Справа № 233/7045/15-а
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/7045/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Костянтинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача по справі, в якому зазначив, що обіймає посаду керівника ТОВ «Сади Донбасу». 24 грудня 2015 року на адресу підприємства поштовим звязком надійшла постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП за порушення п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» несплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за вересень 2015 року, від 16.12.2015 року серія АА № 218569 винесена заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ОСОБА_2 Постанову від 16 грудня 2015 року вважає незаконною, оскільки її винесено без проведення представниками відповідача відповідної перевірки платника податків та складення акту перевірки, зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про звірку баз даних на думку позивача є недостатнім для документування податкового правопорушення; зобовязання зі сплати єдиного соціального внеску підприємством є на сьогоднішній день неузгодженим, оскільки з 14 березня 2015 року по 22 вересня 2015 року ТОВ «Сади Донбасу» було звільнено від нарахування, сплати і звітності єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно із Законом України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», так як перебувало на окупованій території, починаючи з 23 вересня 2015 року підприємство щомісячно звітує і сплачує щомісячні суми єдиного соціального внеску згідно норм діючого законодавства. Протокол у справі про адміністративне правопорушення АА №729639 від 03 грудня 2015 року, на підставі якого винесено вище вказану постанову, складений особою, якій не надано не це повноважень з огляду на п.1 ст. 255 КУпАП, оскільки він повинен складатися уповноваженою на те особою органів внутрішніх справ (Національної поліції), а органи доходів і зборів уповноважені лише розглядати справи за ст. 165-1 КУпАП. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про час і місце його вчинення, відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а так само підпис цієї особи та не викладено мотиви відсутності його підпису у протоколі; позначку про те, що він відмовився від підпису вважає неправдивою, оскільки його не було повідомлено про дату, час і місце складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності; відсутній акт перевірки, складений у відповідності до норм податкового кодексу. У звязку з викладеним просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 2550,00 грн. від 16 грудня 2015 року серія АА № 218569, провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та доповнив обґрунтування позовних вимог, пославшись на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року у попередній аналогічній справі, якою скасовано рішення суду першої інстанції та частково задоволено його позовні вимоги (а.с. 37).

Представник відповідача у судове засідання не зявився з поважних причин, надав письмові заперечення у яких зазначив, що порушень з боку ОДПІ під час документування правопорушення допущено не було, позивач повідомлявся про час складання протоколу про адміністративне правопорушення та його розгляд як шляхом телефонування, так і відправкою відповідних документів рекомендованими відправками. У звязку з неявкою позивача акт про неявку та протокол про адміністративне правопорушення були складені без його участі (а.с.22-34).

Дослідивши подані позивачем та представником відповідача документи та матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, всебічно і повно зясував всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив.

03 грудня 2015 року представником відповідача відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 729639 відповідно до ст. 165-1 ч. 5 КУпАП, згідно якого позивачем порушено п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за вересень 2015 року в сумі 77495,96 грн. по граничному строку сплати 20.10.2015 року, особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за порушення ч. 3 ст. 165-1 КУпАП ( а.с. 5).

Про дату, час і місце складення протоколу позивача повідомлено листом від 10 листопада 2015 року № 2677/10/05-14-17-01 на адресу підприємства ТОВ «Сади Донбасу», що вбачається з копії поштового повідомлення, опису вкладення та квитанції про відправлення листа (а.с. 25-26).

Актом щодо неявки для складання, ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення керівника ТОВ «Сади Донбасу» встановлено факт неявки для складання, ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення керівника ТОВ «Сади Донбасу» ОСОБА_1 ( а.с. 27).

Примірник протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 729639 від 02 грудня 2015 року Костянтинівською ОДПІ згідно копії чеку відділення поштового звязку, опису вкладення направлено на адресу позивача 05 грудня 2015 року та одержано ним 10 грудня 2015 року відповідно копії поштового повідомлення (а.с. 28-31).

На розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.165-1 КУпАП 19 листопада 2015 року до приміщення Костянтинівської ОДПІ позивач не зявився, про що було складено відповідний акт від 16 грудня 2015 року (а.с. 32).

16 грудня 2015 року заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 винесено постанову серії АА № 218569 про накладення адміністративного стягнення на керівника ТОВ «Сади Донбасу» ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. щодо несплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2015 року на суму 77495,96 грн. по граничному строку сплати 20 жовтня 2015 року, особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за порушення ч. 3 ст. 165-1 КУпАП (пост. 218534 від 19.11.2015 року), чим порушено п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Наведені у постанові АА № 218569 від 16 грудня 2015 року відомості про нараховані суми єдиного соціального внеску та розмір недоїмки підтверджуються також наданим представником відповідача роздрукуванням з автоматизованої системи обліку щодо платника податків 30736395 ТОВ «Сади Донбасу» (а.с. 33-34).

30.09.2015 року відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-318-23 у розмірі 415101 грн. 13 коп. (а.с. 9).

Позивачем до ДФС України на зазначену вище вимогу подано скаргу (а.с. 10-12), відомості про результати її розгляду в матеріалах справи відсутні.

ТОВ «Сади Донбасу» перебуває на обліку у Костянтинівської ОДПІ з 23 вересня 2015 року, що визнається сторонами.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності застосування податковим органом до керівника підприємства штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною восьмою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

За приписами пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобовязаннями із сплати єдиного внеску зобовязань із сплати податків, інших обовязкових платежів, передбачених законом, або зобовязань перед іншими кредиторами зобовязання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобовязаннями, крім зобовязань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 року № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обовязки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Згідно п. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Згідно ст. 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п. 20.1.41 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.

Згідно вимог ст. 234-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (ст. 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення. Отже у разі незгоди з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, встановлено законодавче право її оскарження до суду.

Згідно до ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім п. 4 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 жовтня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/18327/14 від 26 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 року у справі №К/800/19383/15 клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року задоволено та зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суді.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року у справі №К/800/19383/15 задоволено частково касаційну скаргу Кабінету Міністрів України, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. №1053».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» знаходилось у м. Донецьку до 23.09.2015 року, відповідно до пункту 1 статті 1 Переліку від 30.10.2014 року та Переліку від 02.12.2015 року м. Донецьк входить до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 11 цього Закону внесено зміни до Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «"Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року 2Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Спірна постанова податкового органу серії АА № 218569 від 16.12.2015 року прийнята саме в період дії Закону № 1669.

З огляду на викладене, встановлено, що положення, передбачені п. 9 3 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обовязків, визначених статтею 6 цього Закону, поширюються на позивача як платника єдиного внеску.

Крім того, слід зазначити, що п.п. б) п. 8 ст. 11 Закону № 1669 встановлюється лише граничний термін подання заяви і позивач такої можливості не позбавлений.

За таких обставин, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» звільняється від виконання своїх обовязків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану згідно вимог Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а підстав для притягнення керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до адміністративної відповідальності немає. Крім того, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, оскільки попередня постанова від 19 листопада 2015 року серії АА № 218534 про притягнення позивача протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 КУпАП, скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року (справа № 233/6572/15-а). Тобто відсутня кваліфікуюча ознака «повторно».

Таким чином, позовні вимоги в частині скасування постанови серії АА № 218569 від 16.12.2015 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550, 00 грн. підлягають задоволенню, оскільки в діях (бездіяльності) позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень. Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС.

Керуючись ст.ст.158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2015 року, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 16 грудня 2015 року серії АА № 218569 заступника начальника Костянтинівської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 - керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді накладення штрафу у розмірі 2550, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя