Справа № 753/1212/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/1212/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк А.М.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на прийняту в порядку скороченого провадження постанову Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання незаконними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати за 2014 рік при призначенні пенсії за віком;

- зобов'язання Управління провести Позивачу перерахунок пенсії за віком з 09.11.2015 року із застосування показника середньої заробітної плати за 2014 рік в сумі 2 960,62 грн. у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (який застосовувався для обчислення пенсії у 2015 році), а також здійснити виплату неодержаної суми пенсії з 09.11.2015 року з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення її перерахунку на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неврахуванні судом факту призначення пенсії за віком Позивачу вперше, помилковості ототожнення переходу на інший вид пенсії з переведенням. Підкреслює, що для обрахунку військової пенсії та пенсії за віком застосовуються різні показники, однак наведені вище обставини судом першої інстанції не досліджувалися.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2015 року Позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 14), в якій, зокрема, зазначив, що йому раніше була призначена пенсія за військовим законом. При цьому, згідно копії атестату про зняття з обліку від 09.11.2015 року №2569 (а.с. 12) ОСОБА_2 було припинено виплату пенсії у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом.

Розпорядженням Управління від 11.11.2015 року №11361 Позивачу було призначено пенсію за віком та здійснено коригування показника середньої заробітної плати з 2014 року на 2007 рік (а.с. 15).

Крім того, матеріали справи свідчать, що 06.11.2016 року Позивач звернувся до Управління із заявою від 05.01.2016 року (а.с. 17) про здійснення перерахунку призначеної пенсії за віком з 09.11.2015 року із застосуванням показника заробітної плати працівників за 2014 рік у розмірі 2 960,62 грн., який застосовувався у 2015 році для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь Управління листом від 13.01.2016 року №25/Ф-8 (а.с. 18) повідомило ОСОБА_2 про те, що пенсію за віком останньому буде розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік в сумі 1 197,91 грн.. В обґрунтування такої позиції Відповідачем зазначено, що Позивач отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а відтак згідно п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки показник середньої заробітної плати за рік, що передує зверненню, застосовується виключно при призначенні пенсії, залишаючись незмінним під час здійснення її перерахунку на підставі ч. 4 ст. 42 Закону.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон про військовослужбовців) в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст. 11 Закону про військовослужбовців умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

Як свідчать матеріали справи, однак не було враховано судом першої інстанції, виплата пенсії, призначеної Позивачу на підставі Закону про військовослужбовців, була припинена з 09.11.2015 року, а призначення пенсії за віком з 09.11.2015 року здійснювалося у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон про ЗДПС).

Отже, у межах спірних правовідносин, як вірно зазначив Апелянт, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Положеннями до ч. 1 ст. 9 Закону про ЗДПС закріплено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Приписи ч. 3 ст. 45 вказаного Закону визначають, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що положеннями ч. 3 ст. 45 Закону про ЗДПС регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом про ЗДПС, однак, як було встановлено раніше, у спірному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-612а14, від 09.06.2015 року у справі №21-550а14, від 02.12.2015 року у справі №193/1029/14-а, від 22.12.2015 року у справі №2-а/199/138/14.

Так, ОСОБА_2 було призначено пенсію відповідно до Закону про військовослужбовців, приписи якого передбачають інші підстави та порядок призначення пенсії. Водночас, за призначенням пенсії відповідно до Закону про ЗДПС Позивач звернувся вперше. Крім того, після призначення пенсії за Законом про військовослужбовців Позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, про що свідчить наявний у матеріалах справи розрахунок стажу ОСОБА_2 (а.с. 16), копія трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1994 року, копія індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що Дарницький районний суд м. Києва прийшов до передчасного висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 40 Закону про ЗДПС та відповідно показника середньої заробітної плати за 2007 рік, оскільки помилково не врахував, що пенсія за віком призначалася Позивачу вперше.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про наявність підстав для призначення Позивачу пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014 рік допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва щодо відмови у здійсненні ОСОБА_2 перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати за 2014 рік при призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату з урахуванням раніше виплачених сум пенсії за віком з 09 листопада 2015 року із застосування показника середньої заробітної плати за 2014 рік в сумі 2 960,62 грн. у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає у відповідності до ч. 10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.