Справа № 826/4237/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 березня 2016 року м. Київ № 826/4237/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бережної О.О., начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Білан С.В. про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2 до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бережної О.О., начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Білан С.В. про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з частиною першою статті 181 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, бездіяльності державної виконавчої служби, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що у кримінальній справі №2604/28988/12, провадження №1/755/224/13, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, за наслідками задоволення цивільного позову потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_5 коштів в рахунок відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат, пов'язаних з правовою допомогою, 19.12.2013 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчі листи.

Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 24.07.2014 відкрито виконавчі провадження №44136450 (з примусового виконання виконавчого листа №1/755/224/13, виданого 19.12.2013 про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1) та №44136739 (з примусового виконання виконавчого листа №1/755/224/13, виданого 19.12.2013 про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2.).

В подальшому, виконавчі провадження, боржником у яких є ОСОБА_5, в тому числі ВП №44136450 та №44136739 об'єднані у зведене виконавче провадження № 45194239.

При цьому, виконавчі листи видані згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва № 2604/28988/12 від 28.08.2013 за наслідками розгляду цивільного позову заявленого у кримінальній справі.

Відповідно до статті 28 КПК України (в редакції 1960 року) особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно статті 328 КПК України (в редакції 1960 року) постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, зазначений позов заявляється в рамках кримінальної справи з метою процесуальної економії часу та враховуючи наявність доказів в кримінальній справі, однак у відповідності до норм чинного законодавства такий позов може бути пред'явлений в порядку цивільного судочинства, якщо особа не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі або пред'явлений цивільний позов залишений без розгляду.

Разом з тим, за приписами статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

З аналізу вказаних норм вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення суду за цивільним позовом не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція також викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 01 грудня 2015 року №К/800/45728/15, від 25 лютого 2016 року №К/800/1765/16.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку, оскільки позивачі є стягувачами у зведеному виконавчому провадженні та спірні правовідносини виникли у межах виконання виконавчих листів, виданих згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2013 за наслідками розгляду цивільного позову заявленого у кримінальній справі, суд дійшов висновку, що даний позов не підсудний Окружному адміністративного суду міста Києва, а повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчі документи.

Наведене вище відповідає також правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 13 січня 2016 року у справі №6-2850цс15, згідно якого у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами Цивільного процесуального кодексу України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Як встановлює частина друга статті 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Пунктом 1 частини першої статті 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим суд відмовляє у відкритті провадження та роз'яснює позивачам, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства судом, що видав виконавчі документи.

Керуючись ст. ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бережної О.О., начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Білан С.В. про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати позивачам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко