити наказ з особової справи та оголосити особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про його скасування.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано абзац 2 пункту 1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 від 18 грудня 2014 року в частині відрядження для надання практичної та методичної допомоги з 12 грудня 2014 року до особливого розпорядження, майора міліції ОСОБА_2 оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з етнічними організованими групами та екстремізмом управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в області - до сектору карного розшуку Устинівського районного відділу УМВС України в області; - пункт 2 наказу начальника УМВС в Кіровоградській області №1182 від 19 листопада 2014 року в частині, за яким підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майор міліції ОСОБА_2, але враховуючи, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим; - пункт 1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24 грудня 2014 року в частині попередження про неповну посадову відповідність та зменшення розміру грошової премії за грудень 2014 року на 10% від суми, яка буде нарахована, оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майору міліції ОСОБА_2 та пункт 2 цього ж наказу в частині зобов'язання начальника ВФЗБО УМВС в області не нараховувати грошове утримання у період з 12 грудня 2014 року до теперішнього часу ОСОБА_2 у зв'язку з невиходом на службу без поважних причин, а вказаний період вважати прогулом. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задовленні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 займає посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області. 05 листопада 2014 року наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 947 було призначено службове розслідування по факту можливої причетності працівників УБОЗ УМВС в Кіровоградській області до вчинення неправомірних дій. За наслідками проведення службового розслідування 19 листопада 2014 року затверджений висновок, яким зафіксований факт управління ОСОБА_2 автомобілем із недійсним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також з можливими ознаками підробки номерів двигуна шасі чи кузова. Наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних» № 1182 від 19 листопада 2014 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, але враховуючи те, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим.

11 грудня 2014 року наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області №428 «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги», позивач відряджений з 12 грудня 2014 року до сектору карного розшуку Устинівського районного відділу УМВС України в області. У зв'язку з невиконанням вимог зазначеного наказу 24 грудня 2014 року наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання», позивача попереджено про неповну посадову відповідність та зменшено розмір грошової премії за грудень поточного року на 10 % від суми, яка буде нарахована, а грошове утримання у період з 12 грудня 2014 року до теперішнього часу, у зв'язку з невиходом на службу без поважних причин, не нараховується, а вказаний період вважається прогулом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що оскаржувані накази видані з порушенням принципу законності та обґрунтованості, а тому в частині, що стосується прав позивача підлягають скасуванню.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, Дисциплінарним Статутом ОВС України.

Зокрема, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним Статутом ОВС України.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом( стаття 5 Статуту).

Статтею 12 Статуту передбачено види дисциплінарного порушення, а саме, усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень врегульовано статтею 14 Статуту та передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник вживає всіх дій для з'ясування наявності вини особи у вчиненні дисциплінарного проступку та визначення виду дисциплінарного стягнення рівнозначного тяжкості проступку.

Судами встановлено, що 08 листопада 2014 року за фактами щодо користування ОСОБА_2 транспортним засобом з недійсним свідоцтвом про реєстрацію, слідчим СВ Олександрійського МВ УМВС в області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування за кримінальним провадженням №0002441 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого статтею 290 КК України - знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

В той же час, з довідки про стан вищезазначеного досудового розслідування наданої суду В.о. начальника Олександрійського МВ УМВС в області видно, що Кіровоградським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено судово-технічну експертизу документів, в ході якої встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС та номеру 810577 відповідає аналогічним бланкам виготовленим підприємствами Консорціуму ЄДАПС, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Будь-яких змін (підчистка, травлення, виготовлення, витравлення, домальовування, додрукування тощо) не піддавалось, про що складено висновок від 19 січня 2015 року №99

Крім того, 08 листопада 2014 року в ході огляду вилучено автомобіль НОМЕР_1 та долучено до кримінального провадження як речовий доказ. Підозру в даному кримінальному провадженні нікому оголошено не було. Позивач перебуває у процесуальному статусі свідка.

Таким чином, перевіряючи законність оскаржуваного наказу № 1182 від 19 листопада 2014 року, у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2, судами достеменно встановлено про недоведеність відповідачем вини ОСОБА_2 у вчиненні дисциплінарного проступку, а відтак безпідставність видачі вказаного наказу.

Що стосується законності наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги» №428 від 11 грудня 2014 року судами встановлено, що у зв'язку з погіршенням криміногенної обстановки в окремих районах області, даним наказом позивача відряджено до сектору карного розшуку Устинівського районного відділу УМВС України в області з 12 грудня 2014 року.

Перевіряючи законність зазначеного наказу судами встановлено, що виданий він з порушенням вимог Інструкції з організації відряджень у структурі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2004 року №1666 та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499.

Зокрема, в наказі не вирішено питання щодо забезпечення позивача коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження та строку відрядження.

Крім того, відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» забороняється використання спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю, їх співробітників, матеріально-технічних засобів для виконання завдань, не віднесених законами України до компетенції цих спеціальних підрозділів. Аналогічні приписи містяться у наказі МВС від 05 жовтня 2011 року №724 «Про організацію діяльності спецпідрозділів по боротьбі з організованою злочинністю».

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» передбачено, що спеціальним підрозділом по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ України, в тому числі є управління по боротьбі з організованою злочинністю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які підпорядковуються відповідно Міністру внутрішніх справ України та начальнику Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю.

Судами встановлено, що позивач займає посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області, якого відряджено до сектору карного розшуку Устинівського районного відділу УМВС України в області для надання практичної допомоги, що суперечить вимогам Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю».

Ознайомившись з наказом «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги» позивач зазначив, що не має змоги відбути у відрядження адже не отримав грошового забезпечення перед відрядженням, на його утриманні перебуває малолітня дитина та жінка, яка не працює, на підтвердження зазначених обставин надав відповідні документи.

У своєму рішенні суди посилалися на Інструкцію з організації відряджень у структурі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2004 року №1666, якою передбачено обов'язок керівництва міліції вирішити питання про забезпечення позивача коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження та строку відрядження, зафіксувавши це у наказі. Ця вимога Інструкції не виконана: у наказі нічого не зазначено про видачу авансу та про термін перебування у відрядженні.

Зазначені обставини не були враховані ні керівництвом УМВС при видачі наказу, ні комісією, що проводила службове розслідування, про що свідчить зміст висновку комісії.

22 грудня 2014 року за результатами проведеного службового розслідування зроблено висновок про те, що не зважаючи на вимоги наказу УМВС України в області № 428 від 18 грудня 2014 року про відрядження позивач не прибув до місця відрядження чим грубо порушив вимоги службової дисципліни, статей 1,7 Дисциплінарного статуту ОВС, присяги працівника органів внутрішніх справ, про що складено висновок, затверджений начальником УМВС України в Кіровоградській області.

24 грудня 2014 року наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання», ОСОБА_2 попереджено про неповну посадову відповідність. Цим же наказом зменшено розмір грошової премії позивачу за грудень поточного року на 10 % від суми, яка буде нарахована, припинено нарахування грошового утримання з 12 грудня 2014 року у зв'язку з невиходом на службу без поважних причин, а вказаний період визнано прогулом.

Зробивши висновок про незаконність наказу відповідача у частині, що стосується ОСОБА_2 суди вказали на те, що наказ про відрядження виданий з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того про неможливість відбути у відрядження позивач повідомив заздалегідь, надавши докази поважності причин неможливості виконати вказівку керівництва.

Враховуючи те, що посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ним повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224,230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про часткове скасування наказу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак