Справа № 805/5102/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення розгляду справи

"30" березня 2016 р. справа № 805/5102/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 р. у справі № 805/5102/15-а (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування наказу № 204 від 09.11.2015 року у частині, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування наказу № 204 від 09.11.2015 року «Про визнання правочинів нікчемними» Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. у частині визнання нікчемним правочину (трансакції) з внесенням позивачем 09.07.2015 року на власний банківський рахунок у ПАТ «Радикал Банк» грошових коштів у сумі 200000 грн. із призначенням платежу: «Внесення коштів на власний рахунок», зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєву А.М. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок включення до їх числа позивача, яким необхідно здійснити виплати (відшкодувати кошти) за вкладом в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.07.2015 року між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» було укладено договір банківського рахунку № 18562/П-1, яким відкрито рахунок у гривні НОМЕР_1. Згідно квитанції № 13386 від 09.07.2015 року позивачем внесено на власний рахунок у ПАТ «Радикал Банк» грошові кошти у сумі 200000 грн. із призначенням платежу: «внесення коштів на власний рахунок». Факт трансакції також підтверджується повідомленням № 3560/15 від 18.11.2015 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвою Анною Миколаївною винесено наказ № 204 від 09.11.2015 року «Про визнання правочинів нікчемними», яким зокрема визнано нікчемним правочин (трансакції) з внесенням позивачем 09.07.2015 року на власний банківський рахунок у ПАТ «Радикал Банк» грошових коштів у сумі 200000 грн. із призначенням платежу «внесення коштів на власний рахунок». 18 листопада 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвою А.М. на адресу позивача направлено повідомлення № 3560/15 в порядку статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), яким повідомлено позивача, що відповідно до положення частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, є нікчемний правочин (трансакція) з внесення позивачем 09.07.2015 року на власний банківський рахунок у ПАТ «Радикал Банк» грошових коштів у сумі 200000 грн. із призначенням платежу: «внесення коштів на власний рахунок». На думку позивача, відповідачем не надано доказів наявності підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону № 4452-VI, внаслідок яких правочин є нікчемним. Позивач вважає наказ протиправним, оскільки кошти було внесено позивачем в касу ПАТ «Радикал Банк» 09.07.2015 року для поповнення власного рахунку, тобто, позивач вніс власні готівкові кошти на власний банківський рахунок.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.241-244).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підтвердження внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи (квитанція № 13386 від 09.07.2015 року), який є єдиним передбаченим законодавством документом, який підтверджує належне внесення ним коштів до банківської каси. Апелянт також зазначає, що відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, правочин можливо вважати нікчемним, лише у тому випадку, якщо умови договору передбачають переваги (пільги), які не передбачені законодавством та документами банку. При цьому, договір укладений позивачем не передбачає жодних пільг (переваг) для позивача. Крім того, вказує на те, що частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI містить вичерпний перелік підстав для визнання правочинів нікчемними та не передбачає такої підстави нікчемності правочину, як: здійснення трансакції одночасно з відображенням інших трансакції, здійснених в одній касі банку одним касиром. Апелянт зазначає, що оскільки безпосередньо не має доступу до проведення операцій із грошовими коштами в банку, навіть за умови неналежного виконання працівниками банку своїх посадових обов'язків, позивач як добросовісна сторона договору банківського вкладу не повинен нести відповідні негативні наслідки.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд першої інстанції в судовому рішенні зазначив про те, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами регулюються Законом № 4452-VI.

Разом з тим, судовою колегією встановлено, що постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 03 липня 2015 року обговоривши внесений Головою Верховного Суду України проект конституційного подання, постановлено звернутися до Конституційного Суду Країни з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону № 4452-VI положенням ст. 6, частини першої ст. 8, частини четвертої ст. 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої ст. 41 Конституції України.

Верховним Судом України на виконання постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 03 липня 2015 року внесено до Конституційного Суду України конституційне подання щодо відповідності (конституційності) Закону № 4452-VI положенням ст. 6, частини першої ст. 8, частини четвертої ст. 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої ст. 41 Конституції України.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України (www.ccu.gov.ua), стосовно конституційних подань, що перебувають на розгляді Конституційного Суду України, та згідно з хронікою розгляду справ у Конституційному Суді України: 10 лютого 2016 року Конституційний Суд України на засіданні продовжив розгляд питання щодо відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону № 4452-VI. Суд прийняв Ухвалу про відкриття конституційного провадження у справі. Здійснюється підготовка справи до розгляду на одному із засідань Суду.

Відповідно до частин 2, 3 статті 61 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині. У разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

У частині другій статті 67 Закону України «Про Конституційний Суд України» визначено, що ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, Верховній Раді України та Кабінету Міністрів України.

Наведені обставини свідчать, що Конституційним Судом України розглядається справа щодо конституційності (відповідності Конституції України) положень Закону № 4452-VI, застосованого у спірних правовідносинах вказаної адміністративної справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного або іншого судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Колегія суддів зазначає, що підстава зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають значення для даної справи, в іншій справі та допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

На підставі викладеного судова колегія вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження до набрання законної сили рішення Конституційного суду України на підставі конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону № 4452-VI.

Керуючись ст. 156, 195, 197, 198 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження в адміністративній справі № 805/5102/15-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування наказу № 204 від 09.11.2015 року у частині, зобов'язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішення Конституційного Суду України на підставі конституційного подання Верховного Суду України з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року № 13 щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.А. Васильєва

С.В. Жаботинська