Справа № 761/1623/16-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/1623/16-а
Провадження №2-а/761/106/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, третя особа: Інститут проблем безпеки атомних електростанцій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків з врахуванням заробітку за роботу в зоні відчуження згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 23.10.2015 року листом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва повідомило позивача, що йому в призначені пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків з врахуванням заробітку за роботу в зоні відчуження відмовлено. Позивач вважає дану відмову в призначені пенсії протиправною.

Тому позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності із заробітку одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати відповідача призначити позивачу з 26.08.2015 року пенсію по інвалідності із заробітку одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 26.08.2015 року перерахунок пенсії з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, врахувавши заробітну плату за роботу в населених пунктах зони відчуження згідно довідки № 197 від 18.08.2015 року Інститута проблем безпеки атомних електростанцій.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В матеріалах справи містяться письмові заперечення.

Заслухавши надані пояснення, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.5).

Крім того, як вбачається з Вкладки № НОМЕР_3 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.5).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія НОМЕР_1, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з 19.01.2015 року, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.6).

Як вбачається з Довідки № 197 від 18.08.2015 року Інститута проблем безпеки атомних електростанцій, яка дана ОСОБА_1 про те, що йому за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиль з 01 вересня 1986 року по 30 вересня 1986 року по місцю роботи УЕС УС-605 на посаді виконроба, посадовий оклад 1,86 крб., виплачена заробітна плата в сумі 1705,66 крб. з урахуванням коефіцієнта 3; 4 відповідно до постанови Ради Міністрів та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (а.с.7).

Особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування (ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, а також враховуючи вимоги статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки Довідка № 197 від 18.08.2015 року видана Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій, а позивачем не надано доказів того, що він працював в даній установі.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, третя особа : Інститут проблем безпеки атомних електростанцій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя