Справа № 2а/0570/19515/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2016 р. м. Київ К/9991/27313/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_5 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, лінійного відділу на станції Дебальцеве управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року ОСОБА_5 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом й зазначав, що 08 лютого 2010 року його призначено на посаду оперуповноваженого сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків лінійного відділу на станції Дебальцеве управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці. Розпорядженням начальника управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 10 лютого 2010 року був включений у робочу групу з організації і проведення оперативно-розшукових заходів у місті Маріуполь на період з 10 по 20 лютого 2010 року. По приїзду з відрядження 19 лютого2010 року він повідомив начальника відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про поганий стан здоров'я та з його згоди звернувся до лікарні Міністерства внутрішніх справ України Донецької області. З 19 лютого по 10 березня 2010 року знаходився на стаціонарному лікуванні Першої інфекційної лікарні ім. Вишневського, після чого стан здоров'я погіршився та він знаходився на лікуванні до 03 липня 2010 року, про що регулярно повід-омляв керівництво у телефонному режимі. 03 липня 2010 року йому стало відомо, що у зв'язку з обвинуваченням по кримінальній справі він відсторонений від посади. З метою надання лікарняних листків та приступити до виконання службових обов'язків 06 липня 2010 року прибув на станцію Дебальцеве, однак до роботи допущений не був. 07 липня 2010 року при-їхав до управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, проте його не прийняли та документи про відсторонення від посади не надали. 27 липня 2010 року його оголошено у розшук по кримінальній справі №67-2518, порушеної 05 березня 2010 року та у подальшому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Постановою Київського районного суду міста Донецька від 04 серпня 2011 року запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, а матеріали справи спрямовані на додаткове розслідування. Під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи йому стало відомо, що наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 25 червня 2010 року №190 о/с він звільнений зі служби в органах внутрішніх справ за підпунктом «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни), з 25 червня 2010 року.

Вважаючи звільнення незаконним, оскільки порушення дисципліни не вчиняв, а під-стави звільнення не відповідають дійсним обставинам, просив суд визнати незаконними та неправомірними дії керівництва управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці стосовно підписання наказу №286 від 22 червня 2010 року у частині накладання дисциплінарного стягнення та наказу №190 о/с від 25 червня 2010 року у частині звільнення з органів внутрішніх справ, скасувати зазначені накази; поновити на службі на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків лінійного відділу на станції Дебальцеве управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Також просив поновити строк звернення до суду, у обґрунтування причин пропуску якого зазначав, що про звільнення дізнався 14 червня 2011 року під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, але звернутися до суду з позовом про поновлення на посаді не мав можливості у зв'язку з поганим станом здоров'я, незнанням законодавства та відсутністю коштів на правову допомогу. Після зміни запобіжного заходу у серпні 2011 року був змушений звернутися до лікарні де перебув до вересня 2011 року. 02 вересня 2011 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про поновлення на службі та ухвалою судді від 05 вересня 2011 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю заяви про поновлення процесуального строку. Копію зазначеної ухвали отримав в окружному суді 10 жовтня 2011 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, представник позивача просила суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що про оскаржувані накази управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 22 червня 2010 року №286 про накладення дисциплінарного стягнення та від 25 червня 2010 року №190 о/с про звільнення, ОСОБА_5 дізнався 14 червня 2011 року, а до суду звернувся 27 жовтня 2011 року, тобто з пропуском строку встановленого законом.

Позивач просив суд визнати причини пропуску строку поважними та поновити його з огляду на зазначені ним підстави.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пунктів 7, 16 частини четвертої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України викладаються окремим документом ухвали з питань продовження та поновлення процесуальних строків, залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, суд першої інстанції у встановленому порядку не вирішив питання щодо дотримання строку звернення до суду, внаслідок чого його процесуальні дії щодо розгляду справи по суті неможна визнати законними та обґрунтованими.

Відповідно до журналу судового засідання від 22 листопада 2011 року представник відповідача заявляв клопотання про залишення позову без розгляду та була заслухана думка учасників процесу, проте процесуального документу з даного питання судом ухвалено не було.

Також судам слід звернути увагу на те, що відповідно до частини восьмої статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено порядок виконання та зняття дисциплінарних стягнень. Так, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 20 лютого по 21 червня 2010 року позивач перебував на лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності. Наказ про звільнення (виконання дисциплінарного стягнення) датовано 25 червня 2010 року. Проте суди попередніх інстанцій не перевірили посилання позивача та надані ним листки непрацездатності про продовження лікування до 03 липня 2010 року, а тому не перевірено дотримання відповідачем вимог статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Розділом VII Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ врегульовано умови та порядок звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби, проте не передбачено порядок звільнення у період тимчасової непрацездатності.

Касаційний суд не має повноважень встановлювати обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій, тому судові рішення відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції

На підставі наведеного та керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адмініс-тративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: