Справа № 809/56/16
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р. Справа № 809/56/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Дмитрашко О.М.

позивача Халуса М.М.

відповідача: Григоріва В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державного підприємства "Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру",

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

про визнання незаконним та скасування рішення № від 28.12.2015 року в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру" (надалі-позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі-відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення № від 28.12.2015 року в частині.

Вимоги адміністративного позову мотивовані тим, що відповідачем була проведена планова-документальна перевірка на ДП «Карпатигеодезкартографія», з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2012 року по 30.06.2015 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.06.2015 року, що підтверджується актом перевірки №5888/09-15-17-02/20553899 від 14.12.2015 року. На підставі акту перевірки відповідачем було винесено рішення № від 28.12.2015 року про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску та нараховано штраф в сумі 59 978,74 грн., та пеню в розмірі 54 169,83 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з обставин викладених в адміністративному позові підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову в судовому засіданні заперечив повністю, просив в задоволенні позову відмовити, свої обґрунтування виклав в письмових запереченнях.

Розглянувши адміністративний позов, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Перевіркою встановлено, що ДП "Карпатигеодезкартографія" порушено ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року N 2464-VI (далі Закону, Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI ), в якій визначено терміни сплати єдиного соціального внеску. За вказане порушення передбачено п.6 ч.11 ст.25 Закону відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються зокрема: порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Принципами збору та ведення обліку єдиного внеску відповідно до ст. 3 Закону є: законодавче визначення умов і порядку його сплати; обов'язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску, та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Згідно з пп.1 ч.1 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абзац 2 ч.1 ст.5 Закону).

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань (ч.2, 8 ст.9 Закону).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені відповідно до ч.16 ст.25 Закону не застосовується.

До прав податкових органів згідно п.6 ч.1 ст. 13 віднесено застосування фінансових санкцій, передбачених цим Законом, а до обов'язків визначених п.3 ч.1 ст.14 здійснювати контроль щодо дотримання платниками єдиного внеску вимог цього закону.

За змістом ч.2 ст.25 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI в редакції його прийняття за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 28.12.2014 p. N 77-VIII за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20

відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до пп.3.3 акту проведеної перевірки перевіркою встановлено, що первинними документами, відповідно до яких обліковуються суми, на які нараховується єдиний внесок, є особові рахунки працівників, оборотно-сальдові відомості, звітність.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, порушень не встановлено.

В додатку 2 до акту перевірки наведено узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ДП "Карпатигеодезкартографія" зокрема при обчисленні та сплаті єдиного внеску використовувалася його звітність по данному платежу.

Таким чином, позивачем самостійно задекларовано зобов'язання по єдиному соціальному внеску, зауважень щодо правильності нарахування перевіряючими не виявлено, однак встановлено його несвоєчасну сплату.

Поряд з іншим, платником не надано оцінки наявності заборгованості в різні періоди по ЄСВ, вимогам ч. 16 ст. 25 Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI згідно якої строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені по єдиному соціального внеску не застосовується, а також ч.6 ст.25 Закону, яка передбачає, що у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Більше того, позивач не навів жодної норми Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", яка б дозволила звільнити його від відповідальності передбаченої ст. 25 за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного внеску.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що рішення винесене правомірно, позовні вимоги позивача є необгрунтованими, безпідставними, а тому позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 04.04.2016 року.