Справа № 2а-815/11
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2016 р. № 9104/39980/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про виправлення описки в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року у справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив :

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2011 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 у справі № 2а-815/11. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за заподіяну шкоду здоров'ю, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у заниженому розмірі за період з 01.02.2011 р. по 22.07.2011 р. включно. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1, основну пенсію відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.02.2011 р. по 22.07.2011 р. включно з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області - залишено без задоволення. Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2011 року у справі № 2а-815/11 за позовом ОСОБА_1 - залишено без змін.

У вищезазначеній ухвалі від 16 квітня 2014 року адміністративним судом апеляційної інстанції була допущена описка, а саме в її вступній, описовій та мотивувальній частинах помилково вказані вимоги щодо здійснення нарахування і виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча предметом судового розгляду були позовні вимоги про визнання неправомірними дій УПФ України в Самбірському районі Львівської області по нарахуванню і виплаті пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та про зобов'язання УПФ України в Самбірському районі Львівської області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

За таких обставин необхідно задоволити заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області та виправити допущені описки в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року.

Керуючись статями 41 ч.1, 160 ч.3, 169, 206 КАС України, суд,

ухвалив :

Заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про виправлення описки - задоволити.

Виправити описку в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року в справі № 9104/39980/12 (2а-815/11), а саме:

у вступній частині цієї ухвали слова «зобов'язання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни» замінити словами «визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії»;

описову та мотивувальну частини цієї ухвали викласти в такій редакції:

«У серпні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Самбірському районі Львівської області, в якому просила: 1) визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню і виплаті позивачу пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; 2) зобов'язати відповідача провести відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок та виплату основної державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50% пенсії за віком, з врахуванням проведених виплат в межах строку позовної давності, починаючи з 01.02.2011 р..

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2011 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ України в Самбірському районі Львівської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за заподіяну шкоду здоров'ю, відповідно до вимог ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1, основну пенсію відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.02.2011 р. по 22.07.2011 р. включно з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що порядок обчислення розміру пенсій по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюється визначається Кабінетом Міністрів України. Також, судом не взято до уваги, що пенсії призначені згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є спеціальними і норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не можуть застосовуватись до даної категорії осіб. Крім цього, зазначає апелянт, що судом першої інстанції не було з'ясовано, чи були перераховані бюджетні кошти на рахунок відповідача для виплати їх особам потерпілим від ЧАЕС.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами по справі, що позивач віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та їй встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с. 8).

На звернення позивача із заявою про перерахунок розміру пенсії згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач листом № 2998/03-20 від 28.07.2011 р. повідомив, що підстав у її задоволенні немає, оскільки пенсія призначена і виплачується відповідно до чинного законодавства (а.с.5-6).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам I групи - 100 % мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

З матеріалів справи видно, що відповідач всупереч вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нараховував та виплачував позивачу державну та щомісячну додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян та від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Згідно із положеннями частини 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідач діяв всупереч чинного спеціального законодавства України.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено та взято до уваги, що пунктом 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 р.» від 14.06.2011 р. (Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 р.» доповнено п. 4), який набрав законної сили 19.06.2011 р., встановлено, що у 2011 р. ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету УПФ України на 2011 р..

На виконання даної норми закону КМ України 06.07.2011 р. прийнято постанову №745 «Про постановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 р..

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 01.02.2011 р. по 22.07.2011 р. включно.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що відповідно до ст.9 ч.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи відсутність іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений ч.2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідачу слід застосовувати згадану правову норму при визначенні мінімального розміру пенсії за віком, що є базовою величиною для розрахунку основної і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи та дорівнює розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затв. постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 р. № 80-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 р. за № 209/14900, одним із основних завдань управління є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач повинен провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 основну пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.02.2011 р. по 22.07.2011 р..

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200,205, 206, 254 КАС України, суд, - ».

Ухвала суду від 23.03.2016 року набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу суду від 23.03.2016 року протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 28.03.2016 року.