Справа № 826/6589/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6589/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лянтрикот» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лянтрикот» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лянтрикот» (далі - Позивач, ТОВ «Лянтрикот») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ДПІ в Оболонському районі) про: визнання протиправними дії ДПІ в Оболонському районі щодо прийняття рішення №117/26-54-11-01-68 від 25.03.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Лянтрикот»; визнання протиправним та скасування рішення №117/26-54-11-01-68 від 25.03.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Лянтрикот».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, оскільки на момент прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містився запис про відсутність Позивача за місцезнаходженням, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує на неповне дослідження судом всіх фактичних обставин справи та перевірку їх доказами, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

У судовому засіданні повноважний представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд задовольнити вимоги останньої у повному обсязі.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Вирішуючи вказану справу, суд першої інстанції встановив, що ТОВ «Лянтрикот» зареєстроване платником податку на додану вартість ДПІ у Печерському районі міста Києва ДПС та має відповідне свідоцтво №200055640 від 06.07.2012 року.

За наслідками проведених підрозділом податкової міліції ДПІ у Святошинському районі відповідних заходів виявлено, що ТОВ «Лянтрикот» відсутнє за місцезнаходженням - м. Київ, пр-т. Московський 17/1, про що начальником ОУ ДПІ в Оболонському районі складено довідку від 11.02.2015 року №2270 про відсутність Позивача за місцезнаходженням (т. 1 а.с. 52-53).

На підставі відомостей, вказаних зазначеній довідці, податковим органом прийнято рішення від 16.02.2015 року №339 про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18-ОПП (т. 1 а.с. 107-108) та направлено державному реєстратору повідомлення за формою № 18-ОПП від 16.02.2015 року №675/9/26-54-11-01-50/339 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (т. 1 а.с. 51).

Крім того, матеріали справи свідчать, що 16.02.2015 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції Цукренко І.М. на адресу Позивача було направлено повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу у зв'язку із отриманням від державної податкової інспекції повідомлення про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням (т. 1 а.с. 215).

Зі змісту наявного у матеріалах витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що 24.02.2015 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції Грінчак В.В. внесено запис №4032507 про підтвердження відомостей про юридичну особу, вчинений на підставі відповідної реєстраційної картки ТОВ «Лянтрикот» (т. 1 а.с. 210-213).

При цьому 24.03.2015 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції Цукренко І.М. внесено запис №5032507 про відсутність юридичної особи за вказаною адресою (т. 1 а.с. 214).

Рішенням ДПІ в Оболонському районі від 25.03.2015 року №117/26-54-11-01-68 (т. 1 а.с. 12-13) було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Лянтрикот» у зв'язку з тим, що платник відсутній за своїм місцезнаходженням, що підтверджено відомістю з ЄДР про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою від 24.03.2015 року №5032507.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що 30.03.2015 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції Цукренко І.М. внесено запис №6032507 про підтвердження відомостей про юридичну особу на підставі відповідної реєстраційної картки ТОВ «Лянтрикот» (т. 1 а.с. 217-220).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції за результатами системного аналізу приписів ст. 184 ПК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130, Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588, прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки, на думку суду, Відповідачем було повністю дотримано процедуру встановлення місцезнаходження Позивача та прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. При цьому судом зауважено, що Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зокрема, протиправністю дій державного реєстратора щодо внесення запису про відсутність ТОВ «Лянтрикот» за місцезнаходженням, доказів оскарження таких дій у встановленому законом порядку не надав.

З таким твердженням суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин порядок та умови реєстрації осіб як платників ПДВ, підстави анулювання реєстрації платників податку на додану вартість врегульовано Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Відповідач визначив підпункт «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Приписи п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу визначають, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Порядок реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру врегульовано Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130 (далі - Положення №1130).

Відповідно до п. 5.5 Положення №1130 Анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава - підпункт «ж» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Пунктом 5.6 Положення №1130 визначено, що за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.

Один примірник рішення зберігається в обліковій справі (реєстраційній частині) платника податків. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України є, зокрема, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі - Закон).

Відповідно до ч. 11 ст. 19 Закону юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

З матеріалів справи вбачається, що датою державної реєстрації ТОВ «Лянтрикот» є 18.01.2012 року, що свідчить про те, що Позивач зобов'язаний подати протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу. При цьому, зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що 24.02.2015 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві внесено запис №4032507 про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Водночас, відповідно до абз. 2 ч. 12 ст. 19 Закону у разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Приписи ч. 14 ст. 19 Закону визначають, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Однак, колегією суддів враховується, що направленню органом доходів і зборів повідомлення державному реєстратору про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням передує встановлена чинним законодавством процедура.

Так, у відповідності до вимог Податкового кодексу України та з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 затверджено Порядок обліку платників податків і зборів (далі - Порядок №1588).

Відповідно до п. 12.1 Порядку №1588 з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи контролюючих органів, до функцій яких належить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців контролюючими органами після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Зі змісту п. 12.2 Порядку №1588 вбачається, що при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно п. 12.4 Порядку №1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

При цьому, приписи п. 12.5 вказаного Порядку закріплюють, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №19 (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17.05.2010 року №336 (далі - Положення №336).

Так, зокрема, відповідно до пп. пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 Положення №336 щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Згідно п. 3.2 Положення №336 у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Пунктом 4.2 Положення № 336 закріплено, що підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою.

У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно: якщо платник податків зареєстрований за адресою жилого приміщення (квартири), опитати власника такого приміщення (квартири) (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, та оформити відповідно такі заходи (пояснення або рапорт); якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт).

Отже, з наведених норм вбачається, що Положенням № 336 встановлено чіткий перелік дій, які обов'язково повинні бути вчинені у разі незнаходження платника податків.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів на підставі аналізу зазначених норм приходить до висновку, що підрозділ органу ДФС надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом 2 ч. 12 ст. 19 Закону, лише після здійснення передбачених Порядком №1588 та Положенням №336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.10.2015 року у справі №1570/6714/2012, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15.07.2014 року у справі №К/800/10010/14, від 08.07.2015 року у справі №К/800/15921/15, від 14.12.2015 року у справі №К/800/17591/14, від 28.01.2016 року у справі №К/800/38371/15, від 17.02.2016 року у справі №К/800/60812/14.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог протокольної ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 року ДПІ в Оболонському районі було надано копію складеного 15.01.2015 року на ім'я начальника оперативного Управління ДПІ в Оболонському районі запиту №3321/26-54-15-01-22 на встановлення місцезнаходження платника податків - ТОВ «Лянтрикот» у зв'язку зі складанням робочою групою протоколу відпрацювання підприємств, які в стадії переходу до Відповідача (т. 1 а.с. 105). Даний запит, як випливає з його змісту, було складено на виконання вимог Положення №336.

Однак, судовою колегією враховується, що згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, окрім доказів складання запиту на встановлення місцезнаходження платника податків, в якому зафіксовано, поряд з іншим, інформацію про керівників юридичної особи та її засновників (у тому числі відомості щодо їх місця проживання (місцезнаходження), Відповідачем не надано суду доказів щодо підтвердження вчинення будь-яких інших дій, передбачених Положенням №336, спрямованих на встановлення місцезнаходження ТОВ «Лянтрикот», а тому колегія суддів вважає, що довідка про встановлення місцезнаходження платника податків від 11.02.2015 №2270 складена з порушенням вимог чинного законодавства і не могла бути підставою для прийняття рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність підприємства за юридичною адресою та направлення повідомлення за формою №18-ОПП від 16.02.2015 року №675/9/26-54-11-01-50/339.

Разом з тим, як було неодноразово зазначено раніше, підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України є, зокрема, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Оскільки, як було встановлено раніше, на момент прийняття рішення від 25.03.2015 року №6306/10/36-54-11-01-50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Лянтрикот» існував запис Державного реєстратора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 24.03.2015 року №5032507 про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою, а факт підтвердження відомостей про юридичну особу зареєстровано державним реєстратором 30.03.2015 року за №6032507, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій податкового органу щодо винесення оскаржуване рішення про анулювання реєстрації Позивача платником ПДВ.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 11.08.2015 року у справі №К/800/65788/14, ухвалі від 24.06.2015 року у справі №К/800/10288/13.

Водночас, колегією суддів враховується, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2015 року яка набрала законної сили 05.01.2016 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.03.2016 року №826/15746/15/3193/16, задоволено позов ТОВ «Лянтрикот» до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про: визнання протиправними дії державного реєстратора Відділу державної реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Цукренко І.М. щодо направлення 16.02.2015 року ТОВ «Лянтрикот» повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу; визнання протиправними дії державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Цукренко І.М. щодо внесення 24.03.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №5032507 про відсутність юридичної особи - ТОВ «Лянтрикот» за місцезнаходженням; скасування внесеного державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Цукренко І.М. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №5032507 від 24.03.2015 року про відсутність юридичної особи - ТОВ «Лянтрикот» за місцезнаходженням.

Тобто, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено порушення процедури внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 24.03.2015 року відомостей про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, які стали підставою для прийняття Відповідачем рішення від 25.03.2015 року №117/26-54-11-01-68.

Таким чином, оскільки, як було встановлено раніше, на момент прийняття рішення від від 25.03.2015 року №117/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Лянтрикот» існував запис Державного реєстратора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 24.03.2015 року №5032507 про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою, який у встановленому законом порядку було скасовано, а також встановлено безпідставність направлення Відповідачем повідомлення за формою №18-ОПП Відділу державної реєстрації, колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом протиправно винесено оскаржуване рішення про анулювання реєстрації Позивача платником ПДВ.

З наведеного випливає, що на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції відсутні обставини, що були підставою для прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ, у зв'язку з неправомірністю дій суб'єктів владних повноважень, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування даного рішення.

При цьому колегією суддів враховується, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, КАС України у ч. 2 ст. 11 визначає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З наведеного випливає, що суд першої інстанції повинен був, насамперед, встановити правомірність або протиправність оскаржуваного рішення шляхом надання йому правової оцінки з урахуванням вимог ст. 2 КАС України. Разом з тим, судом першої інстанції вказаного вище зроблено не було, чим останній порушив норми процесуального права та прийшов до передчасних висновків.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявлених Позивачем вимог, оскільки при вирішенні питання про обґрунтованість рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ Позивачу Окружним адміністративним судом м. Києва не було перевірено наявність правових підстав для ініціювання податковим органом процедури внесення запису про відсутність ТОВ «Лянтрикот» за місцезнаходженням.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду - скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 6 ст. 94 КАС України закріплено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ДПІ в Оболонському районі на користь ТОВ «Лянтрикот» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 109,62 грн., сплачених згідно квитанцій від 10.04.2015 року №62 (а.с. 4) (в частині 73,08 грн.) та від 06.07.2015 року №5933939 (а.с. 66) (в частині 36,54 грн.), пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лянтрикот» - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лянтрикот» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішення - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25 березня 2015 року №117/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Лянтрикот» (ПН 38005403).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лянтрикот» (ПН 38005403) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 109 (сто дев'ять) гривень 62 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.