Справа № П/811/1740/15
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/1740/15

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

29 березня 2016 року м. Київ К/800/8417/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Бухтіярова І.О.,

перевіривши касаційну скаргу Маловисківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.08.2015 р.

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 р.

у справі № П/811/1740/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта»

до Маловисківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, –

В С Т А Н О В И В :

Маловисківська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.08.2015 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 р. у справі № П/811/1740/15.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 213 КАС України, до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Як встановлено суддею-доповідачем, в порушення вказаних вимог, скаржником не додано до касаційної скарги документу про сплату судового збору.

Також, Маловисківська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулась до суду з клопотанням про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суддя-доповідач, розглянувши дане клопотання, не вбачає підстав для його задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Частиною 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 р. виготовлена у повному обсязі 08.10.2015 р., тоді як касаційну скаргу було подано до суду касаційної інстанції 22.03.2016 р., тобто із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник, порушуючи питання про поновлення зазначеного процесуального строку, вказує на несвоєчасне отримання копії рішення суду апеляційної інстанції, а саме – 21.03.2016 р., у приміщенні суду першої інстанції під розписку, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції податкового органу на першому аркуші оскаржуваного рішення, однак будь-яких інших доказів наведеного матеріали касаційної скарги не містять. При цьому, жодних доказів неможливості отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції до 21.03.2016 р., заявник до касаційної скарги не додає, попри те, що скаржник стверджує про неодноразові звернення до суду апеляційної інстанції щодо отримання копії оскаржуваного рішення, у зв’язку з чим суд касаційної інстанції не може дійти беззаперечного висновку щодо дотримання відповідачем строку, визначеного ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, названа причина не вказує на поважність пропуску податковим органом строку касаційного оскарження, оскільки оскаржувана ухвала прийнята у відкритому судовому засіданні, з огляду на що скаржнику було відомо про дату, час і місце розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, а також, що штамп вхідної кореспонденції не є доказом отримання рішення суду (при наявності супровідного листа), а лише фіксує факт реєстрації кореспонденції суду в канцелярії податкового органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, скаржнику слід надати суду касаційної інстанції належні докази, якими за даних обставин можуть бути: розписка, листи, звернення, будь-які інші фактичні дані, що засвідчили б дату ознайомлення податкового органу з повним текстом ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 р., а також належні докази та обґрунтування причин неможливості отримання оскаржуваного рішення до 21.03.2016 р., з огляду на які скаржником дотримано строк на касаційне оскарження, визначений ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 цього Кодексу, або ж докази, якими б підтверджувалась поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 3 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 213 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Виходячи з наведеного та відповідно до приписів ч. 4 ст. 214 КАС України, касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення вказаних недоліків у строк протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Керуючись ст. 108, ст.ст. 210 - 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви (клопотання) Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

2. Касаційну скаргу Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без руху.

3. Встановити Ковельській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Волинській області строк для усунення недоліків касаційної скарги – протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Бухтіярова