Справа № 567/1289/15-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Т.М.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"29" березня 2016 р. Справа № 567/1289/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від "03" лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 22.03.2016року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області провести обчислення для неї пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 18.12.2015 року, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема на підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначила, що звуження змісту та обсягу прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Внесення змін до Закону України від 08.07.2011року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" звузили соціальні гарантії позивача, а зокрема: гарантоване Конституцією право на пенсійне забезпечення при наявності 20років вислуги; зменшено відсотки розміру пенсії від розміру заробітної плати та порядку її розрахунку Зменшення вказаним Законом від 08.07.2011року відсотків розміру пенсії визнані неконституційними (п. 5 Рішення Конституційного суду України від 03.06.2013року у справі №1-2/2013). Також вказує на порушення п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015року № 213 VIII положень ст. 22 Конституції.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Відтак, враховуючи приписи ст. 197 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач 18.12.2015 року звернулася до відповідача з заявою про призначення для неї пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та просила призначити пенсію за вислугою років.

Листом від 22.12.2015 року за № 3128/01 відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії для позивачки по справі у зв'язку з тим, що 01.06.2015року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про Державну службу", "Про Прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" .

Водночас, наявними у справі доказами підтверджуються встановлені судом обставини, які не заперечуються сторонами, що на обумовлену вище дату звернення позивача до відповідача про призначення пенсії стаж позивача становив 21 рік 01 місяць 17 днів, з яких: 19 років 2 місяці 17 днів - стаж роботи позивача на прокурорсько - слідчих посадах (з 01.10.1996року по 18.12.2015року); 1 рік 11 місяців половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, згідно ч.5 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення спірної пенсії 18.12.2015 року, тобто, після скасування норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На дату розгляду відповідачем звернення позивача про призначення йому пенсії, згідно Закону України "Про прокуратуру" положення п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII не були визнані не конституційними та є чинними.

Відтак, з врахуванням чинності зазначених положень закону та ст. 19 Конституції, колегія суддів вважає обґрунтованим твердження відповідача про неможливість призначення пенсії позивачу згідно Закону України "Про прокуратуру", оскільки норма щодо пенсійного забезпечення за обумовленим законом з 01.06.2015 року скасована.

Стосовно ж доводів позивача щодо неприпустимості звуження наданих йому законом соціальних гарантій, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року, яка була чинною до 30.09.2011року) прокурори та слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З 1 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" 8 липня 2011 року N 3668-VI (далі по тексту рішення іменовано- Закон №3668-VI), п.п. 4 п. 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення якого внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», якими зокрема передбачено, що: «Прокурори і слідчі мають права на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців.

Вказаними змінами частину п'ятнадцяту обумовленої статті закону викладено в такій редакції: «Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України" ( 2790-12 ), "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), "Про державну службу" ( 3723-12 ), виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статі Законом № 3668-VІ.

Водночас, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо неконституційності зазначених положень закону, оскільки відповідно до рішення Конституційного суду від 3 червня 2013 року N3-рп/2013, предметом перевірки на конституційність не були положення п.п. 4 п. 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення названого Закону №N 3668-VI.

З огляду на обумовлені положення законодавства та відомостей трудової книжки, позивач права на пенсію, за вищевказаною нормою закону не набула, так як її стаж роботи на прокурорських посадах з 01.10.1996 року по 30.09.2011року становив менше обумовленого терміну.

За таких обставин, обумовлена норма Закону не звузила права позивача, позаяк позивач на час набуття її чинності не набула права на отримання пенсії за вислугу років передбачену ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Закон України «Про прокуратуру» 14 жовтня 2014 року був прийнятий в новій редакції.

Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14 жовтня 2014 року, передбачав, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Станом на 14.10.2014 року стаж роботи позивача становив 19 років 11 місяців 14 днів, з яких: 18 років 14 днів - стаж роботи позивача на прокурорсько - слідчих посадах (з 01.10.1996року по 14.10.2014); 1 рік 11 місяців половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, а для набуття права на пенсію мав би складати 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

За таких обставин, нова редакція Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014року не звузила права позивача, позаяк позивач на час набуття її чинності не набула права на отримання пенсії за вислугу років.

Стовно ж п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким передбачено скасування норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», то на дату застосування положень даної норми закону, позивач також не набула права на отримання пенсії за вислугу років, оскільки її стаж становив 20 років 7 місяців з яких: 18років 8 місяців - стаж роботи позивача на прокурорсько - слідчих посадах (з 01.10.1996року по 01.06.2015); 1 рік 11 місяців - половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, а для набуття права на пенсію мав би складати 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців.

За таких обставин, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, як такі, що ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Острозького районного суду Рівненської області від "03" лютого 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,35800

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області пр-т Незалежності, 9,м. Острог,Рівненська область,35800

4-третій особі: - ,