Справа № 826/22242/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представника відповідача - Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві представника третьої особи - ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик»Борисюк Л.П., Грибан І.О., Собківа Я.М. Приходько К.М. Мельник А.В. Орендівського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича та Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство № 7» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бастен» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасдорсервіс»), Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 року ТОВ «Будівельне підприємство № 7» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. (відповідач-1), Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (відповідач-2), третя особа: ТОВ «Бастен» (правонаступник ТОВ «Пасдорсервіс»), ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» в якому просило скасувати рішення відповідача-1 про державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі, а саме: виробничу базу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м. за ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» та зобов'язати відповідача-2 поновити запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «Пасдорсервіс» (правонаступник ТОВ «Бастен») на нежитлові будівлі, а саме: виробничу базу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. про державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі, а саме: виробничу базу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м. за ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв О.О. та третя особа - ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик», не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернулися з апеляційними скаргами, в яких зазначають, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просять скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

29.03.2016 через службу діловодства суду директором підприємства позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на те, що не має можливості направити в судове засідання повноважних представників у зв'язку з закінченням строків дії виданих довіреностей. Участь директора підприємства позивача також не є можливою у зв'язку з участю в засіданні КМДА цього дня.

Проте, колегія суддів вважає, що клопотання директора підприємства позивача про відкладення розгляду справи не може бути задоволено, оскільки дане відкладення може призвести до затягування строків розгляду справи, та як наслідок вчинення таких дій - порушення судом норм процесуального права. Крім цього, на підтвердження даного клопотання, позивачем не надано жодних доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. 29.12.2010 за заявою ТОВ «Будівельне підприємство № 7» був складений акт про протест простого векселя серії АА № 1049610, складеного 22 грудня 2010 року в м. Києві ТОВ «Бастен» (яке згодом змінило своє найменування на ТОВ «Пасдорсервіс») зі строком платежу «за пред'явленням» на суму 1 500 000,00 грн.

29.12.2010 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. на простому векселі серії АА № 1049610 був вчинений виконавчий напис про стягнення з ТОВ «Бастен» 1 500 000,00 грн. на користь ТОВ «Будівельне підприємство № 7».

Як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи ТОВ «Будівельне підприємство № 7» звернулось до Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження та проханням накласти арешт на все майно боржника ТОВ «Бастен» (03037, м. Київ, вул. М. Кривоноса, 19, , п/р 001 в АБ «Київська Русь», МФО 319092) правонаступником якого є ТОВ «Пасдорсервіс» включаючи виробничу базу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м., яка складається з виробничого корпусу (літ. А, А) площею 2 871,70 кв.м., виробничої бази (літ. В) площею 410,50 кв.м., кисневої станції (літ. Е) площею 244,80 кв.м., прохідної бази (літ. Ж) площею 23,60 кв.м., складу закритого (літ. Г) площею 406,40 кв.м., складу балонів (літ. Д) площею 38,20 кв.м., блоку складських приміщень (літ. З, Л) площею 103,20 кв.м., що належить ТОВ «Бастен» (03037, м. Київ, вул. М. Кривоноса, 19, , п/р 001 в АБ «Київська Русь», МФО 319092) на праві власності.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 29905651 від 30.12.2010 в межах відкритого виконавчого провадження № 23519301 постановою Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було накладено арешт на все майно боржника - ТОВ «Бастен» (правонаступник ТОВ «Пасдорсервіс»), в тому числі на виробничу базу що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м.

Відомості про накладення арешту в межах даного виконавчого провадження були внесені до Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, заборгованість ТОВ «Бастен» не погашена, а виконавче провадження не закрито.

Як зазначено позивачем, йому стало відомо, що об'єкт обтяження набуло на праві приватної власності ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» в результаті проведених електронних торгів.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26986201 від 18.09.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. було внесено запис про право власності № 7044054 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 15889145 від 18.09.2014, яким проведено державну реєстрацію права власності ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» на об'єкт нерухомості - виробничу базу, за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м.

Реєстрація права власності на об'єкт відбулась в межах виконавчого провадження № 36421105 відкритого Державною виконавчою службою України (Відділ примусового виконання рішення) на виконання наказу Господарського суду м. Києва № 22/472 від 06.11.2012 щодо стягнення з ТОВ «Пасдорсервіс» та Приватного підприємства «Вір» на користь ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованості в сумі 39 946 044,86 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: виробничу базу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4 загальною площею 4 098,40 кв.м.

Протоколом № 5 від 26.08.2014 ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» визнано покупцем предмета іпотеки - виробничої бази, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м.

На підставі протоколу № 5 від 26.08.2014 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в особі головного державного виконавця Бойко О.М. було видано Акт № 141/1 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 12.09.2014.

Даний Акт № 141/1 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 12.09.2014 став підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно та видачі свідоцтва про право власності.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач-1 повинен був відмовити в реєстрації за ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» права власності на спірне майно, оскільки на час вчинення реєстраційних дій в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна був наявний запис про арешт спірного майна.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Кабінет Міністрів України постановою від 17 жовтня 2013 року № 868 затвердив Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) (був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

Вказане кореспондується з положеннями пункту 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868.

Вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації прав та їх обтяжень визначений ст. 24 Закону № 1952-IV.

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1952-IV встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Пунктами 5 та 5-5 ч. 1 ст. 24 Закону України Закону № 1952-IV визначено, зокрема, такі підстави для відмови у реєстрації прав та їх обтяжень: заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію.

Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5, прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Згідно п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Відповідно до п. 2.1. глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, арешт майна полягає у обмеженні розпорядження, володіння і користування майном.

Це означає, що реєстрація арешту є актом обмеження прав власника, а не актом офіційного визнання прав чи вимог інших осіб на майно.

Тому наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 11 листопада 2014 року № 21-357а14.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на спірне майно - виробничу базу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Бутлерова, 4, загальною площею 4 098,40 кв.м. було накладено наступні арешти: арешт накладений відповідно до постанови про арешт майна від 13.12.2013 в межах виконавчого провадження № 40977859 відкритого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Вказані обставини підтверджуються Інформаційною довідкою Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Отже, державну реєстрацію права власності на спірні об'єкти нерухомого майна за ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» було проведено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та внесено запис про право власності № 7044054 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 15889145 від 18.09.2014, коли у Єдиному реєстрі заборон були наявний запис про заборону відчуження майна, що в свою чергу є перешкодою для проведення реєстрації права власності. Таким чином, у відповідача-1 була наявна підстава для відмови у проведенні державної реєстрації права власності.

Посилання апелянтів на те, що арешт майна встановлений після реєстрації іпотеки, тому не може обмежити право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки перед всіма іншими кредиторами, колегія суддів оцінює критично, оскільки як зазначалося вище, сама наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону щодо майна є перешкодою для здійснення реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року в адміністративній справі № К/800/59563/14.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича та Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.О. Грибан Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 31.03.2016

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Грибан І.О.

Собків Я.М.