Справа № 818/94/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 р. Справа №818/94/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - Власенкової Т.В.,

представника відповідача - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/94/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог-2010"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діалог-2010» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2013 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 716899грн. та податкове повідомлення-рішення від 08.12.2015р. №/70015 про зменшення розміру залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість на 612665грн., з яких: 15104грн. - сума завищення від'ємного значення, яка була врахована у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні періоди, та 597561грн. - сума завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, винесені Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області.

Свої вимоги мотивує тим, що на думку позивача, відповідачем були прийняті протиправні податкові повідомлення-рішення, що призвело до порушення його прав та законних інтересів. Зокрема, податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2013р. підлягає скасуванню, оскільки форма декларації з ПДВ, затверджена наказом Мінфіну України від 25.11.2011р. №1492 (в редакції наказу Мінфіну України від 17.12.2012р. за №1342), не передбачає наявності рядка 18.2, тобто рядок 18.2, як зазначено в акті камеральної перевірки №1495/22-05/37053126/9 від 30.10.2013р., в бланку декларації з ПДВ взагалі відсутній. У декларації з ПДВ за вересень 2013р, поданій товариством до ДПІ у м. Сумах 21.10.2013р. на початок поточного (звітного) періоду існував залишок від'ємного значення попереднього (звітного) періоду (серпень 2013 р.) в сумі 732174грн. (ряд.21 та 21.2 декларації з ПДВ за вересень 2013р.). За наслідками господарської діяльності за вересень 2013 року у підприємства існувало (ряд.18) позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 15275грн. (ряд.9 мінус ряд.17 декларації). На кінець звітного періоду (30.09.2013р.) у позивача залишок від'ємного значення (після вирахування позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду (рядок 21 мінус рядок 18) склав 716899грн. (ряд.22 та 24 декларації з ПДВ за вересень 2013р.). В додатку 2 до декларації з ПДВ за вересень 2013 року, у стовпчику 2 таблиці «звітній (податковий) період, у якому виникла сума» зазначено правильний період - вересень 2013 р., адже мова йде у даному випадку про суму 716899грн. (стовпчики 3 та 5 таблиці), яка сформувалася шляхом віднімання від залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 21 декларації за вересень 2013 року мінус рядок 18 декларації за вересень 2013 року). У наступні звітні періоди сума 716899грн. була використана у декларації з ПДВ за жовтень 2013р. і жодних зауважень зі сторони відповідача з цього приводу не надходило. Отже, позивач не допустив порушення норм податкового законодавства, у зв'язку з чим висновки контролюючого органу, викладені в акті камеральної перевірки №1495/22-05/37053126/9 від 30.10.2013р., є необґрунтованими. Щодо податкового повідомлення-рішення від 08.12.2015р. №/70015 зазначає, що відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України однією з підстав для самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, є дані перевірок результатів діяльності платника податків, які свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. Проте, перевірка саме діяльності товариства з використанням первинних бухгалтерських документів, що складалися за результатами конкретних господарських операцій, за якими сформовано відповідні показники, наведені в податковій декларації за лютий 2015 року, не проводилася. При перевірці використано лише податкову звітність. Тому відсутні підстави для зменшення розміру від'ємного значення з ПДВ, оскільки Податковим кодексом України не передбачено заходів фінансового впливу за порушення порядку заповнення податкової декларації. Крім того, всупереч положень п.86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення №/70015 було винесено не протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а лише через вісім місяців, а саме 08.12.2015р., що є додатковою підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи оскаржувані рішення законними та обґрунтованими, винесеними на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірок позивача, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснив, що платником в додатку 2 «Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2)» до декларації з ПДВ за вересень 2013р. було зазначено період виникнення від'ємного значення «вересень 2013р.», тоді як згідно з декларацією з ПДВ за вересень 2013р. «Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9) (позитивне значення) (р.18.2) відсутнє, внаслідок чого товариством завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) по декларації з ПДВ за вересень 2013 року на суму 716899грн. (по періоду фактичного виникнення червень 2011 року). Отже, винесене ДПІ у м. Сумах податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2013 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість є правомірним. З приводу вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.12.2015р. №/70015 зазначив, що платником додаток 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року не заповнено, тобто розрахунок суми бюджетного відшкодування не проведено. Таким чином, підпункт «б» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу у податковій декларації за лютий 2015 року, а саме суму від'ємного значення, яку платник податку виявив бажання повернути (відшкодувати) на рахунок у банку, заповнено у розмірі 601634грн., а необхідно 0 грн. Таким чином, ТОВ «Діалог-2010» завищено суму від'ємного значення, яка була врахована у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, що виник за попередні звітні періоди (ряд.23.1), у розмірі 15104грн. та завищено від'ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 24), на 597561грн. Також, на думку відповідача, посилання позивача на порушення контролюючим органом строку прийняття податкового повідомлення-рішення від 08.12.2015р. №/70015 є безпідставними через те, що після надіслання платнику 23.04.2015р. акта камеральної перевірки від 17.04.2015р. №905/18-19-15-01/37053126 до листопада 2015 року до ДПІ у м. Сумах не надходило повідомлення про його вручення товариству. Тому 18.11.2015р. директору СД УДППЗ «Укрпошта» направлено лист №64248/18-19-15-01 щодо надання інформації про стан вручення листа ТОВ «Діалог-2010», у відповідь на який 23.11.2015р. повідомлено, що відповідно до вимог п.122 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх до пересилання, у зв'язку з чим надати запитувану інформацію не має можливості. В подальшому, 04.12.2015р. ДПІ у м. Сумах було складено довідку №951/37053126 «Про неможливість вручення акту перевірки», а 08.12.2015р. - винесено спірне податкове повідомлення рішення. Тобто відповідачем дотримані вимоги п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, що регулює порядок надіслання (вручення) податкових повідомлень-рішень платникам податків, та вимоги п.86.8 ст.86 цього ж Кодексу щодо строків їх прийняття (а.с.100-102).

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Посадовою особою ДПІ у м. Сумах проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за вересень 2013 року ТОВ «Діалог-2010» (), за результатами якої складено акт №1495/22-05/37053126/9 від 30.10.2013р. (а.с.18-21).

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, п.4.6.4 Розділу V «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011р. №1492 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів України №143 від 10.02.2012р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2011р. №1490/20228).

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2013 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 716899грн. (а.с.12).

Крім того, посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за лютий 2015 року ТОВ «Діалог-2010» (), за наслідками якої складено акт від 17.04.2015р. №905/18-19-15-01/37053126 (а.с.22-23).

Зокрема, у висновках акту перевірки вказано про порушення товариством п.200.4 ст.200 Розділу V, п.33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, а також порушення п.5 розділу 5, п.6,7 розділу 9 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2015р. №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015р. №13).

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 08.12.2015р. №/70015 про зменшення розміру залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість на 612665грн., з яких: 15104грн. - сума завищення від'ємного значення, яка була врахована у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні періоди, та 597561грн. - сума завищення від'ємного значення з податку на додану вартість (а.с.16).

Не погоджуючись із прийнятими щодо нього податковими повідомленнями-рішення, ТОВ «Діалог-2010» звернулося із позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 Кодексу посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Кодексу податкова декларація розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст.49 Кодексу).

Форма податкової декларації, яка встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.46.5 ст.46 ПК України), а саме наказом Мінфіну України від 25.11.2011р. №1492 (в редакції наказу Мінфіну України від 17.12.2012р. за №1342) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), не передбачає наявності рядка 18.2, як це зазначено в акті камеральної перевірки №1495/22-05/37053126/9 від 30.10.2013р. (а.с.19).

Стосовно висновку відповідача про завищення ТОВ «Діалог-2010» залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.21), на суму 732174грн. (по періоду фактичного виникнення червень 2011 року) за рахунок визначення періоду залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, по якому відсутнє від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного періоду, слід зазначити, що з копії податкової декларації за вересень 2013р. вбачається, що на початок поточного (звітного) періоду існував залишок від'ємного значення попереднього (звітного) періоду (серпень 2013 р.) в сумі 732174грн. (ряд.21 та 21.2) (а.с.51-58).

При цьому, в рядку 18 декларації вказано про наявність у підприємства позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 15275грн. (ряд.9 мінус ряд.17 декларації).

Отже, на кінець звітного періоду (30.09.2013р.) у позивача залишок від'ємного значення (після вирахування позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду (рядок 21 мінус рядок 18) склав 716899грн. (ряд.22 та 24 декларації з ПДВ за вересень 2013р.)

Таким чином, в додатку 2 до декларації з ПДВ за вересень 2013 року, у стовпчику 2 таблиці «звітній (податковий) період, у якому виникла сума» (стовпчики 3 та 5 таблиці) правомірно вказано вересень 2013р., а не червень 2011 року, як це стверджує в акті перевірки контролюючий орган, оскільки сума 716899грн. сформувалася шляхом віднімання від залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 21 декларації за вересень 2013 року мінус рядок 18 декларації за вересень 2013 року).

Наявність залишку від'ємного значення попереднього (звітного) періоду (серпень 2013 р.) в сумі 732174грн. підтверджується копією декларації з ПДВ за серпень 2013 року (додаток №2) (а.с.69-73).

В подальшому, в жовтні 2013 року сума 716899грн. була включена до рядка 22 (залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду (рядок 21 мінус рядок 18)) (а.с.74-81).

Згідно з п.4.6.4 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011р. №1492 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів України №143 від 10.02.2012р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2011р. №1490/20228) якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст.200 ПК України визначено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Враховуючи, що в рядку 22 декларації за вересень 2013 року вказано про наявність від'ємного значення відповідного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду (рядок 21 мінус рядок 18), в сумі 716899грн. та зазначення цієї ж суми в додатку 2 до декларації, твердження відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства є безпідставними, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.11.2013 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість визнаються судом обґрунтованими.

Водночас, варто зауважити, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.06.2015р. у справі №818/1316/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2013р., винесене також на підставі акту камеральної перевірки №1495/22-05/37053126/9 від 30.10.2013р., яким ТОВ «Діалог-2010» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 15275грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 3818грн.75коп. (а.с.24-42).

Суд приймає до уваги вказану вище постанову під час вирішення спору у даній справі, оскільки висновок ДПІ у м. Сумах про порушення товариством п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України та п.4.6.4 Розділу V Порядку №1492 та про заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, та, як наслідок, про необхідність зменшення суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (по періоду вересень 2013 року)? був зроблений з урахуванням суми в розмірі 15275грн.

На переконання суду, задоволенню підлягають також і позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.12.2015р. №/70015 про зменшення розміру залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість на 612665грн.

А саме, відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Кодексу контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем було допущено помилку: згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2015 року (№ від 20.03.2015р.) платником зазначено р.24 Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі 612765грн. Декларація з ПДВ за лютий 2015 року (№ від 20.03.2015р.) мала від'ємне значення, таким чином, р.20.1 не заповнюється (а.с.43-50, 59-65).

Слід зазначити, що ст.14 Податкового Кодексу наведено визначення понять, які вживаються в Кодексі, однак в даній статті поняття помилки відсутнє.

Пунктом 54.3 ст.54 ПК України не встановлена відповідальність за сам факт допущення помилок у заповненні податкової звітності.

Враховуючи вищенаведене, Податковим кодексом України не передбачено визначення помилки та відповідальності за неї.

Крім того, згідно з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків лише в тому разі, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Проте, в даному випадку діяльність платника податків з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення господарських операцій, за наслідками яких сформовано податковий кредит за спірний період, ДПІ у м. Сумах не перевірялася, що виключає можливість зменшення розміру залишку від'ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2015 року оскаржуваним позивачем податковим повідомленням-рішенням від 08.12.2015р. №/70015.

Зокрема, одним із способів здійснення податкового контролю, передбачених у п.62.1 статті 62 ПК України, є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Порядок проведення камеральної перевірки визначено у статті 76 ПК України, відповідно до якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Зважаючи на імперативні приписи п.75.1 ст.75 ПК України, суд вважає, що під час камеральної перевірки податкової звітності контролюючий орган не має об'єктивної можливості та не вправі аналізувати господарську діяльність платника на предмет дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі конкретних господарських операцій (правочинів). Адже під час такої перевірки не можуть використовуватися первинні та облікові документи платника податків, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення та будь-які інші матеріали, визначені ст.83 ПК України як матеріали, що є підставами для висновків під час проведення перевірок.

Відтак, за наслідками камеральних перевірок контролюючий орган не вправі самостійно визначати платнику суму податкового та грошового зобов'язання згідно з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновків, що з боку позивача було допущено лише порушення порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачена нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме статтею 163-1, у вигляді застосування до порушників (керівників та інших посадових осіб підприємств, установ, організацій) штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням 08.12.2015р. №/70015 контролюючим органом було неправомірно зменшено розмір залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість на 612665грн., у зв'язку з чим воно має бути скасовано.

При цьому, щодо посилання позивача на порушення передбаченого п.86.ст. 86 ПК України десятиденного строку для винесення податкового повідомлення-рішення необхідно відмітити, що окремі порушення встановленої процедури прийняття податкового повідомлення-рішення не можуть слугувати підставою для звільнення платника податків від відповідальності.

За таких обставин, Сумський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 КАС України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню на корить позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 19943грн.46коп. (а.с.3).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог-2010" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.11.2013 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 716899грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.12.2015р. №/70015 про зменшення розміру залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість на 612665грн., з яких: 15104грн. - сума завищення від'ємного значення, яка була врахована у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні періоди, та 597561грн. - сума завищення від'ємного значення з податку на додану вартість.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог-2010" (40024, м. Суми, вул. Харківька,30, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (40000, м. Суми, площа Покровська,2) суму судового збору в розмірі 19943грн.46коп. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок три грн. сорок шість коп.)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 29.03.2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова