Справа № 813/5665/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 876/12159/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, третя особа на стороні відповідача - прокуратура Львівської області про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив визнати протизаконними залишення без розгляду вимог, заявлених ним у повторній скарзі від 29.04.2015 року та скерування на вирішення до прокуратури Львівської області, а прийняте 20 травня 2015 року начальником третього наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтримки державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 рішення - протиправним.

Також позивач просив зобов'язати Генерального прокурора України прийняти до розгляду його скаргу від 29.04.2015 року, призначити виконавцем розгляду начальника управління внутрішньої безпеки та захисту працівників Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та залучити його (ОСОБА_1.) особисто до участі у її розгляді.

Крім того, позивач просив прийняти окрему ухвалу щодо порушення закону та наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності прокурорів різного рівня, рішення, дії чи бездіяльність яких встановлено під час судового розгляду і визнаються протиправними та скерувати її Генеральному прокурору України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, притягненню до відповідальності.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що позивач не згідний з порядком та результатами розгляду Генеральною прокуратурою України його повторної скарги від 29.04.2015р. щодо стану досудового розслідування кримінальних проваджень, незгоди заявника із рішенням слідчого про закриття кримінального провадження, притягнення у зв'язку з цим посадових осіб правоохоронних органів до дисциплінарної відповідальності та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 06 листопада 2015 року закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання незаконними та протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відтак, просить скасувати ухвалу про закриття провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права та є правильними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції встановив, що позивач оскаржує дії Генеральної прокуратури України при розгляді скарги на дії посадових осіб правоохоронних органів під час досудового розслідування кримінальних проваджень.

Позивач не згідний з порядком та результатами розгляду Генеральною прокуратурою України його повторної скарги від 29.04.2015 року, яка стосується стану досудового розслідування кримінальних проваджень, незгоди заявника із рішенням слідчого про закриття кримінального провадження, притягнення у зв'язку з цим посадових осіб правоохоронних органів до дисциплінарної відповідальності та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, у зазначеній скарзі, позивач, зокрема, просив скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження ЄРДР № 0000015 від 22.11.2012 року; витребувати кримінальні провадження ЄРДР № 0003481 від 05.10.2013 року та ЄРДР № 0000015 від 22.11.2012 року та внести до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань відомості щодо об'єднання кримінальних проваджень; взяти на особистий контроль розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000015 від 22.11.2012 року; притягнути до дисциплінарної відповідальності працівників прокуратури; звернутись до адміністрації президента України та встановити винних у порушенні ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» осіб/службовців; внести відомості надані позивачем у скаргах та поясненнях до скарг прокурору Львівської області та Генеральному прокурору до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками створення та участі у злочинній організації для вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень (мафіозна організація за активної участі службовців прокуратури Львівської області, ГУ МВС України у Львівській області, державного нотаріуса, державного реєстратора, співвласників та керівництва ТзОВ «Аркада-х» та їх пособників), передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України

Аналізуючи оскаржену ухвалу суду першої інстанції на відповідність вимогам законодавства, колегія суддів виходить з наступного.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ та поняття справи адміністративної юрисдикції визначається пунктом 1 частини першої статті 3, статтею 17 КАС України.

Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 надано офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до положень зазначених нормативних актів, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи з положень зазначених норм, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв, скарг і повідомлень, в тому числі про скасування постанови про закриття кримінального провадження, розслідування кримінального провадження, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними, тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

В силу п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Системний аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку, що спірні правовідносини не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а відтак, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування відсутні.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року про закриття провадження у справі № 813/5665/15 а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 28 березня 2016 року.