Справа № 2а-2746/10
Суддя: Стрепко Н. Л.
Дата ухвалення: 2010-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.

при секретарі: Чеботарьовій Л.Я.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ОСОБА_3 України у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття виконавчого провадження, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії ВС № 127382 від 03.07.2009р. в справі про адміністративне правопорушення та закриття виконавчого провадження відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2010р. Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення не складено протокол про адміністративне правопорушення, не повідомлено про час та місце розгляду адміністративної справи, не зясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не повідомлено про винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, а про існування постанови довідалася лише 09.02.2010р., коли отримала з Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції копію постанови від 01.02.2010р. про відкриття виконавчого провадження. Таким чином стверджує, що постанову винесено з грубим порушенням норм чинного законодавства, а відтак вона є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а виконавче провадження по виконанню даної постанови закриттю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, що був допущений до участі у справі в попередньому судовому засіданні по усній заяві позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів, відносно чого представник позивача не заперечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких мотивів.

Судом встановлено, що 03.07.2009 року постановою серія ВС № 127382 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно постанови вбачається, що ОСОБА_2 скоїла порушення правил дорожнього руху, яке полягає у тому, що 06.06.2009р. о 14:37 по вул.. Зубрівській здійснила зупинку свого автомобіля НОМЕР_1, в зоні дії знаку «Зупинка заборонена», чим порушила п. 3.34 д. 1 Правил дорожнього руху України, що було зафіксовано за допомогою спеціального технічного засобу ВІЗИР № 0812462.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

У відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Таким чином, до адміністративної відповідальності за правопорушення, допущене у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху без складання протоколу та участі правопорушника можуть бути притягнуті особи, що скоїли правопорушення, яке зафіксоване за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

В постанові відсутні відомості про те, що правопорушення зафіксоване з допомогою приладу «Візир», який працював у автоматичному режимі і що такий прилад встановлений на вул. Зубрівській в м. Львові, де скоєне правопорушення.

Таким чином, дане правопорушення оформлене з грубим порушенням вимог ст. 14-1 ч. 1 КУпАП, при цьому протокол про скоєння правопорушення не складався.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

В оспорюваній постанові у супереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн. Крім цього відповідно до санкції ст. 122 ч. 1 КУпАП штраф за скоєння правопорушення має бути визначений у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник Управління ОСОБА_3 у Львівській області не зявився, крім того, не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

При таких обставинах, суд вважає, що постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. (зі змінами і доповненнями) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну

виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. (зі змінами і доповненнями) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку скасування рішення суду або іншого органу (посадової

особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається

сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Таким чином, до компетенції суду не входить право на закриття виконавчого провадження.

У звязку з цим в частині позовних вимог щодо закриття виконавчого провадження відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2010р. Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції слід відмовити.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду.

Оскільки позивач довідалася про існування даної постанови лише 09.02.2010р., коли отримала з Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції копію постанови від 01.02.2010р. про відкриття виконавчого провадження, тому відповідно до вимог ст. 102 КАС України, строк для подачі адміністративного позову слід поновити, оскільки пропущений він із поважної причини.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 102, 104, 159, 160, 161 КАС України, ст.ст. 251, 289, 293 КУпАП, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задоволити частково.

Скасувати постанову серії ВС № 127382 від 03.07.2009 року. Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.Л.Стрепко