Справа № 554/710/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.02.2016 Справа № 554/710/16-а
Справа № 554/710/16-а
Провадження № 2-а/554/50/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про зобов'язання вчинити дії,

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві (далі- Управління) про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування адміністративного позову позивачка зазначила, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві та отримує пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На даний час позивачка працює суддею Київського районного суду м. Полтави. Починаючи з 1 квітня 2015 року їй було припинено виплату пенсії.

Вважає, що невиплата їй пенсії з 1 червня 2015 року є істотним порушенням її прав, що і стало підставою звернення її до суду з цим адміністративним позовом.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача Управління у судове засідання не з'явилася, просила суд розглядати справу за її відсутності, надавши письмові заперечення проти задоволення позову, в якому вказала, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії, щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Державну службу», «Про судоустрій та статус суддів», пенсія не виплачується

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та у своїх міркуваннях виходить із наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, яке видане Пенсійним фондом України.

На даний час позивач працює суддею Київського районного суду м. Полтави, посада якої згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відноситься до державної служби.

З 1 червня 2015 року позивачці призупинено виплату пенсії.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ внесені зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно ст. 47 Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про статус народного депутата України», Законом України «Про прокуратуру», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Разом з тим відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України»,«Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивачка, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», у зв'язку з чим передбачені ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати пенсії позивачці відпали.

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть буди обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що за захистом порушеного права позивачка звернулася 29 січня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що підлягають поновленню права та інтереси позивачки шляхом відновлення виплати з 29 липня 2015 року пенсії, призначеної їй відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю зазначених в абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 № 1058-IV підстав для її невиплати, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві відновити з 29 липня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551, 20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Савченко