Справа № 825/272/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м.Чернігів Справа № 825/272/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Гунази Ю.Є.,

представника відповідача Шульги В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' до Державної екологічної інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними дій, припису та його скасування

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' (далі - ТОВ ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'', товариство, позивач) до Державної екологічної інспекції в Чернігівській області (далі - Інспекція, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, вчинені під час перевірки та оформленні Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 14.12.2015 року № 205/05; визнати протиправним та скасувати припис державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Чернігівській області Олуковатого В.В. від 14.12.2015 № 205/05.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.2015 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області (далі-інспектор) проведено перевірку дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, результати якої відображені в акті № 205/05. В подальшому видано припис № 205/05 від 14.12.2015, яким приписано товариству вчинити ряд дій на усунення виявлених порушень. Однак позивач не погоджується з вказаними порушеннями, тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовільнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, зазначивши, що під час проведення перевірки ТОВ ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' інспектором Державної екологічної інспекції у Чернігівській області виявлено ряд порушень вимог Закону України "Про охорону атмосферного повітря", Водного кодексу України та Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". У зв'язку з цим, керуючись статтею 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" складено припис, яким зобов'язано усунути порушення вимог природоохоронного законодавства. Представник відповідача зазначив, що інспектор діяв відповідно до чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

ТОВ ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'', () зареєстроване Києво - Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 08.10.2002 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля паливно-мастильними матеріалами.

29.06.2014 між ТОВ "Автобансервіс" (орендадавець) та ТОВ "ПРЕМ'ЄР-ЛІГА" (орендар) укладено договір оренди № 32/АБ-14 відповідно до умов якого останньому передано у строкове платне володіння та користування автозаправний комплекс, розташований за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Бобрик, вул. Петровського, 21 (140 км траси Київ-Москва) (далі - АЗС або об'єкт).

Згідно пункту 5.1.5 договору оренди № 32/АБ-14 від 20.06.2014, ТОВ "Автобансервіс" (орендодавець) зобов'язаний дотримуватись вимог природно-екологічного законодавства України та отримувати відповідно до вимог природно - екологічних і санітарно-гігієнічних норм (нормативів) дозвільну документацію щодо експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки - АЗС, в тому числі щодо лімітів та викидів в атмосферу (а.с.36).

14.12.2015 відповідно до наказу № 134 та направлення на перевірку № 134, посадовими особами Інспекції проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТОВ "ПРЕМ'ЄР-ЛІГА", результати якої відображені в акті № 205/05 (а.с.14-31).

В ході перевірки встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та водопостачання води з власної артезіанської свердловини здійснюється ТОВ ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' без відповідних дозволів.

14.12.2015 інспектором складено припис № 205/05, яким приписано вчинити ряд дій на усунення виявлених порушень, зокрема: не допускати викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; оформити дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря; надати до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області довідку про кількість викинутих забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення АЗС с. Бобрик Ніжинського р-ну, Чернігівської області за період з 23.09.2014 по 14.12.2015; не допускати забору води з артезіанської свердловини, за відсутності дозволу на спеціальне водокористування; оформити дозвіл на спеціальне водокористування на власну артезіанську свердловину на АЗС в с. Бобрик Ніжинського р-ну, Чернігівської області; надати до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області довідку про кількість забраної води з артезіанської свердловини АЗС с. Бобрик, Ніжинського р-ну за період з 23.09.2014 по 14.12.2015

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вимогами припису, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується та виходить з наступного.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон № 1264-ХІІ).

В свою чергу, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V.

Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.01. 2009 р. за № 18/16034 (далі - Порядок № 464) визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Так, згідно пунктів 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.11- 4.14, 4.19, 4.22 Порядку № 464, під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Перевірка здійснюється на території суб'єкта господарювання - на виробничих майданчиках, у цехах, у місцях розташування обладнання, земельних ділянках, у тому числі територій та об'єктів природно-заповідного фонду, шляхом візуального огляду із застосуванням, у разі необхідності, інструментально-лабораторного, радіаційного та інших методів контролю.

При здійсненні перевірок на об'єктах, діяльність чи експлуатація яких пов'язана із впливом на довкілля шляхом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, скидів у водні об'єкти, розміщення відходів, забруднення ґрунтів, проводиться перевірка здійснення суб'єктом господарювання інструментально-лабораторних вимірювань при виробничому контролі за дотриманням встановлених нормативів, а також, у разі необхідності, здійснення відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання за дотриманням суб'єктами господарювання встановлених нормативів.

Державні інспектори під час здійснення перевірок мають право:

-вимагати усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища;

-відбирати зразки продукції, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного контролю, відповідно до закону;

-вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного контролю;

-давати обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

Перевірка проводиться за оригіналами або належним чином оформленими копіями документів, наданими керівником або уповноваженою ним особою суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюється перевірка.

У разі виявлення фальсифікацій або підробок документів державні інспектори зазначають про це в акті перевірки та передають відповідні матеріали до правоохоронних органів згідно із законодавством.

За фактами виявлених під час перевірки порушень державний інспектор має право одержувати усні або письмові пояснення від керівника або уповноваженої ним особи, особи, відповідальної на об'єкті за стан дотримання вимог природоохоронного законодавства. Такі пояснення долучаються до матеріалів перевірки.

За результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

Не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, пропозицій, а також інформації, наданої правоохоронними органами.

В останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки.

На підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Як вже зазначалось вище, 14.12.2015 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Чернігівській області проведено перевірку, в ході якої встановлено, що на підставі договору оренди № 32/АБ-14 від 20.06.2014, укладеного між ТОВ "Автобансервіс" та ТОВ "ПРЕМ'ЄР-ЛІГА", останньому передано у строкове платне володіння та користування автозаправний комплекс, розташований за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Бобрик, вул. Петровського, 21 (140 км траси Київ-Москва) (далі - АЗС або об'єкт). Документи дозвільного характеру на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та спеціальне водокористування оформлені на ТОВ "Автобансервіс", а не TOB "ПРЕМ'ЄР-ЛІГА", що, на думку відповідача, є порушенням ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України та ст.10,11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Також виявлено джерело викидів забруднюючих речовин серед яких є дихальні клапани ємкостей для зберігання палива та пістолети роздавальних колонок.

Оцінюючи правомірність такої вимоги, суд виходить з наступного.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначає Закон України "Про охорону атмосферного повітря" (далі Закон № 2707-XII).

Так, відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Закону № 2707-XII, викиди - це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Водночас відповідно до підпункту 1.15.4 пункту 1.15 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7, джерело забруднення атмосфери - це об'єкт, з якого поширюється забруднююча речовина.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 11 Закону № 2707-XII, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

Згідно статті 1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 748 від 07.08.2013 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002, пунктом 2 якого зазначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Статтею 3 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльнос ті" передбачено основні принципи державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності одним із яких є зменшення рівня державного регулювання господарської діяльності (п.п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльнос ті"). Тобто на переконання суду в даному випадку отримання двох дозволів на один і той же об'єкт, при наявності його у орендодавця об'єкту, є порушенням вказаного принципу державної політики в цьому питанні.

Позивачем надано суду дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -1 строком на 10 років з 12.11.2007 по 12.11.2017, виданий 07.10.2007 Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища в Чернігівській області на орендодавця - ТОВ "Автобансервіс" (а.с. 42).

Доказів, які б підтверджували, що товариством на час проведення перевірки здійснювались викиди в атмосферне повітря з джерела, яке не відображено у Дозволі № -1 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідачем суду не надано.

Відповідач як на підставу правомірності свого рішення посилається на приписи частини 4 статті 4-1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", якою передбачено, що у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об'єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування (далі - устаткування) підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом. Відповідальність за використання (експлуатацію) приміщень та обладнання покладається на особу, визначену відповідним договором.

Водночас відповідно до частини 2 статті 2 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV дія цього Закону не поширюється на відносини у сфері ліцензування господарської діяльності (крім відносин щодо видачі документів дозвільного характеру, необхідних для отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності), охорони державного кордону, державної митної справи, державного експортного контролю, державного регулювання ринків фінансових послуг, охорони державної таємниці (провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею), захисту економічної конкуренції, а також на дозвільну систему, що поширюється на операції зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими матеріалами і речовинами, сильнодіючими отруйними речовинами, дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії, дозвільну діяльність у сфері цивільної авіації.

Бензин, який є речовиною, що обумовлює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відноситься до 4 класу токсичності (малотоксичні) у класифікації сильнодіючих отруйних речовин (СДОР), в основу якої покладені граничнодопустимі концентрації СДОР у повітрі робочої зони, тобто являється сильнодіючою отруйною речовиною, відтак відповідно до вищезазначеного, дія цього Закону не поширюється на дозвільну систему, що поширюється на операції з сильнодіючими отруйними речовинами.

Посилання відповідача на лист Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної адміністрації від 02.03.2016 № 03-03/522, в якому зазначено, що TOB "ПРЕМ'ЄР-ЛІГА" відноситься до потенційно небезпечних об'єктів, тому при здійсненні господарської діяльності вказаному товариству необхідно мати документи дозвільного характеру згідно чинного законодавства, суд до уваги не бере, оскільки лист носить інформаційний характер.

Оцінюючи ж правомірність вимог припису щодо зобов'язання товариства отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, суд приходить до переконання, що отримання двох дозволів на один і той же об'єкт є порушенням принципу державної політики, передбаченого п.п. 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльнос ті", та відповідачем не надано достатніх документальних доказів, які б підтверджували, що товариством на час проведення перевірки здійснювались викиди в атмосферне повітря з джерела, яке не відображено у Дозволі № -1.

Щодо вимог припису про отримання позивачем дозволу на спеціальне водокористування, суд зазначає таке.

Водокористування, у розумінні статті 1 Водного кодексу України (далі - ВК України), це використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Відповідно до положень статті 42 ВК України, водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними.

Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води.

Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними.

Суд акцентує увагу на тому, що законодавець чітко визначив критерії первинного та вторинного водокористувача. Так, з аналізу процитованих норм видно, що визначальним у визначенні первинного водокористувача є наявність у нього власних водозабірних споруд, тоді як вторинний не має власних споруд та користуються водозабірними спорудами і стічними системами первинного водокористувача на умовах, встановлених між ними.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини першої статті 44, стаття 49 Водного кодексу України).

Отже чинним законодавством передбачено обов'язок отримання суб'єктами господарювання дозволу на спеціальне, яке дає право на їх використання.

Додатково суд зазначає, що відповідно до пункту 4 статті 55 ВК України, передача водогосподарських споруд іншим водокористувачам є підставою для припинення права спеціального водокористування.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ "Автобансервіс" отримано дозвіл на спеціальне водокористування терміном дії з 10.10.2011 до 10.10.2016 (а.с.46). Доказів на підтвердження припинення права спеціального водокористування ТОВ "Автобансервіс" суду не надано.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини першої статті 43 ВК України, водокористувачі мають право: використовувати водні об'єкти на умовах оренди; передавати для використання воду іншим водокористувачам на визначених умовах.

Так, 23.06.2014 між ТОВ "Автобансервіс" (орендодавець) та ТОВ ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' (орендар) укладено додаткову угоду до договору оренди № 32/АБ-14 від 20.06.2014, відповідно до умов пунктів 5.1.6, 5.2.7.1, 5.2.7.2 якої, орендодавець зобов'язується належним чином обліковувати водоспоживання орендаря (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнанням. Водовикористання та водовідведення здійснюється орендарем в межах лімітів, встановлених для орендодавця Дозволом на спеціальне водокористування. Орендар зобов'язується дотримуватися лімітів, передбачених пунктів 5.2.7.1 даного Договору (а.с.112).

Отже угода до договору не суперечить пунктам 2, 6 частини першої статті 43 ВК України, відповідно до якої водокористувачі мають право: використовувати водні об'єкти на умовах оренди; передавати для використання воду іншим водокористувачам на визначених умовах.

Наказом Державного комітету статистики України "Про затвердження типових форм первинного обліку" №264 від 27.07.1998 р., затверджено та з 1 січня 1999 року введено в дію типові форми первинного обліку з використання води:

- ПОД-11 "Журнал обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнаннями";

Згідно вимог зазначеного наказу, основою для заповнення статистичної звітності за формою N 2-тп (водгосп) є дані журналів первинного обліку. Кожне підприємство (організація, установа) повинне мати укрупнену балансову схему прямоточного, оборотного водопостачання та водовідведення із зазначенням та нумерацією місць виміру забору (приймання) та скидання води, а також пунктів передачі її іншим споживачам.

Журнал обліку водоспоживання водовимірювальними приладами та обладнанням ведеться саме ТОВ "Автобансервіс" (а.с. 113).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також те, що законодавець не передбачив необхідність та обов'язок отримувати різними суб'єктами дозволи на спеціальне водокористування на один і той же водний об'єкт, суд дійшов висновку про неправомірність та, відповідно, безпідставність вимог відповідача звернутих до товариства щодо необхідності отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача не відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права, оскільки в даному випадку результатом вчинених дій став припис про усунення порушень, оскаржуючи який в повній мірі позивачем реалізовується право на судовий захист та виявляється можливість у відновленні порушених прав та інтересів в даних правовідносинах.

Тому в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, вчинених під час перевірки та оформленні Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 14.12.2015 № 205/05, слід відмовити.

При вирішені цього спору суд керується положеннями статті 19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер, а позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути частину понесених ним і документально підтверджених судових витрат у даній справі пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Припис державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Олуковатого В.В. Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 14.12.2015 № 205/05.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції в Чернігівській області судові витрати в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' ().

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко