Справа № 521/13225/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 521/13225/15-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Сегеда О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби, за участю третьої особи - Малого приватного підприємства "Вісла" про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 10.08.2015 року по справі про порушення митних правил №0553/50000/15, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 10 930 904,8 грн.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Одеська митниця ДФС зазначила, що позивачем під час митного оформлення товарів було подано документи, що містять неправдиві відомості щодо ціни поставки.

Зважаючи на все зазначене, Одеська митниця Державної фіскальної служби вважає, що оскаржувана постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, прийнята митним органом правомірно та обґрунтовано, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 року та прийняття нової, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2014 року між компанією "VEZZA LIMITED CORP." (Panama) та ТОВ "Адоніон" укладено зовнішньоекономічний Контракт № 0614-05, предметом якого є поставка товару, відповідно до специфікації поставки чи інвойсів. Пунктами 4.2, 4.4 Контракту № 0614-05 передбачено, що погоджений асортимент, кількість та ціна вказується в інвойсі на конкретну поставку, отриманому від продавця, та постачання товару здійснюється на умовах СІР, CIF, DDU, DAF, CPT кордон України (а.с. 42-43).

В свою чергу, між Малим приватним підприємством "Вісла" та ТОВ "Адоніон" укладено договір доручення №20/07 від 10.07.2014 року про надання останньому послуг декларування товарів, майна, послуг що переміщуються через митний кордон України.

29.08.2014 року до Південної митниці Міндоходів від фірми-відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL МАК.VE YAN SAN. URUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI..» (Туреччина) на виконання Контракту № 0614-05 на вантажному автомобілі 389360В/225480А надійшов товар «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

29.08.2014 року ОСОБА_2, як уповноваженою особою МПП «Вісла» на роботу з митними органами, в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України та з метою митного оформлення в режимі «імпорт», відповідачу були надані наступні документи: CARNET TIR № JX 75397548, CMR від 27.08.2014 року №548, контракт від 24.06.2014 року №0614-05, інвойс від 27.08.2014 року N0402126, інвойс від 27.08.2014 року №0402126/1, пакувальний лист від 27.08.2014 року №0402126/1, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 29.08.2014 року №500040001/2014/014622.

Відповідно до наданої митної декларації переміщенню через митний кордон України від компанії-відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL МАК. VE Y AN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на адресу компанії покупця та одержувача TOB «Адоніон» (м. Одеса) на умовах поставки «СІР Іллічівськ» підлягав товар: «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші» у кількості 464 місць вагою брутто 13 965 кг.

29.08.2014 року зазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

Органами доходів та зборів України було направлено запит від 26.12.2014 року №11055/5/99-99-26-03-03-16 до митних органів Туреччини для з'ясування питання про автентичність поданих документів.

30.04.2015 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 20.04.2015 року №14049/7/99-99-26-03-03-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини №29980007/724-01-03/UA/50721 від 25.02.2015 року із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

В ході опрацювання зазначеної інформації, відповідно наданих до Південної митниці документів та згідно МД від 29.08.2014 року №500040001/2014/014622 фактурна вартість товарів складала - 1118926,27грн., разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів Туреччини, встановлено, що вартість товарів згідно декларацій органів Туреччини складала 9054782,93 грн. Тобто, різниця між вартістю товарів за МД від 29.08.2014 №500040001/2014/014622 (1118926,27) та загальна вартістю товарів оформлених з Туреччини до України (9054782,93грн), складає 7935854,66грн.

Проведеною перевіркою Одеської митниці ДФС встановлено, що при декларуванні зазначених вище товарів декларантом TOB «Вісла» ОСОБА_2 у митній декларації від 29.08.2014 року №500040001/2014/014622 заявлено неправдиві відомості про умови поставки, покупця, одержувача та про вартість товару, надавши інвойси, які містять неправдиві відомості про цю вартість. Згідно службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Одеської митниці ДФС від 10.06.2015 року № 1305/15-70-25 сума митних платежів, сплачених за МД від 29.08.2014р. №500040001/2014/014622 становить 356 317,64 грн.

На підставі вищевказаних обставин, 18.06.2015р. посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил №0553/50000/15, передбачених ст. 485 МК України, а 10.08.2015року винесено постанову в справі про порушення митних правил №0553/50000/15, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 10930904,80 грн.

Митним органом у оскаржуваній постанові про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зазначено, що у випадку заявлення вартості товару, яка відповідає вартості згідно надісланих митними органами Республіки Туреччина, сума митних платежів становила б 3 999 952,57 грн. Тобто, різниця сум митних платежів, нарахованих та сплачених за митною вартістю, заявленою декларантом, та суми митних платежів, з урахуванням декларації, надісланої митними органами Республіки Туреччина становить 3 643 634,93 грн.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_2 при декларуванні товару з метою зменшення розміру митних платежів було заявлено в декларації неправдиві відомості та надано інвойси, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що є ознакою порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Також відповідачем зазначено, що позивач не скористалась своїм правом, щодо виправлення помилки в митній декларації МД від 29.08.2014р. №500040001/2014/014622.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та скасовуючи постанову Одеської митниці ДФС від 10.08.2015 року по справі про порушення митних правил №0553/50000/15 дійшов висновку, що вина позивача не доведена.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України (МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту ст. 485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 416 МК України встановлено, що митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частина 1 ст. 418 МК України визначає, що агент з митного оформлення - це фізична особа-резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов'язані з пред'явленням органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

ОСОБА_2 при подачі митної декларації №500040001/2014/014622 від 29.08.2014 року діяла як агент митного оформлення, тобто відповідно до ст. 418 МК України.

Колегія суддів зазначає, що при заповненні зазначеної митної декларації, позивач діяла виключно в межах договору-доручення №20/07 від 10.07.2014 року, укладеного між МПП «Вісла» та ТОВ «Адоніон» та згідно наданих договором доручення повноважень пред'явила до митного оформлення вичерпний пакет документів, встановлений ст. 53 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідність товарів їх кількість та найменуванню підтверджується актом про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів №796 від 29.08.2014 року (а.с.116-117).

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 пред'явлено для митного оформлення інвойси та інші товаросупроводжувальні документи, які були передані їй самим декларантом ТОВ «Адоніон», та в подальшому задекларувала зазначені в цих документах товари та сплатила необхідні митні платежі.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Огляд вантажу проводився за участю посадових осіб митного органу і відповідача та на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листах, що підтверджується і листами фірми-відправника.

Таким чином, на момент огляду вантажу та декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару.

В свою чергу, у спірних правовідносинах позивачка діяла виключно в межах укладеного договору-доручення, на підставі отриманих від ТОВ «Адоніон» документів та відомостей, що підтверджується наявними у матеріалах доказами.

При цьому, митним органом не встановлено, що позивачем з власної ініціативи подавалися будь-які відомості та документи, що відрізняються від наданих документів ТОВ «Адоніон», під час митного оформлення товарів.

Слід зазначити, що обов'язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу правопорушення, в тому числі і об'єктивної сторони вчиненого правопорушення, а тому підлягає встановленню якими саме діями чи бездіяльністю особи вчинено таке правопорушення.

В даному випадку, обставини, що спричинили надання митному органу неправдивих відомостей під час митного оформлення імпортованого товару, які стали підставою для недонарахування відповідних податків і зборів, не залежали від волі позивача, у якого немає обов'язку перевіряти достовірність отриманих документів та відомостей про товар від свого довірителя, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що необхідний для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, в даному випадку відсутні докази наявності протиправної мети у ОСОБА_2 на заявлення неправдивих відомостей та зменшення розміру митних платежів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України.

При зверненні до Одеського апеляційного адміністративного суду Одеською митницею ДФС не було сплачено судовий збір.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 року Одеській митниці ДФС було відстрочено сплату судового збору у розмірі 80,39 грн. до вирішення справи по суті.

Таким чином, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС підлягає несплачена сума судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 80,39 грн.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14 січня 2016 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Гайдара, 21-А, м. Одеса, 65078, ) до Державного бюджету України на рахунок 1008, одержувач - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101; код ЄДРПОУ - 38016923; банк одержувача - ГУДКСУ в Одеській області; МФО 828011; код ЄДРПОУ суду 34380461, код класифікації доходів бюджету 22030101 несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у розмірі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв