Справа № 826/20321/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Роменської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

до

Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про

стягнення податкового боргу у розмірі 100 931 398,04 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Роменська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення податкового боргу у розмірі 100 931 398,04 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що вказані податкові повідомлення-рішення скасовані у судовому порядку. Щодо решти податкового боргу, заявленого до стягнення, відповідачем наголошено, що останній не має безпосереднього відношення до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», як до окремого платника податків та відокремленої юридичної особи, оскільки виник під час реалізації умов договору простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність з освоєння та розробки родовищ вуглеводів (без створення юридичної особи) від 21.07.2015 №999/97, одним з учасників якого є відповідач.

У судовому засіданні 12.01.2016 ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Слід одразу зазначити, що заяви позивача про зміну позовних вимог, які надійшли через канцелярію суду 11.02.2016, 15.02.2016, 04.03.2016 та 10.03.2016, суд не приймає до розгляду, з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту вказаних заяв, останні містять посилання позивача на сплату відповідачем розміру податкової заборгованості, визначеної при первісному зверненні до суду, у повному обсязі. Водночас, за твердженням контролюючого органу, у Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» знову, вже після звернення з даним позовом до суду, виник новий податковий борг з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у сумі 97 541 709,03 грн., який, згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком, виник починаючи з 30.10.2015.

Таким чином, у вказаних заявах мова йде про заборгованість зі сплати податкового зобов’язання, що виник за інший податковий період, ніж заявлений первісно до стягнення, та виник вже після звернення з розглядуваним позовом до суду.

Крім того, у відповідності до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі від 22.04.2011 №571/11/13-11, збільшення вимог у разі внесення подання про стягнення коштів за податковим боргом має місце в тому разі, коли збільшується сума заявленого до стягнення боргу, що виник у той самий податковий період із тих самих підстав (наприклад, за тією самою податковою декларацією чи на підставі того самого податкового повідомлення-рішення). Якщо ж податковим органом заявлені вимоги про стягнення коштів за податковим боргом, який виник із різних підстав (у різних податкових періодах, на підставі різних процедур узгодження тощо), у цьому разі має місце об'єднання однорідних позовних вимог.

Відтак, розглядувані заяви є не заявами про зменшення (збільшення) позовних вимог, які позивач, у силу ч. 1 ст.137 Кодексу адміністративного судочинства України, може подати до суду протягом всього часу судового розгляду, а за свою правовою природою відповідають заяві про зміну предмету або підстави адміністративного позову, яка може бути подана виключно до початку судового розгляду справи по суті.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Крім того, за твердженням позивача, Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» протягом 2014-2015 років подано до контролюючого органу розрахунки податкових зобов’язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

На підставі викладеного, як зазначено у позовній заяві та доданих до неї матеріалів, у Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» виникла податкова заборгованість, у зв’язку з чим сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 21.05.2015 №608-23, згідно з якою за вказаним платником станом на 20.05.2015 обліковується податкова заборгованість у загальному розмірі 62 857 940,99 грн. Дана податкова вимога направлена відповідачу 21.05.2015 та отримана останнім 26.05.2015, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи наявну у публічного акціонерного товариства «Укрнафта» податкову заборгованість, позивач звернувся з позовом до суду.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі – ПК України).

Так, відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків, зокрема, зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі – податкова декларація) – документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Разом з тим, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення (п. 58.1 ст. 58 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 58.2 ст. 58 ПК України).

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, приписами п. 59.5 ст. 56 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Крім того, суд звертає увагу, що у розумінні положень пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг – сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Так, згідно з ч. 3 та 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відтак, станом на момент розгляду даної справи судом податкові зобов’язання, визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, наразі не набули статусу узгоджених, а тому стягненню не підлягають.

Щодо решти податкової заборгованості відповідачем надано суду копії платіжних доручень на підтвердження сплати останньої. Крім того, позивачем у письмових поясненнях зазначено, що станом на момент розгляду справи судом вказаний розмір податкової заборгованості погашено.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного вбачається, що розмір податкової заборгованості, заявлений до стягнення, наразі є погашеним (неузгодженим в частині податкових повідомлень-рішень), з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання її копії повного тексту.

Суддя А.С. Мазур