Справа № 2а-4584/11/1070
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2016 р. м. Київ К/9991/44287/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Загороднього А.Ф.,

секретар судового засідання Іванова Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, третя особа Іванківський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року ОСОБА_5 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що з 18 серпня 2011 року звільнений з органів внутрішніх справ України за підпунктом «є» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Посилаючись на незаконність звільнення у зв'язку з тим, що його підстави не відповідають дійсності, просив поновити на роботі на посаді міліціонера ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Іванківського районного відділу (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Також просив поновити строк звернення до суду, у обґрунтування причин пропуску якого зазначав, що з даним позовом спочатку звернувся до Іванківського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства та ухвалою судді від 23 вересня 2011 року було відмовлено у відкритті провадження у зв'язку з порушенням правил підсудності.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 проходив службу на посаді міліціонера ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Іванківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 16 серпня 2011 року №967 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з поставкою на військовий облік) за підпунктом «є» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни), з 18 серпня 2011 року.

Службовим розслідуванням було встановлено, що 02 липня 2011 року близько 11 год. 30 хв. працівником з організації дорожнього руху з обслуговування Іванківського та Поліського районів капітаном міліції Мусієнком С.В. на службовій автостоянці Іванківського районного відділу виявлено факт керування ОСОБА_5 власним транспортним засобом. Інспектором дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції Іванківського району прапорщиком міліції Роговцем М.М. за вказівкою начальника відділу Державної автомобільної інспекції Іванківського району майора міліції Шереметьєва І.В. щодо ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд на стан сп'яніння проводився в приміщенні Іванківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області за допомогою приладу DRAGER ALKOTEST №6820, який показав 2.36 (проміле). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі ОСОБА_5 відмовився в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Надати пояснення відмовився.

Постановою апеляційного суду Київської області від 06 жовтня 2011 року притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не було надано доказів протиправності його звільнення з органів внутрішніх справ та незаконності наказу від 16 серпня 2011 року №967 о/с.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України

Відповідно статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Статтею 18 Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій не перевірили дотримання відповідачем вимог статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо строку виконання дисциплінарного стягнення. Адже, як встановлено судами попередніх інстанцій, дисциплінарне стягнення було накладено 07 липня 2011 року, а виконано 16 серпня 2011 року. Суди не перевірили чи перебував позивач у відпустці, відрядженні або тимчасовій непрацездатності, що могло вплинути на строки виконання дисциплінарного стягнення.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: