Справа № 22-а-653/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-653/11 Головуючий у І інстанції Литвин О.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 63 25.02.2011
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К. П.,

суддів: Верланова С. М., Таргоній Д. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 липня 2009 року у справі за позовом ткаченко ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання провести нарахування та виплату недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

в с т а н о в и л а :

у липні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, протиправною, стягнути з відповідача на її користь 3891,90 грн. невиплаченої державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006-2008 роки. постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 липня 2009 року позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у не нарахуванні та виплаті позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, неправомірною. Зобов?язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці недоотриманої щомісячної доплати до пенсії, як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 08 липня 2008 року по даний час із розрахунку 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у Рокитнянському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. зевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

С т а т т ею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Рокитнянському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України ?Про соціальний захист дітей війни? має право на державну соціальну -підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8. 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, дпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та Доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України ?Проь соціальний захист дітей війни? іздійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області залишити без задоволення, постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 липня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 касаційному порядку до Вищого адміністративного набрання законної сили.

Головуючий

Судді