Справа № 815/1407/16
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/1407/16

Справа № 815/1407/16

УХВАЛА

30 березня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛАСКО-АРНІКА» про стягнення суми штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Положеннями ч.3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” передбачено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою судовий збір сплачується за ставкою судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та за подання позову немайнового характеру, який подано юридичною особою – 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Також, позивачем до позовної заяви додано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 88 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач в обґрунтування свого клопотання зазначає, що Держспоживінспекція України в Одеській області є бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету. Статтею судовий збір КЕКВ 2800 (інші поточні видатки) на 2016 рік взагалі не виділено коштів в наслідок чого, на сьогоднішній день сформувалась ситуація колапсу в діяльності юридичного сектору Держспоживінспекції України в Одеській області. Зокрема, оскільки коштів на сплату судового збору не виділено, а необхідність стягнення адміністративно-господарських стягнень у судовому порядку не зникла, так як не перестали оскаржувати у судовому порядку штрафні санкції і суб’єкти господарювання. Зазначені обставини створюють сприятливі умови для ухилення суб’єктів господарювання від сплати штрафних санкцій, внаслідок чого у підприємців зникає острах перед обличчям правосуддя за порушення, що мають місце в їх комерційній діяльності, та безкарність детермінує хаос, як в окремих випадках, так і в державі взагалі, - права споживачів порушуються без жодного негативного наслідку для порушника. Державні органи втрачають важелі впливу та авторитет в очах громадськості.

З метою недопущення ухилення суб’єктів господарювання від сплати штрафних санкцій до державного бюджету, позивач просить врахувати викладені пояснення під час вирішення питання щодо звільнення Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від слати судового збору.

На підтвердження обставин викладених у клопотанні позивачем надано до суду фотокопію неналежно засвідченого проекту кошторису на 2016 рік, який взагалі не затверджений, а саме: на ньому відсутній підпис посадової особи, яка його затверджує та печатка.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ст. 70 КАС України письмові докази подаються в оригіналі.

Разом з цим, суд зазначає, що копія письмового документа є доказом, якщо вона належним чином засвідчена: суддею, нотаріусом, органом, який видав документ, або особою, яка її подала. При цьому на копії документа обов'язково зазначається прізвище та ініціали особи, яка засвідчила її справжність. Особа може засвідчувати копію документа, якщо вона звірила її з оригіналом. Не засвідчені ніким ксерокопії документів є недопустимими засобами доказування і не можуть покладатися в основну судового рішення.

Згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. № 55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії.

Розглянувши вказане клопотання позивача та наведені доводи, суддя дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення позивача від законодавчо встановленого обов’язку зі сплати судового збору, а також позивачем не надано належних доказів на підтвердження майнового стану позивача.

Дана позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року. Таку ж позицію викладено у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року № 2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Оскільки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а позивач не надав до суду документ про сплату судового збору у встановленому приписами Закону України “Про судовий збір” порядку, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Згідно зі ст.108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом надання документу про сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що адміністративний позов Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛАСКО-АРНІКА» про стягнення суми штрафних санкцій - слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 105, 106, 108, 109, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Адміністративний позов Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛАСКО-АРНІКА» про стягнення суми штрафних санкцій – залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків у 5-денний строк з дня отримання ухвали суду та роз’яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та у строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Суддя С.М. Корой