Справа № 537/4743/15-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 р. Справа № 537/4743/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання Резніченко Ю.В.

за участюпозивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданніу приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Крюківськогорайонного судум.Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2015 року по справі № 537/4743/15-а за позовом ОСОБА_1до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області провизнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Крюківського районного суду з адміністративним позовом, де просилавинести рішення, яким скасувати постанову серія АА №229267 від 02 листопада 2015р. винесену заступником Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Годиною І.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 та ч.4 ст. 165-1 КУпАП, стягнути моральну шкоду у розмірі 1360 грн. .

Постановою Крюківськогорайонного судум.КременчукаПолтавської області від 17 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі (а.с.106-107).

Позивач, не погодившись з судовим рішенням першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, попросив суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги у повному обсязі (а.с.108-114).

Апелянт зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови від 02.11.2015р., відбулась не сплата ЄСВ за серпень-вересень 2015 року по строку сплати 21.09.2015 року та 20.10.2015 року. Сума заборгованості становить 102 619, 15грн. та 250 839, 60 грн. відповідно, та відбулось несвоєчасне подання звіту, термін подачі 21.09.2015 року фактично подано 23.09.2015року, чим порушено ч.1, ч.4 ст.165 КУпАП та п.8 ст.9 Закону №2464. В той же час, позивач наголошує на тому, що в її діях відсутні події та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,ч.4 ст.165 КУпАП, та порушень п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року. Вона не вчиняла будь якого правопорушення, її бухгалтера помилково вказали невірне призначення платежу, звіт був зданий своєчасно.

Позивач в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила вирішити питання щодо судових витрат, в тому числі щодо відшкодування проїзду до суду. В той же час у повному обсязі відмовилась від вимог по відшкодуванню моральної шкоди, про що також написала письмову заяву, яка була прийняття судом апеляційної інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Неявка представника не є перешкодою для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою заступника Кременчуцької ОДНІ ТУ ДФС у Полтавській області Годиною І.І. серія АА №229267 від 02.11.2015року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1360грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1,ч.4 ст.165 КУпАП та п.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року Закону N2464-VІ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із встановленого факту допущеного порушення з боку позивача положень п.8 ст.9 Закону №2464 в частині не сплати ЄСВ за серпень - вересень 2015 року по строку сплати 21.09.2015 року та 20.10.2015 року у розмірі 102619, 15 грн. та 250839, 60 грн. відповідно, та несвоєчасне подання звіту з визначеним терміном подачі 21.09.2015 року,а фактично поданим 23.09.2015 року, за що правомірно застосовано ч.1, ч.4 ст.165-1 КУпАП.

Здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Коледж Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського ( ) перебуває на обліку в Кременчуцькій ОДПІ як платник податків та платник єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно платіжних доручень №502 від 13.08.2015, №511 від 27.08.2015, 512 від 27.08.2015, №514 від 27.08.2015, №738 від 13.08.2015, №741 від 13.08.2015, №760 від 27.08.2015, №759 від 27.08.2015, №757 від 27.08.2015, №25 від 14.09.2015, №530 від 14.09.2015, №529 від 14.08.2015, №548 від 28.09.2015, №546 від 28.09.2015, №545 від 28.09.2015, №786 від 14.09.2015, №787 від 14.09.2015, №797 від 28.09.2015, №798 від 28.09.2015, №800 від 28.09.2015, №30 від 08.10.2015 позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок Кременчуцької ОДПІ єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за серпень - вересень 2015 року в розмірі 102 619,15 грн та 250 839,57 грн відповідно.

Разом з тим, бухгалтерія позивача при заповненні платіжного документу помилково не врахувала факт часткового виділення Коледжу від Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського і перехід на самостійне ведення бухгалтерського і фінансового обліку відповідно наказу №136-1 від 02.06.2015 "Про надання Коледжу КрНУ окремих прав фінансово - господарської самостійності ", в результаті чого при перерахуванні єдиного соціального внеску до Міндоходів у Полтавській області 71010000 в призначенні платежу було вказано код ЄДРПОУ Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського ( 05385631) замість коду ЄДРПОУ Коледжу (26219150).

Таким чином, позивач на підставі вказаних вище платіжних доручень помилково здійснив перерахування єдиного внеску на неналежний рахунок.

На підставі Висновку №279 від 30.10.2015 про перерахування помилково сплачених коштів Кременчуцькою ОДПІ 30.10.2015 було перераховано помилково сплачені кошти в розмірі 462 756,56 грн. на відповідний рахунок Коледжу

Крім того, були встановлені порушення вимог щодо своєчасного подання звіту. Термін подачі 21.09.2015 року, фактично 23.09.2015року.

Згідно ч.8 ст.9 Закону №2464 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Позивача було притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 та ч.4 ст.165-1 КУпАП за порушення п.8 ст.9 Закону №2464.Питання притягнення до адмінвідповідальності врегульовано положеннями КУпАП.

Так, положеннями ч.1 та ч.4 ст.165-1 КУпАП встановлено, порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, -

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа), при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що відповідно дост. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, відсутність будь з яких ознак складу правопорушення, унеможливлює притягнення особи до відповідальності.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що податковий орган дійшов висновку про наявність у позивача протягом періоду з 24.09.2015 по 30.10.2015 недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за серпень - вересень 2015 року, в результаті чого рішенням № від 19.11.2015 застосував до Коледжу штрафні санкції та нарахував пеню в розмірі 76 859,58 грн.

Не погодившись зі вказаним спірним рішенням, 02 грудня 2015 року Коледж Кременчуцького національного університету імені М.Остроградськогозвернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 19 листопада 2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Підставами звернення до суду стало, помилковість висновків податкового органу про порушення Коледжем встановлених законом строків сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за серпень - вересень 2015 року та наявність у платника недоїмки за даним платежем в розмірі 102 619,15 грн та 250 839,57 грн відповідно. Коледж наголошував на тому, єдиний соціальний внесок позивачем було сплачено в повному обсязі без порушення встановлених законом строків, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Посадовими особами Коледжу була допущена технічна помилка в частині зазначення призначення платежу, а саме указано код ЄДРПОУ Кременчуцького національного університету імені Остроградського, у той час як слід було зазначити код ЄДРПОУ Коледжу. Разом з тим, така технічна помилка не призвела до негативних наслідків у вигляді ненадходження єдиного соціального внеску до бюджету, кошти вчасно були списані банківською установою з рахунку позивача та зараховані на рахунки бюджетної класифікації доходів з кодом виду сплати "101". У той час, зазначав, що чинним законодавством не передбачена відповідальність заповнення поля "Призначення платежу" документа на переказ платежів до бюджету (платіжного доручення) з порушенням вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) платежів до бюджету , здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Таким чином, оскаржуване рішення було прийнято без належних правових підстав, повинно бути визнано судом протиправним та скасовано, оскільки порушує права та законні інтереси позивача.

За наслідками звернення до суду та розгляду справи, Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року по адмінсправі №816/4693/15 позовні вимоги задоволені, визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 19.11.2015 року.

Під час розгляду справи, суд встановив, що вищеперелічені платіжні доручення були проведенні банком шляхом списання коштів з рахунку Коледжу та зарахування на рахунок Кременчуцької ОДПІ на наступний день їх отримання. Таким чином суд зробив висновок, що єдиний соціальний внесок за серпень - вересень 2015 року Коледжем до Державного бюджету України сплачено повністю у встановлений чинним законодавством строк, відтак не було завдано жодних матеріальних збитків державі.

Висновки відповідача-податкового органу про те, що Коледжем було несвоєчасно сплачено єдиний соціальний внесок, оскільки позивач вказав невірний код ЄДРПОУ у платіжних дорученнях на сплату єдиного внеску в призначенні платежу, що стало підставою для виникнення недоїмки за період з 24.09.2015 по 30.10.2015 та нарахування штрафних санкцій і пені, судом визнанні безпідставними.

В даному випадку, фактично посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення не взято до уваги, що вина позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення відсутня.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, питання притягнення ОСОБА_1 до адмін. відповідальності у повній мірі та нерозривно взаємопов'язано із адмінсправою №816/4693/15 в межах якої була надана правова оцінка спірним правовідносинам щодо наявності порушення вимог п.8 ст.9 Закону №2464.

З огляду на Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 року по справі 816/4693/15 за наслідками розгляду поданої апеляційної скарги Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області на Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року по адмінсправі №816/4693/15, зазначена постанова суду є такою, що набула законної сили.

А тому, з огляду на положення ч.1ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №816/4693/15, що набуло законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи, тому як такі обставини фактично встановлені та мають безпосереднє значення до ОСОБА_1, при чому обставини одні й ті самі, різниця полягає лише в виді юридичної відповідальності.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення визначений ч.4 ст.165-1 КУпАП.

Стосовно порушення вимог щодо несвоєчасного подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, термін подачі якого 21.09.2015 року, а фактично поданий 23.09.2015року колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідний звіт з додатками спрямовувались шляхом електронного декларування, які з огляду на технічні помилки не приймалися органом. Такий звіт, було також здано безпосередньо податкового органу у паперовому вигляді, про що свідчить відмітка про прийняття звіту. Згодом, після наладження Коледжем системи електронного декларування, такий звіт було здано 23.09.2015 року в електронному вигляді. Тобто, в діях ОСОБА_1 фактично відсутній склад адмінправопорушення передбачений ч.1 ст.165-1 КУпАП.

Окрім того, як вбачається з постанови про накладання адмінстягнення від 02.11.2015 року, позивача притягнуто до адмінвідповідальності за два самостійних порушень, одне з яких є несвоєчасне подання відповідного звіту (ч.1), інше ч.4 ст.165-1 КУпАП за несплату (несвоєчасну) сплату (перерахування) ЕСВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, розмір адміністративного стягнення визначений за правилами ч.4 ст.165-1 КУпАП, - вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

З огляду на встановлену відсутність в діях ОСОБА_1, що також підтверджено постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року по адміністративній справі №816/4693/15, ознак правопорушення передбачене ч.4 ст.165-1 КУпАП, за нормою якої позивача притягнуто до адмінвідповідальності та визначене адмінстягнення, суд апеляційної інстанції з огляду на відсутність правової можливості визначати, в тому числі розмір, замість відповідного органу-особи, та застосовувати адмінстягнення за інші правопорушення, приходить до висновку про необхідність визнання оскаржуваної постанови від 02.11.2015 року протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, як вже зазначалось, не підлягають розгляду, в зв'язку із відмови від їх підтримання.

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на надання неналежної правової оцінки фактичним обставинам справи та положенням норм матеріального права, привело суд першої інстанції до помилкового висновку про відмову у задоволенні вимог.

Доводи апеляційної скарги в цілому спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції з урахуванням приписів ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не приймає до уваги та вважає, що не підлягає задоволенню вимоги позивача-апелянта по стягненню з відповідача на її користь витрати, пов'язанні з приїздом її на потязі до суду апеляційної інстанції з іншої місцевості. Відповідно до ч.1 ст.91 КАС України, такі витрати, а саме пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також наймання житла, несуть сторони. Тобто, відшкодування таких витрат, як проїзд на потягу до м.Харкова законодавством не передбачено.

В той же час, з урахуванням приписів статей 87, 94, 98 КАС України, враховуючи здійснення позивачем судових витрат у вигляді сплати судового збору за подання позову у розмірі 344, 50 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 535, 92 грн., а всього на загальну суму 880, 42 грн., тому такі витрати підлягають відшкодуванню з відповідача, як суб'єкта владних повноважень на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 160, 167, 171-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 209, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2015 року по справі № 537/4743/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Година Ірини Іванівни серії АА №229267 від 02 листопада 2015 року.

Закрите провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1, ч.4 ст.165-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у загальному розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривен 42 копійок на користь ОСОБА_1.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі, яка буде виготовлена 31 березня 2016 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.