Справа № 9/567
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 березня 2016 року м. Київ К/800/8709/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Бившева Л.І.,

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2016 року

у справі № 9/567

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росавто»

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 29 березня 2016 року подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу.

Відповідно до частини 4 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам частини 4 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки касаційну скаргу підписано представником відповідача - ОСОБА_1, на підтвердження повноважень якого додано копію довіреності без номера від 17 лютого 2015 року, яка дійсна протягом року з дати вчинення такої довіреності.

Таким чином, вказана довіреність не є оформленим належним чином документом, який підтверджує повноваження представника податкового органу на підписання касаційної скарги.

Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір».

Як встановлено підпунктом 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VІІІ, за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору встановлена у такому розмірі: 1 розмір мінімальної заробітної плати.

До касаційної скарги скаржником не додано документ про сплату судового збору, проте заявлено клопотання про звільнення від його сплати у зв'язку з тим, що майновий стан скаржника не дозволяє виділити кошти на сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували неможливість сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з цим, належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, відповідачем до касаційної скарги не додано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про звільнення від сплати судового збору.

Згідно частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 108, 165, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків до 29 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Бившева