Справа № 466/4635/13-а
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року м. Київ К/800/25182/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про скасування постанови про відкриття провадження,

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 1 червня 2013 року ВП № 38238800 про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення за виконавчим листом № 2а-69/2011, виданим Шевченківським районним судом м. Львова 12 березня 2013 року, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 листопада 2010 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і постановити нове - про задоволення позову. Зазначає, що 27 серпня 2012 року в управління вже надходила постанова державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про примусове виконання судового рішення за виконавчим листом № 2а-69/2011, виданим 2 серпня 2012 року. Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова повідомлено державного виконавця про те, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні не перебуває та пенсії не отримує. Виплату пенсії йому припинено з 1 лютого 2012 року за його заявою у зв'язку з переведенням в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян. Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 29 листопада 2012 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового рішення за виконавчим листом № 2а-69/11.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

Шевченківським районним судом м. Львова 12 березня 2013 року був виданий виконавчий лист №2а-69/2011 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 листопада 2010 року.

На підставі цього виконавчого листа постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 1 червня 2013 року ВП № 38238800 було відкрито виконавче провадження.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до положень статті 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Частиною першою статті 20 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 21 Закону № 606-XIV на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 липня 2002 року за № 581/6869; чинного на час виникнення спірних правовідносин) головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі утворюють систему органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що боржник у справі - управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, а не територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, а тому таке виконавче провадження підвідомче Шевченківському відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, а не відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області; строк пред'явлення виконавчого документа не пропущено.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки наведені позивачем підстави для скасування постанови державного виконавця відсутні.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових рішеннях, не спростовуються, підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.