Справа № 362/1127/15-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Київ К/800/28959/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області, уточнивши який просила визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати його провести їй перерахунок та виплату з 26 квітня 2010 року пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % заробітної плати з урахуванням сум грошової винагороди, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації на підставі довідки управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області від 2 лютого 2015 року № 573/03.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2015 року позов задоволено частково, визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, допомоги на оздоровлення згідно довідки від 6 лютого 2015 року № 693/04, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 відсотків заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно довідки від 6 лютого 2015 року № 693/04 з 1 березня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, позовні вимоги за період з 26 квітня 2010 року по 2 вересня 2014 року залишено без розгляду. Позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови перерахувати пенсію державного службовця ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області від 2 лютого 2015 року № 573/03, зобов'язано відповідача здійснити з 1 лютого 2015 року перерахунок та виплату пенсії позивачки у розмірі 90 % заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням інших виплат, включених до довідки управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області від 2 лютого 2015 року № 573/03, з урахуванням проведених виплат та індексації. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області, з 18 листопада 2009 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % заробітної плати за останнім місцем роботи.

2 лютого 2015 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Однак, відповідач відмовив їй у вказаному перерахунку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань повинні бути враховані при обчисленні позивачці пенсії державного службовця, оскільки вони входять до системи оплати праці і на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та інші виплати, зазначені у довідці управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області від 2 лютого 2015 року № 573/03, на які позивачці були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати, мають враховуватись при обчисленні пенсії державного службовця. При цьому, суд апеляційної інстанції залишив без розгляду частину позовних вимог ОСОБА_4 за період з 26 квітня 2010 року по 2 вересня 2014 року на підставі ст. ст. 99, 100 КАС України, оскільки позивачкою пропущено строк звернення до суду, поважних підстав пропуску такого строку не встановлено.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується з таких підстав.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону України визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що допомога на оздоровлення, грошова винагорода державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, матеріальна допомога при вирішенні соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 14 та 28 травня 2013 року, 4 березня 2014 року (справи № № 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14).

За таких обставин, коли на отримувані позивачкою згідно довідки від 2 лютого 2015 року № 573/03 суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших виплат були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, то зазначені суми виплат повинні враховуватись в заробіток (дохід) для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а відтак суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині.

Крім того, обґрунтованим є й висновок суду апеляційної інстанції про те, що перерахунок пенсії позивачки повинен здійснюватись у розмірі 90 % від суми її заробітної плати, оскільки відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 8 липня 2015 року (справа №732/48/15-а).

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на законі.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.

Що стосується постанови суду першої інстанції, то вона обґрунтовано скасована судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк