Справа № 826/12293/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Державної служби геології та надр України про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Державної служби геології та надр України про зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що припинення права на користування надрами у разі незгоди користувача здійснюється у судовому порядку, а актом перевірки позивача від 08 червня 2012 року №141 підтверджено факт усунення всіх недоліків щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 березня 1999 року ДТГО «Південно-західна залізниця» отримано спеціальні дозволи на користування надрами №1794 на видобування пісків, придатних для виготовлення будівельних розчинів, бетонів, баласту для залізничного полотна, а також в якості сировини для пісочниць локомотивів Славутське родовище (ділянки №6, 9, 10) та №1797 на видобування пісків, придатних для виробництва будівельних розчинів та баласту для залізничного полотна Сільцівське родовище (ділянки №№1, 7), термін дії яких становить 20 років до 24 березня 2019 року, та видані Державною службою геології та надр України 07 травня 2012 року.

14 вересня 2011 року на підставі плану ДО «Кіровська ТІДГК» з перевірок надрокористувачів щодо виконання ними умов спеціальних дозволів на користування надрами на 3 квартал 2011 року та наказу ДО «Кіровська ТІДГК» від 12 вересня 2011 року №123 проведено планову перевірку дотримання позивачем встановленого порядку, норм і правил ведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використанням надр за спеціальними дозволами на користування надрами від 24 березня 1999 року №1794 та №1797.

За наслідками проведеної перевірки складено акти від 14 вересня 2011 року:

№261, в якому зафіксовано порушення щодо використання спеціального дозволу від 24 березня 1999 року №1794, а саме: не проводиться щорічний радіаційний контроль за породами в кар'єрі на відповідність вимогам НРБУ-97 - порушено НРБУ-97, ст.24 Кодексу України про надра, п.2 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 24 березня 1999 року №1794; відсутнє геологічне обслуговування гірничих робіт - порушено ст.ст.24, 53 Кодексу України про надра; на підприємстві відсутня книга обліку списаних запасів, відсутні акти на списання запасів корисних копалин - порушено ст.ст.24, 46 Кодексу України про надра; відсутній акт гірничого відводу - порушено ст.ст.17, 19 Кодексу України про надра; не переоформлений спеціальний дозвіл на користування надрами від 24 березня 1999 року № 1794 у зв'язку із зміною назви та місцезнаходження надрокористувача - порушено ст.24 Кодексу України про надра.

№260, в якому зафіксовано порушення щодо використання спеціального дозволу від 24 березня 1999 року №1797: не проводиться щорічний радіаційний контроль за породами в кар'єрі на відповідність вимогам НРБУ-97 - порушено НРБУ-97, ст.24 Кодексу України про надра, п.2 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 24 березня 1999 року №1797; відсутнє геологічне обслуговування гірничих робіт - порушено ст.ст.24, 53 Кодексу України про надра; на підприємстві відсутня Книга обліку списаних запасів, відсутні акти на списання запасів корисних копалин - порушено ст.ст.24, 46 Кодексу України про надра; відсутній акт гірничого відводу - порушено ст.ст.17, 19 Кодексу України про надра; не переоформлений спеціальний дозвіл на користування надрами від 24 березня 1999 року №1797 у зв'язку із зміною назви та місцезнаходження надрокористувача - порушено ст.24 Кодексу України про надра.

Згідно із поданнями від 28 вересня 2011 року №1177 та №1178 на підставі п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, відповідачем у зв'язку з виявленими порушеннями запропоновано винести на розгляд комісії з питань надрокористування питання щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами від 24 березня 1999 року №1794 та №1797, відповідно.

Державною службою геології та надр України листом від 31 жовтня 2011 року №5453/01/14-11 повідомили Київський завод залізобетонних конструкцій Південно-Західної залізниці, що наказом Держгеонадр України від 25 жовтня 2011 року №133 зупинено дію спеціальний дозволів на користування надрами від 24 березня 1999 року №1794, №1797 та надано 21 календарний день з моменту відправлення цього повідомлення для усунення порушень.

Листом Державної служби геології та надр України від 12 березня 2012 року №2123/010/14-12 Київський завод залізобетонних конструкцій Південно-Західної залізниці повідомлено, що наказом Держгеонадр України від 20 лютого 2012 року №51 продовжено термін до 01 травня 2012 року для усунення порушень, які призвели до зупинення дії спеціальних дозволів від 24 березня 1999 року №1794, №1797.

Відповідно до листа Державної служби геології та надр України від 02 липня 2012 року №5975/01/14-12 Київський завод залізобетонних конструкцій Південно-Західної залізниці повідомлено, що спеціальні дозволи на користування надрами №1797 та №1794 від 24 березня 1999 року на видобування піску Славутського родовища (ділянки №№6, 9, 10) та Сільцівського родовища (ділянки №№1, 7) анульовано наказом Державної служби геології та надр України від 26 червня 2012 року №299 у зв'язку з невжиттям заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк.

Вищезазначені повідомлення були направлені на юридичну адресу відокремленого підрозділу ДТГО «Південно-західна залізниця» - Київський завод залізобетонних конструкцій Південно-Західної залізниці та отримані останнім відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку щодо неповного усунення позивачем порушень вимог законодавству у сфері використання спеціальних дозволів на користування надрами, а відтак позивач не позбавлений права в разі усунення всіх порушень, встановлених відповідачем, звернутись до останнього з вимогою про поновлення спірних спеціальних дозволів.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Кодексом України про надра, завданням якого є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

У відповідності до ч.1 ст.4 Кодексу України про надра надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Відповідно до ч.1 ст.13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземні юридичні особи та громадяни.

Згідно ст.14 наведеного Кодексу надра надаються у користування, зокрема, для видобування корисних копалин.

Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (ч.1 ст.19 Кодексу України про надра).

У відповідності до ст.16 Кодексу України про надра (в редакції, що була чинною на час видачі спеціальних дозволів) ліцензування діяльності щодо користування надрами - це єдиний порядок надання спеціальних дозволів (ліцензій) на користування ділянкою надр з відповідною метою. Спеціальні дозволи (ліцензії) на користування надрами у межах конкретних ділянок надаються спеціалізованим підприємствам, установам і організаціям, а також громадянам, які мають відповідну кваліфікацію, матеріально-технічні та економічні можливості для користування надрами. Надання спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами здійснюється після попереднього погодження з відповідною Радою народних депутатів питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби. Спеціальні дозволи (ліцензії) на користування надрами надаються Державним комітетом України по геології і використанню надр за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища України, як правило, на конкурсних засадах в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, переоформлені спеціальні дозволи на користування надрами №1794 та №1797 від 24 березня 1999 року на надрокористувача ДТГО «Південно-Західна залізниця» видані 07 травня 2012 року Державною службою геології та надр України, якій такі повноваження надані на підставі Указу Президента України №391/2011 від 06 квітня 2011 року.

В силу вимог ч.1 ст.25 Кодексу України про надра права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч.ч.1-3 ст.26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що користування надрами припиняється у судовому порядку лише у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 ч.1 ст.26 Кодексу України про надра та за умови незгоди користувачів. У випадку наявності інших випадків припинення права користування надрами, передбачених законодавством України, припинення користування надрами у судовому порядку не передбачене.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 відповідно до ч.2 ст.16 Кодексу України про надра затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, який регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Підпунктами 1, 5 п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами визначено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища.

Окрім того, п.22 наведеного Порядку встановлено, що дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії, і сплати сум фінансових санкцій, застосованих у зв'язку із зупиненням дії дозволу.

Відповідно до п.9 п.23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі, зокрема, невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк.

Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу про анулювання дозволу.

Таким чином, право користування надрами припиняється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу про анулювання дозволу у випадку невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк.

З листа Держгеонадр України від 31 жовтня 2011 року №5453/01/14-11 вбачається, що позивачу зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами від 24 березня 1999 року №1797 та №1794 та надано 21 календарний день з моменту відправлення повідомлення для усунення порушень надрокористувачем умов користування надрами та вимог законодавству у сфері надрокористування та охорони навколишнього середовища.

Термін для усунення порушень, які призвели до зупинення дії спеціальних дозволів від 24 березня 1999 року №1794, №1797 продовжено до 01 травня 2012 року згідно з наказом Держгеонадр України від 20 лютого 2012 року №51, про що повідомлено листом Держгеонадр України від 12 березня 2012 року №2123/010/14-12.

З наявного в матеріалах справи акта від 08 червня 2012 року №141 перевірки дотримання вимог законодавству у сфері видобування корисних копалин вбачається, що позивачем частково усунуті порушення, визначені в акті перевірки від 14 вересня 2011 року №261, проте зазначено, що на підтвердження усунення порушення щодо відсутності акта гірничого відводу позивачем не представлено матеріалів, які свідчать про усунення порушення.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не були усунуті всі порушення у визначений термін (до 01 травня 2012 року) наказом Державної служби геології та надр України від 26 червня 2012 року №299 анульовано спеціальні дозволи на користування надрами №1797 та №1794 від 24 березня 1999 року на видобування піску, у зв'язку з невжиттям надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк, про що було повідомлено листом від 02 липня 2012 року №5975/01/14-12.

У своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції у своїй постанові посилається на неіснуючі документи, оскільки в матеріалах справи відсутній документ від 14 вересня 2011 року за №261, який не міг бути досліджений судом, разом з тим, в матеріалах справи наявна копія акту перевірки позивача від 14 вересня 2011 року №261 щодо використання спеціального дозволу від 24 березня 1999 року №1794.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до акту перевірки від 08 червня 2012 року №141 підтверджено факт усунення відповідачем всіх недоліків, проте, як вище зазначалось судом, у вказаному акті перевірки зазначено, що на підтвердження усунення порушення щодо відсутності акта гірничого відводу позивачем не представлено матеріалів, які свідчать про усунення порушення.

Позивачем підтверджується, а відповідачем не заперечується факт проведення робіт по переоформленню акту гірничого відводу, про що було повідомлено відповідача листом від 13 червня 2012 року №КЗЗБК-246/5 та на підтвердження чого подано копію договору від 08 серпня 2012 року №ПЗ/БМЕС/21980-ню про виконання робіт по проекту гірничого відводу, укладеного позивачем з ТОВ ДП «Гірник» МПВП «Гірник-Ремо ЛТД».

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів усунення всіх порушень, що призвели до зупинення дії спеціальних дозволів від 24 березня 1999 року №1794, №1797, зокрема, згідно акту від 08 червня 2012 року №141 позивачем не представлено матеріалів, які свідчать про усунення порушення щодо відсутності акта гірничого відводу.

Посилання апелянта щодо порушення відповідачем ч.7 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в частині порядку повідомлення про прийняте рішення щодо анулювання дозвільних документів та невірного зазначення в тексті наказу від 26 червня 2012 року №299 «Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами» власника спеціальних дозволів не є належним обґрунтуванням апеляційної скарги, оскільки такі дії та рішення відповідача оскаржені не були та жодним чином не спростовують факт неусунення позивачем всіх порушень, що призвели до зупинення дії спеціальних дозволів від 24 березня 1999 року №1794, №1797.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що 16 червня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив зобов'язати Державну службу геології та надр України видати наказ про поновлення дії спеціального дозволу від 24 березня 1999 року №1794 на видобування піску Славутського родовища (ділянки №№6, 9, 10) та здійснити відповідний запис в реєстрі документів дозвільного характеру про відновлення дії спеціального дозволу; зобов'язати Державну службу геології та надр України видати наказ про поновлення дії спеціального дозволу від 24 березня 1999 року №1797 на видобування піску Сільцівського родовища (ділянки №№1, 7) та здійснити відповідний запис в реєстрі документів дозвільного характеру про відновлення дії спеціального дозволу; зобов'язати Державну службу геології та надр України утриматись від вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав ДТГО «Південно-Західна залізниця».

При цьому, можливість поновлення дії спеціального дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії, передбачено п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами.

Разом з тим, станом на час звернення позивача з позовом спеціальні дозволи на користування надрами №1794 та №1797 від 24 березня 1999 року анульовані на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 26 червня 2012 року №299, тобто дія вищезазначених спеціальних дозволів припинена та припинено право користування надрами у відповідності до ст.26 Кодекса України про надра та п.23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин). При цьому, чинним законодавством не передбачена можливість поновлення дії спеціального дозволу, який анульований, а право користування надрами припинено, що свідчить про те, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, апелянтом в судовому засіданні підтверджено, що наказ Державної служби геології та надр України від 26 червня 2012 року №299 про анулювання спеціальних дозволів не оскаржений, не скасований, дія його не зупинена.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності у відповідності до вимог Кодексу України про надра, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) правових підстав для поновлення дії спеціальних дозволів №1794 та №1797 від 24 березня 1999 року, які анульовані наказом Державної служби геології та надр України від 26 червня 2012 року №299, і, як наслідок, здійснення відповідних записів в реєстрі документів дозвільного характеру про відновлення дії спеціального дозволу, а також, враховуючи, що позивачем в даній справі не оскаржуються дії відповідача щодо зупинення або анулювання дозволів, а також не доведено протиправності дій відповідача, відсутні підстави для зобов'язання останнього утриматись від вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав позивача.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 28 березня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.