Справа № 826/26537/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 березня 2016 року 08:30 №826/26537/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кобилянського К.М., суддів Мазур А.С. та Федорчука А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до 1) Державної судової адміністрації України 2) державного підприємства «Інформаційні судові системи»
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної судової адміністрації України та державного підприємства «Інформаційні судові системи», у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного підприємства «Інформаційні судові системи» щодо терміну опублікування електронної копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2015 по справі №757/34924/15-к та розголошення відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу - ОСОБА_1 під час адміністрування Єдиного державного реєстру судових рішень;

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не здійснення відповідного контролю під час ведення Єдиного державного реєстру судових рішень;

- зобов'язати державне підприємство «Інформаційні судові системи» внести відповідні зміни з метою запобігання ідентифікації фізичної особи і розголошенню відомостей, що не можуть бути відкриті для загального доступу;

- зобов'язати Державну судову адміністрацію України та державне підприємство «Інформаційні судові системи» в подальшому дотримуватись вимог чинного законодавства щодо терміну опублікуванню електронних копій судових рішень та унеможливлення ідентифікації.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачами порушено строки оприлюднення судового рішення та не здійснено знеособлення інформації про фізичну особу в тексті опублікованого судового рішення, що є порушенням норм Закону України «Про доступ до судових рішень» та свідчить про бездіяльність посадових осіб Державної судової адміністрації України, та державного підприємства «Інформаційні судові системи».

Представник державного підприємства «Інформаційні судові системи» проти позову заперечив, мотивуючи тим, що доводи позивача стосовно порушення строків оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень електронної копії ухвали у справі №757/34924/15-к не відповідають дійсності, оскільки рішення було опубліковане в день надходження. Зазначив, що порушення щодо не забезпечення знеособлення інформації про фізичну особу в тексті опублікованого судового рішення були самостійно виявлені державним підприємством «Інформаційні судові системи» та негайно усунуті, шляхом вжиття відповідних заходів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Державної судової адміністрації України проти позову заперечив, мотивуючи тим, що твердження позивача щодо порушення дати публікації процесуального документу ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки у позивача відсутні технічні можливості для фіксації дати публікації. Зазначив, що державним підприємством «Інформаційні судові системи» самостійно виявлено порушення вимог пункту 4 частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» та здійснено відповідні заходи на їх усунення, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 14.03.2016 суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

28 жовтня 2015 року на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень було опубліковано ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року по справі №757/34924/15-к.

Позивач вважаючи, що ухвала від 30 вересня 2015 року по справі №757/34924/15-к опублікована з порушеннями приписів Закону України «Про доступ до судових рішень», а її текстовий зміст порушує вимоги викладені в постанові Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року №740 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Що стосується доводів позивача стосовно порушення терміну опублікування ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року по справі №757/34924/15-к, то колегія суддів зазначає наступне.

Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України «Про доступ до судових рішень».

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначено Порядком ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 №740 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2009 №1007) (далі - Порядок №740).

Відповідно до частини другої статті 2 та частини третьої статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Абзацом другим пункту 3 Порядку №740 визначено, що адміністратор Реєстру - визначена в установленому законодавством порядку юридична особа, що здійснює заходи з технічного і програмно-технологічного забезпечення функціонування Реєстру, надання доступу до нього, забезпечує зберігання та захист даних, що містяться в Реєстрі, структурну систематизацію судових рішень відповідно до тематичних класифікаторів, створення та функціонування інформаційно-пошукової системи доступу до судових рішень, відтворення судових рішень протягом трьох робочих днів з моменту їх надходження, оприлюднення, а також виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала по справі №757/34924/15-к винесена слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2 30.09.2015, а з електронним цифровим підписом ОСОБА_2 надіслана до державного підприємства «Інформаційні судові системи» лише 24.10.2015 о 14:12:30, що підтверджується скріншотом екрану з інформацією про ЕЦП (а.с. 105) та, відповідно, 24.10.2015 о 22:10 внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, що підтверджується роздруківкою з бази даних Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с. 106).

Враховуючи, що адміністратор Реєстру зобов'язаний відтворити судове рішення протягом трьох днів з моменту його надходження, то Ухвала від 30.09.2015, яка надійшла до державного підприємства «Інформаційні судові системи» 24.10.2015 та внесена до реєстру в цей день, є такою, що внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень в межах строків визначених Законом та Порядком №740.

Отже, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність державного підприємства «Інформаційні судові системи» щодо терміну опублікування електронної копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2015 по справі №757/34924/15-к є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Що стосується доводів позивача стосовно порушення вимог з нерозголошення відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу, колегія суддів зазначає наступне.

Частина друга статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначає, що загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону України «Про доступ до судових рішень» .

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу через оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади або офіційне опублікування, не можуть бути розголошені відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

Згідно частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» до відомостей, зазначених у частині першій цієї статті, які не підлягають розголошенню, належать: 1) імена (ім'я, по батькові, прізвище) фізичних осіб; 2) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв'язку, адреси електронної пошти, ідентифікаційні номери (коди); 3) реєстраційні номери транспортних засобів, реєстраційні відомості реєстрів нерухомого майна; 4) номери банківських рахунків, номери платіжних карток; 5) інша інформація, що дає можливість ідентифікувати фізичну особу.

З роздруківки ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2015 по справі №757/34924/15-к (а.с. 29) вбачається, що в абзаці 3 резолютивної частини ухвали після слів «безготівкових коштів» зазначено: «на рахунок ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) НОМЕР_2, відкритий в ZAO RAIFFEISENBANK, Москва, Російська федерація з призначенням платежу - допомога родичів», що є порушенням пункту 4 частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Отже, державне підприємство «Інформаційні судові системи» в порушення вимог частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» залишило в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2015 по справі №757/34924/15-к номер банківського рахунку, який дає можливість ідентифікувати його власника.

В абзаці 2 вступної частини ухвали після слів «збагачення» вказано: «колишнього Першого заступника Голови Верховної Ради України», що є порушенням пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень».

З письмових заперечень відповідачів вбачається, що вони не заперечують факту порушення приписів частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» при внесенні ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2015 по справі №757/34924/15-к до Єдиного державного реєстру судових рішень.

В своїх запереченнях державне підприємство «Інформаційні судові системи» зазначило, що 11.12.2015 в ході планової робочої перевірки самостійно виявило та усунуло порушення вимог частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень», зокрема, вилучено відомості щодо посади позивача, що визначена словами «колишній Перший заступник Голови Верховної Ради України» та щодо номеру банківського рахунку, а тому підстави для зобов'язання державного підприємства «Інформаційні судові системи» внести відповідні зміни з метою запобігання ідентифікації фізичної особи і розголошенню відомостей, що не можуть бути відкриті для загального доступу - відсутні.

Водночас, суд звертає увагу на те, що вище зазначені порушення статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» були усунуті державним підприємством «Інформаційні судові системи» лише після звернення представником позивача 01.12.2015 до суду з даним позовом.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про визнання протиправною бездіяльності державного підприємства «Інформаційні судові системи» щодо розголошення відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу - ОСОБА_1 під час адміністрування Єдиного державного реєстру судових рішень.

Також, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зобов'язання державного підприємства «Інформаційні судові системи» внести зміни до опублікованої ухвали від 30 вересня 2015 року по справі №757/34924/15-к, з метою запобігання ідентифікації фізичної особи і розголошенню відомостей, що не можуть бути відкриті для загального доступу, оскільки такі зміни вже внесені.

Частиною 3 Порядку №740 визначено, що держатель Реєстру - ДСА, яка здійснює контроль за виконанням заходів, пов'язаних із захистом інформації, що міститься у Реєстрі, затверджує порядок зберігання електронних копій судових рішень, виконує інші функції із забезпечення функціонування Реєстр.

Частиною першою статті 148 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що Державна судова адміністрація України є органом у системі судової влади, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Державна судова адміністрація України, згідно пункту 11 частини першої статті 149 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та пункту 11 частини 4 Положення про Державну судову адміністрацію України, яке затверджене рішенням Ради суддів України 22.10.2010 №12 (у редакції рішення Ради суддів України від 04.06.2015 №50) забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень та Реєстру електронних адрес органів державної влади, їх посадових та службових осіб, забезпечує функціонування системи відеоконференц-зв'язку для участі осіб у засіданні суду в режимі відеоконференції.

Враховуючи, що Державна судова адміністрація України є держателем Єдиного державного реєстру судових рішень та здійснює контроль за виконанням заходів, пов'язаних із захистом інформації, що міститься у Реєстрі та забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, то позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Державної судової адміністрації України щодо не здійснення відповідного контролю під час ведення Єдиного державного реєстру судових рішень є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вимога позивача про зобов'язання Державну судову адміністрацію України та державне підприємство «Інформаційні судові системи» в подальшому дотримуватись вимог чинного законодавства щодо терміну опублікуванню електронних копій судових рішень та унеможливлення ідентифікації - задоволенню не підлягає, оскільки стосується захисту прав на майбутнє, а завданням адміністративного суду, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність державного підприємства «Інформаційні судові системи» щодо розголошення відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу - ОСОБА_1 в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2015 по справі №757/34924/15-к під час адміністрування Єдиного державного реєстру судових рішень.

3. Визнати протиправну бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не здійснення відповідного контролю під час ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з державного підприємства «Інформаційні судові системи» за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

6. Стягнути з Державної судової адміністрації України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя К.М. Кобилянський

Судді А.С. Мазур

А.Б. Федорчук