Справа № П/811/3394/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2016 рокусправа № П/811/3394/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року по справі № П/811/3394/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо не розгляду впродовж законодавчо встановленого строку заяви позивача та порушення п.7 ст.118 та ст. 121 Земельного кодексу України; скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відмову щодо надання позивачу до 2 га землі для ведення особистого селянського господарства ДС-31-11-0.21-314/22-15 від 02.06.2015 року; зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2015 року щодо надання земельної ділянки та прийняти рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року даний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області стосовно не розгляду впродовж законодавчо встановленого строку заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, зареєстрованої Центром надання адміністративних послуг Новомиргородської районної державної адміністрації 23 лютого 2015 року за №715/02/2015. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, викладеної у листі №ДС-31-11-0.21-314/22-15 від 02 червня 2015 року. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 лютого 2015 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Не погодившись з таким рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції не з'ясовано інші фактичні дані, які мають значення для справи, зокрема, не враховано наявність у відповідача дискреційних повноважень, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з'ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Також апелянт зазначив, що земельна ділянка, якої стосувалась заява позивача, була віднесена до масиву з якого передбачалось надання землі учасникам АТО. За таких обставин апелянт вважає, що обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги виходить з того, що останню необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач 23 лютого 2015 року з метою реалізації свого права на землю через Центр надання адміністративних послуг Новомиргородської районної державної адміністрації (далі ЦНАПНРДА) звернувся до відповідача з заявою стосовно надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.34). До заяви надавались копія паспорта та графічні матеріали з місцем бажаного розташування земельної ділянки.

Розглянувши заяву, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 02 червня 2015 року повідомило позивача про відмову в задоволенні заяви з тих підстав, що запропонована ОСОБА_1 земельна ділянка віднесена до земельного масиву передбаченого для подальшої передачі учасникам АТО (а.с.41).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги та зобов'язавши відповідача повторно розглянути заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вона розглянута за межами законодавчо встановленого строку, а сама відмова у задоволенні заяви ОСОБА_1 є не обґрунтованою, безпідставною, а тому протиправною.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції спір по суті вирішено вірно з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із положеннями частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що наведеними нормами встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання.

Крім того, ці норми передбачають, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких, уповноважені органи у місячний термін приймають одне з відповідних рішень. При цьому таке рішення має бути умотивоване з посиланням на норми права відповідно до ст. 2 КАС України, яке суд перевіряє.

Судами встановлено, що заява позивача подана через ЦНАПНРДА 23 лютого 2015р. та зареєстрована у ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 19 березня 2015 року (а.с.34), однак фактично розглянута останнім 02 червня 2015 року, тобто з порушенням встановленого місячного строку.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо наявної бездіяльності відповідача, яка полягала у не розгляді відповідачем заяви позивача у встановлений строк відповідає фактичним обставинам справи.

Слід зазначити, що частина сьома статті 118 ЗК України направлена на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

З аналізу наведеної норми вбачається, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. Тому у суду не має підстав вважати приорітетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Між тим, відмовляючи у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач вказав на ту обставину, яка не передбачена у частині сьомій статті 118 ЗК України, а саме що бажана земельна ділянка віднесена до земельного масиву передбаченого для подальшої передачі учасникам АТО. При цьому слід зазначити, що будь-якого юридичного оформлення включення земельної ділянки для використання за певним призначенням у встановленому законом порядку на час прийняття рішення не було.

Таким чином підстава, з якої відповідач виніс оскаржуване рішення, не узгоджується з приписами частини сьомої статті 118 ЗК України, яка містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу.

Отже висновок суду про протиправність дій відповідача при відмові у наданні дозволу на розробку проекту з землеустрою за заявою позивача є обґрунтованим, а тому відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків у встановлений статтею 118 ЗК України строк з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Виходячи з того, що за приписами ст.. 2 КАС України перевірка правомірності оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень здійснюється виходячи з мотивів, що стали підставою для його прийняття, та обставин, що існували на час його прийняття, суд першої інстанції обґрунтовано не надавав оцінки доказам стосовно обставин, що виникли пізніше і не стосуються підстав прийняття оскаржуваного рішення (а.с. 42-48).

Доводи апелянта про те, що суд своїм рішенням втрутився у дискреційні повноваження відповідача, є недоречними, оскільки такі повноваження не є безумовними і здійснюються у відповідності до вимог законодавства. При цьому суд, встановивши порушення при прийнятті рішення вимог законодавства, обґрунтовано скасував таке рішення, але, не перебираючи на себе повноважень суб'єкта владних повноважень (його дискреційних функцій), зобов'язав повторно розглянути заяву особи у встановленому законом порядку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування або зміни постанови суду.

Оскільки при поданні Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області апеляційної скарги сплата судового збору була відстрочена до ухвалення рішення і за результатами апеляційного розгляду справи в задоволенні його апеляційної скарги слід відмовити, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1607,76 грн. (за три вимоги немайнового характеру).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року по справі № П/811/3394/15 - залишити без змін.

Стягнути до Спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1607,76 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко