Справа № 826/13030/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Справа № 826/13030/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Сімерецької Валентини Сергіївни на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Моторз» до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Джерман Моторз» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 р. ВП № 47678723;

- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про стягнення виконавчого збору від 09.06.2015 р. ВП № 47678723;

- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 09.06.2015 р. ВП № 47678723;

- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.06.2015 р. ВП № 47678723;

- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про арешт коштів боржника від 09.06.2015 р. ВП № 47678723.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням державний виконавець відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сімерецька В.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві позивачу було виставлено податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розмірі 299013,20 грн. від 07.02.2014 р. № Ю-32У.

У зазначеній вимозі не вказано прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи податкового органу, яка її склала та підписала, не зазначено повного найменування позивача, а вказано лише скорочене.

28.05.2015 р. на підставі та на виконання зазначеної податкової вимоги державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бовкуновим В.І. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47678723.

09.06.2015 р. державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бовкуновим В.І. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 29901,32 грн. за невиконання податкової вимоги від 07.02.2014 р. № Ю-32У та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 500,00 грн.

Крім того, постановою державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бовкуновим В.І. від 09.06.2015 р. було накладено арешт на кошти боржника.

10.06.2015 р. постановою державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бовкуновим В.І. було накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору.

Вважаючи зазначені постанови державного виконавця протиправними ТОВ «Джерман Моторз» звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вимога податкового органу, на підставі якої було відкрито спірне виконавче провадження, складена з порушенням приписів законодавства, та звернута до виконання в примусовому порядку з порушенням строків, визначених законом, а також з того, що позивачем не було отримано оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, і відповідачем не доведено зворотного.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

У п. 3, 6 ст. 18 Закону № 606-XIV визначено, що у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 22 Закону № 606-XIV, інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки - протягом року, якщо інше не передбачено законом

Частинами 2, 5 статті 25 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону № 606-XIV.

Згідно зі ст. 22 Закону № 606-XIV, інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки - протягом року, якщо інше не передбачено законом

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством регламентовано чіткі вимоги до виконавчих документів, зокрема необхідність зазначення повного найменування юридичної особи та ПІП уповноваженої особи, яка склала та підписала цей документ, і строки його звернення до виконання, а саме - один рік.

При цьому, невідповідність виконавчого документу вказаним вимогам є правовою підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у податковій вимозі, на підставі якої державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, не міститься повного найменування позивача та ПІП уповноваженої особи, яка її склала і підписала, а також зазначено вимога пред'явлена до виконання з пропуском строку звернення до виконання, що вказує на відсутність достатніх та необхідних правових підстав для відкриття виконавчого провадження за таким виконавчим документом, на необхідність відмови у його відкритті, згідно з приписами ст. 26 Закону № 606-XIV, і, відповідно, на неправомірність оскаржуваної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 р. ВП № 47678723 та наступних постанов (про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат на вчинення виконавчих дій, про накладення арешту на рахунки та майно), які були винесені у межах даного виконавчого провадження і є похідними від зазначеної постанови.

Більш того, апеляційний суд відзначає, що ані до суду першої інстанції, ані на вимогу апеляційного суду відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що копія вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена позивачу і, тим більше, що вона була ним отримана, як того вимагає 25 Закону № 606-XIV.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправними і скасування оскаржуваних постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 р. ВП № 47678723, про стягнення виконавчого збору від 09.06.2015 р. ВП №47678723, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 09.06.2015 р. ВП №47678723, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.06.2015 р. ВП №47678723, про арешт коштів боржника від 09.06.2015 р. ВП № 47678723.

Доводи апелянта про те, що у відповідності до наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Вимог до підписання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки» юридична особа може мати повне та скорочене найменування і скороченим найменуванням позивача, згідно з відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є ТОВ «Джерман Моторз», колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки, по-перше, у ст. 18 Закону № 606-XIV чітко визначено, що у виконавчому документі зазначається саме повне найменування юридичних осіб і жодних альтернатив зазначена правова норма не містить, а по-друге, Закон № 606-XIV має вищу юридичну силу в порівнянні з наказом Мінюсту, на який посилається апелянт, і, на відміну від зазначеного наказу, є спеціалізованим законодавчим актом, який регулює правовідносини у галузі виконавчого провадження та, відповідно, й спірні правовідносини у цій справі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що, як відмічалось вище, підставою для скасування судом першої інстанції оскаржуваних постанов державного виконавця став не тільки недолік виконавчого документа щодо найменування позивача, а й інші обставини, які апелянтом в його апеляційній скарзі не зазначені, не аргументовані і, відповідно, не спростовані.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, жодним чином не довів правомірності оскаржуваних постанов та не переконав суд у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Сімерецької Валентини Сергіївни підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Сімерецької Валентини Сергіївни залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з дня направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.