Справа № 826/20942/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 березня 2016 року м. Київ № 826/20942/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача 1 про закриття провадження у справі

за позовомАсоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності»
до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
про визнання протиправними дій, скасування наказу,
за участю представників сторін:

від позивача: Захарова О.О., Старицька Ю.Ю.;

від відповідача 1: Дейко Є.А.;

від відповідача 2: Гаврюшенко В.В.

ВСТАНОВИВ:

Асоціація «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 19.06.2015 р. № 60 «Про прийняття змін № 2 до ДСТУ 3415-96» в повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо погодження Державному підприємству «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» внесення змін № 2 до ДСТУ 3415-96 «Система сертифікації УкрСЕПРО. Реєстр Системи».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

В судовому засіданні представником відповідача 1 заявлено клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що ДП «УкрНДНЦ» не здійснює управлінські функції, а лише в межах передбачених Статутом приймає участь у визначенні пріоритетних напрямків розвитку сфери стандартизації. Вимоги позивача не є публічно-правовими, оскільки позивач просить скасувати наказ, який є внутрішнім документом підприємства, що порушує, на думку представника відповідача 1, норми КАСУ. При цьому, зауважує, що ДП «УкрНДНЦ» не є суб'єктом владних повноважень, а тому даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представники позивача заперечували проти задоволення заявленого клопотання з огляду на його необґрунтованість.

Представник відповідача 2 підтримав заявлене клопотання.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин є законність наказу ДП «УкрНДНЦ» від 19.06.2015 р. № 60, яким внесено зміни в ДСТУ 3415-96 та за ДП «УкрНДНЦ» закріплено функції, які згідно чинного законодавства належать Міністерству економічного розвитку і торгівлі України, а саме: ведення реєстру державної системи сертифікації, чим, на думку позивача, порушено права всіх органів сертифікації.

ДП «УкрНДНЦ» Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 745-р було передано до сфери управління Мінекономрозвитку.

В січні 2015 року на ДП «УкрНДНЦ» Законом України «Про стандартизацію» від 5 червня 2014 року N 1315-VII та Статутом ДП «УкрНДНЦ», затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 30.12.2014 № 1491 було покладено функції національного органу стандартизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктами 1, 7, 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

Відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи владного суб'єкта.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що оскільки відповідачем 2 у даній справі є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем 1 є суб'єкт, якому чинним законодавством делеговано повноваження суб'єкта владних повноважень, суд приходить до висновку, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про помилковість позиції представника відповідача 1 щодо не належності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, а тому вважає, що в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про закриття провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М.Погрібніченко

В.П.Шулежко

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2016 р.