Справа № 524/9488/15-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р. Справа № 524/9488/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Калиновського В.А. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Козачука А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.02.2016 р. по справі №524/9488/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Енергетичної митниці ДФС України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №0003/90300/15 від 19.11.2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену Енергетичною митницею ДФС України у відношенні позивача, якою на останнього накладено штраф у розмірі 828443,13 грн. та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що будучи декларантом ТОВ «Укравіасервіс», здійснював митне оформлення імпорту палива для реактивних двигунів, що ввозиться на територію України з республіки Білорусь відповідно до контракту, укладеного із ЗАТ «Білоруська нафтова компанія». 30.09.2015 року при подачі митної декларації в режимі «ІМ 40ДЕ» ним була допущена помилка, а саме, зазначена валюта розрахунку - долари США, замість передбаченої контрактом валюти Євро. Позивач самостійно виявив помилку і у цей день подав заяву про відкликання декларації, проте митниця жодним чином не відреагувала на таку заяву. 02.10.2015 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України), а 19.11.2015 року притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення та накладено штраф у розмірі 828443,13 грн. Позивач, не погоджується з правомірністю притягнення його до відповідальності та зазначив, що допущена ним помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру. Крім того, позивач не мав умислу зменшити розмір митних платежів, оскільки на рахунку митниці були грошові кошти в достатній кількості для списання до бюджету митних платежів, виходячи з валюти Євро, враховуючи внесену попередню оплату та залишок коштів ТОВ «Укравіасервіс», що існував до її здійснення. На підставі викладеного, висновки митного органу про порушення позивачем вимог діючого законодавства є необґрунтованими, а оскаржувана постанова про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.02.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.02.2016 року та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин та невідповідність висновків обставинам справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх необґрунтованість. Зазначив, що оскільки висновки митного органу про порушення позивачем вимог діючого законодавства є необґрунтованими, то оскаржувана постанова про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як було встановлено під час розгляду справи, 01.08.2015 року між ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» (Республіка Білорусь, Продавець) та ТОВ «Укравіасервіс» (Україна, Покупець) укладений контракт № 9-4-12/403, відповідно до якого Продавець зобов'язався передати у власність, а Покупець прийняти у вересні 2015 року на умовах БАР Словечно паливо для реактивних двигунів марки РТ об'ємом 820 тонн виробництва ВАТ «Нафтан».

Пунктами 5.1, 5.3, 6.1., 6.2 вказаного Контракту передбачено, що ціна товару, що постачається по даному контракту, розуміється як ціна на умовах ВАР Словечно. Ціна встановлюється в Євро. Кінцева ціна товару складає на умовах ВАР Словечно 468,78 Євро за метричну тонну. 100 % попередня оплата кінцевої вартості товару, що постачається по даному контракту, складає 384 399,60 Євро. Валюта платежу Євро.

04.09.2015 року ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» виставила ТОВ «Укравіасервіс» рахунок № 9-4-12/403 для здійснення попередньої оплати вартості палива для реактивних двигунів. Валюта рахунку та валюта для сплати - Євро.

11.09.2015 року ТОВ «Укравіасервіс» згідно з платіжним дорученням № 6 від 08.09.2015 року здійснило оплату по рахунку № 9-4-12/403 від 04.09.2015 року на загальну суму 384 399,60 Євро.

Згідно з залізничною накладною № 01114016 від 25.09.2015 року паливо для реактивних двигунів було відвантажене на адресу ТОВ «Укравіасервіс» у кількості 811,696 тонн та прибуло на станцію Бориспіль ПЗЗ 29.09.2015р.

Відповідно до експортної декларації А 07243/250915/0007576 від 25.09.2015р. до експорту з Республіки Білорусь було задекларовано на користь отримувача ТОВ «Укравіасервіс» партію палива для реактивних двигунів у кількості 811,696 тонн на загальну суму 380 506,85 Євро.

25.09.2015 року ЗАТ «Білоруська нафтова компанія» виставила ТОВ «Укравіасервіс» рахунок №5041, у якому скоригована вартість товару по відношенню до вартості, визначеної у рахунку на попередню оплату від 04.09.2015р., виходячи з фактичної кількості відвантаженого товару. Валюта та сума по рахунку - 380506,85 Євро.

У всіх вказаних вище документах (контракт, рахунки, платіжне доручення, експортна декларація) валюта контракту та валюта платежу - Євро.

З метою митного оформлення вказаного товару, до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, відділу митного оформлення № 2 митного поста «Київ-Енергетичний» представником ТОВ „Укравіасервіс" 30.09.2015 о 10 год. 36 хв. подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), в митному режимі ІМ40ДЕ, якій присвоєно № 903010002/2015/1122.

Згідно з поданою ЕМД №903010002/2015/1122 заявлено, серед іншого, наступні відомості про валюту та загальну суму за рахунком: Валюта - USD (долари США), загальна сума 119 486, 27. Курс валюти: за НВУ станом на 30.09.2015 21.52754400. Характер угоди: переміщення товарів з розрахунками за товар у вільноконвертованій валюті USD долари США.

02.10.2015 року головним державним інспектором аналітично-пошукового відділу Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Енергетичної митниці ДФС Бондарчуком Романом Ігоровичем складено протокол про порушення митних правил №0003/90300/15, яким вказано, що в ході детального аналізу документів, які було подано представником ТОВ „Укравіасервіс" ОСОБА_1 з вказаною ЕМД до митного оформлення, посадовою особою аналітично-пошукового відділу Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Енергетичної митниці ДФС виявлено, що ціна в інвойсі від 25.09.2015 № 5041 складає 380 506,85 Євро, а в гр. 22 МД вказано 380 506,85 дол. США. Разом з тим, у контракті від 01.09.2015 М 9-4- 12/403, п. 5 - ціна на товар, що постачатиметься від продавця до покупця встановлюється у Євро, що суперечить зазначеним відомостям у гр. 24 ЕМД про характер угоди. Дана розбіжність призводить до заниження митної вартості у валюті України (гривня), у зв'язку із різницею курсу НБУ Євро та дол. США, і тим самим призводить до зменшення податків та митних платежів. Різниця між нарахованими платежами по ЕМД № 903010002/2015/1122 та такими які фактично підлягають сплаті становить 276 147,71 грн.

На підставі викладеного, посадова особа дійшла висновку, що громадянин України ОСОБА_1 (декларант ТОВ „Укравіасервіс") намагався зменшити розмір платежів що входять в систему оподаткування, встановлених у законному порядку, що призводить до ненадходження до Державного бюджету коштів в розмірі 276147,71 гри., чим вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 485 МК України.

19.11.2015 року заступником начальника Енергетичної митниці ДФС Бут Андрієм Станіславовичем винесено постанову у справі про порушення митних правил №0003/90300/15, якою ОСОБА_1, декларанта ТОВ «Укравіасервіс», визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 828 443 грн. 13 коп.

Приймаючи оскаржувану постанову, посадова особа відповідача дійшов висновку, що в діях позивача міститься склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, а саме: дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Позивач, не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови про порушення митних правил, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад порушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого.

Ознаки складу порушення митних правил характеризують: об'єкт порушення митних правил; об'єктивну сторону порушення митних правил; суб'єкт порушення митних правил; суб'єктивну сторону порушення митних правил.

Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил. Якщо хоч би один з них відсутній або не відповідає тим властивостям, які передбачені відповідною нормою Митного кодексу, то зазначене діяння не є порушенням митних правил.

Об'єктом порушень митних правил є суспільні відносини, які охороняються законом і яким у результаті посягання завдається чи може бути завдано шкоду, а також те, на що спрямовано посягання.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту вказаної статті Кодексу вбачається, що склад такого порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. Крім того, колегія суддів зазначає, що обов'язковою ознакою диспозиції наведеної статті є умисне вчинення особою зазначеного діяння та наявність зазначеної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Перевіряючи правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем митних правил, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до Класифікатору типів декларацій, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року N 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій»: 1) літерний код типу декларації «ЕЕ» означає «Попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення»; 2) літерний код типу декларації «ДЕ» означає додаткова декларація до попередньої митної декларації; 3) літерний код типу декларації «ТН» означає тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо; 4) літерний код типу декларації «ДТ» додаткова декларація до тимчасової декларації.

Як зазначив під час судового розгляду позивач, митне оформлення придбаного ТОВ «Укравіасервіс» за контрактом № 9-4-12/403 від 01.08.2015 року товару (паливо для реактивних двигунів) здійснювалось за декількома деклараціями, а саме: попередня митна декларація ІМ 40 ЕЕ № 903010002/2015/001084 від 28.09.2015р.; додаткова декларація до попередньої митної декларації ІМ 40 ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р.; тимчасова митна декларація ІМ 40 ТН №903010001/2015/000591 від 01.10.2015р.; додаткова декларація до тимчасової декларації ІМ 40 ДТ № 903010001/2015/001027 від 13.11.2015р., якою і завершене повністю митне оформлення товару.

Так, згідно попередньої митної декларації ІМ 40 ЕЕ № 903010002/2015/001084 від 28.09.2015 р., митним органом здійснено пропуск вантажу на митну територію України. У вказаній декларації графи 22, 23 заповнені з вказаною валютою розрахунку Євро, зокрема, в графі 22 вказано «валюта та загальна сума за рахунком EUR», а в графі 23 вказано курс валюти Євро на дату подання митної декларації. До декларації були подані зовнішньоекономічний контракт, рахунок, копія митної декларації країни відправлення, в яких вказана валюта - Євро. Також, по даній декларації зарезервовано суму коштів, які з урахуванням розміру митних платежів підлягають сплаті при ввезені даного товару на митну територію України. Ці кошти були зарезервовано шляхом перерахування на депозитний рахунок митниці, про що свідчить інформація в 47-й графі митної декларації. Факт передоплати за митне оформлення у розмірі 3080000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 297 від 25.09.2015 року та залишками коштів ТОВ «Укравіасервіс», що існували на рахунку митниці до здійснення попередньої оплати.

Після прибуття товару в Україну на станцію Бориспіль ПЗЗ митним органом прийнято рішення про відбір проб та фактично здійснено відбір проб товару.

Відбір проб здійснювався за митною декларацією ІМ40 ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р. До декларації позивачем надано контракт, рахунок на попередню оплату, рахунок фактуру (інвойс), платіжне доручення про факт попередньої оплати за зовнішньоекономічним договором, копію митної декларації країни відправлення. Всі документи містять інформацію про валюту розрахунку - Євро, і реквізити цих документів наведені в 44 графі декларації.

Позивач як під час розгляду справи про порушення митних правил, так і під час судового розгляду справи не заперечував того, що у митній декларації повинен на була бути вказана валюту розрахунку Євро, оскільки всі документи, що були додані до декларації, містили валюту розрахунку саме Євро. Проте зазначив, що внаслідок допущеної помилки, у митній декларації вказано валюту розрахунку долари США. Тобто вважає, що він не мав умислу зазначити у митній декларації МД ІМ40 ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р. неправдиві відомості з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а мало місце виключно помилка.

Крім того, як зазначив під час судового розгляду справи позивач, виявивши вказану помилку у декларації, в той же день подав заяву про відкликання МД ІМ40 ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р. В якості обґрунтування підстав відкликання декларації зазначив: «помилково вказана валюта контракту». У зв'язку з тим, що декларування товару здійснювалося в електронній формі, заява про відкликання також була подана в електронному вигляді. Факт подання даної заяви не заперечувався під час розгляду справи представником митного органу.

Згідно п. 36 Положення про митні декларації, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012р. №450 «Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій» (далі - Положення), зміни до митної декларації на паперовому носії, оформлення якої митним органом не завершене, вносяться до всіх аркушів цієї декларації шляхом перекреслення помилкових і зазначення правильних відомостей (або відомостей, якими доповнюється митна декларація) кульковою ручкою чорного, синього або фіолетового кольору.

Кожна зміна засвідчується підписом особи, яка подала митну декларацію, та скріплюється печаткою декларанта або уповноваженої ним особи. В електронній копії митної декларації на паперовому носії такі зміни відображаються посадовою особою митного органу, яка здійснює оформлення цієї митної декларації.

Внесення змін до поданої митному органу електронної митної декларації здійснюється шляхом її відкликання.

Заява декларанта або уповноваженої ним особи щодо відкликання електронної митної декларації надсилається декларантом митному органу у складі засвідченого електронним цифровим підписом електронного повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 МК України, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів прийняття митним органом відповідного рішення за наслідком розгляду заяви позивача про відкликання митної декларації.

Під час судового розгляду справи представник відповідача, як на підставу відсутності рішення за наслідком розгляду заяви позивача, послався на положення п. 34 Положення, відповідно до якої, серед іншого, не дозволяється внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими вказані доводи митного органу, оскільки вони не позбавляють його встановленого ч. 1 ст. 269 МК України обов'язку невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави відмови у наданні дозволу на зміну або відкликання митної декларації.

Крім того, посилання відповідача, як на підставу відсутності письмового рішення про відмову у наданні дозволу на відкликання митної декларації, на положення п. 33 вищевказаного Положення є помилковим, оскільки згідно вказаної норми, посадовою особою митного органу, яка здійснює оформлення цієї митної декларації в усній формі надається лише дозвіл на зміну або відкликання митної декларації, митне оформлення якої не завершено. В той час, як зазначено відповідачем, такий дозвіл надано не було.

Відповідно до ч. 10 ст. 269 МК України, не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до органу доходів і зборів з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої-четвертої цієї статті.

Таким чином, враховуючи факт самостійного звернення позивача до митного органу із заявою про внесення змін до митної декларації ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р. шляхом її відкликання та приймаючи до уваги відсутність доказів письмової відмови митного органу у прийнятті вказаної заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових для порушення провадження у справі про порушення митних правил в силу ч. 10 ст. 269 МК України.

Крім того, згідно п. 3 ч. 2 ст. 255 МК України передбачено, що строк, зазначений у частині першій цієї статті (протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, що підлягають митному оформленню, подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу) може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з тим, що по митній декларації ІМ40 ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р. був здійснений відбір проб, митне оформлення в силу статті 255 МК України не було завершене.

Згідно листа № 28-70-04/26/2772 від 03.11.2015р. митним органом вказано, що «30.09.2015р. з 12 год. 30 хв. до 16 год. 18 хв. митним постом «Київ-енергетичний» проводились митні формальності поза місцем розташування підрозділу митного оформлення у зв'язку з відбором проб товару. 0 16 год. 20 хв. митним постом «Київ-енергетичний» було поставлено затримку по митній декларації №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р. у зв'язку з направленням запиту про проведення досліджень до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень». Крім того, згідно картки відмови за № 903010002/2015/00061 (відмова в оформленні митної декларації №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р.) вказано, що «митне оформлення не може бути завершене у зв'язку з надходженням з спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС Висновку № 191 від 08.10.2015р. та відсутністю у гр. 31 МД інформації щодо подальшого призначення товару. Вам необхідно подати до органу доходів і зборів для митного оформлення додаткову декларацію типу ІМ 40 ДТ відповідно до пунктів 1 та 4 ст. 261 МКУ з урахуванням Висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 191 від 08.10.2015р. та інформацію щодо подальшого призначення товару».

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з твердженнями позивача з приводу того, що митне оформлення товару не могло бути завершене по митній декларації ІМ40 ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р., оскільки декларація була проміжною і за цією декларацією не здійснювалося списання коштів до бюджету, а першопричиною зупинки оформлення митної декларації слугувало проведення досліджень товару, яке здійснюється з метою визначення правильного коду товару за УКТ ЗЕД, що визнається митним органом.

Враховуючи той факт, що митна декларація ІМ40 ДЕ №903010001/2015/001122 від 30.09.2015р. була лише проміжною і зупинена митницею, 01.10.2015р. з метою випуску товарів у вільний обіг на підставі ст. 260 МК України було здійснено митне оформлення товару «Паливо для реактивних двигунів» за МД ІМ40 ТН №903010001/2015/000591 від 01.10.2015р., по якій в державний бюджет перераховано в повному обсязі усі митні платежі. При цьому, розрахунок митних платежів здійснювався саме виходячи з валюти Євро. Так, у графі 22 МД ІМ40 ТН №903010001/2015/000591 від 01.10.2015р. зазначено: «Валюта та загальна сума за рахунком 380506,85 EUR», а у графі 23 курс валюти - «23,85750100». В графі 47 декларації основа нарахування для імпортного збору та ПДВ розрахована виходячи з ціни товару в Євро, зокрема, ціна товару 380506,85 Євро * курс 23,85750100 = 9077942,55 грн.

На підставі викладеного, декларантом ТОВ «Укравіасервіс» було розраховано та забезпечено оплату усіх митних платежів 01.10.2015 року виходячи з валюти контракту - Євро. Вказана обставина не оспорювалась митним органом під час судового розгляду справи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на момент складання протоколу (02.10.2015р.) та винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил (19.11.2015 р.) здійснено митне оформлення товару «Паливо для реактивних двигунів» за МД ІМ40 ТН №903010001/2015/000591 від 01.10.2015р., по якій в Державний бюджет перераховано в повному обсязі митні платежі.

Згідно ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно до положень ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Основною і обов'язковою ознакою об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння. Відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Необхідною ознакою суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи.

На підставі викладеного, враховуючи встановлення під час судового розгляду справи факту відсутності в діях позивача умислу та протиправних (винних) дій направлених на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, та як наслідок, неправомірності накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на підставі оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про порушення митних правил, відповідач дійшов до неправомірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку щодо необґрунтованості вказаної частини заявлених позовних вимог.

Разом з тим, вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про порушення митних правил розглядалась митним органом, а не судом. Виходячи із змісту ст.ст. 527, 528 МК України, винесення постанови судом про закриття провадження у справі про порушення митних правил може мати місце у разі розгляду такої справи судом.

Відтак, відповідно до ч. 6 ст.530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України. Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст.157 КАС України, вичерпні і розширеному провадженню не підлягають.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, серед іншого, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.02.2016р. по справі №524/9488/15-а підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.02.2016р. по справі №524/9488/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0003/90300/15 від 19.11.2015 року, винесену заступником начальника Енергетичної митниці ДФС Бут Андрієм Станіславовичем про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 828 443 (вісімсот двадцять вісім тисяч чотириста сорок три) грн. 13 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Водолажська Н.С.

Повний текст постанови виготовлений 28.03.2016 р.