Справа № 461/12661/14-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 березня 2016 року м. Київ К/800/16174/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

секретар Пасічніченко А.А.,

за участю представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду міста Львова від 08 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом у якому просила визнати дії державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції незаконними. Скасувати постанови державного виконавця від 01 жовтня 2014 року про розшук та затримання автомобіля, вилучення державних номерних знаків, технічного паспорта та ключів.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 08 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року апеляційну скаргу позивачки залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду міста Львова від 08 грудня 2014 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивачка звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 01 квітня 2013 року у цивільній справі №2-56/11 зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за власні кошти демонтувати самовільно збудований гараж за адресою: АДРЕСА_1. На підставі виконавчого листа, виданого на виконання зазначеного рішення, 13 березня 2014 року постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження.

08 серпня 2014 року відповідачем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, відповідно до статей 28, 41 Закону України «Про виконавче провадження», на виконання постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, 01 жовтня 2014 року відповідачем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №44920882, ВП №44920979.

Враховуючи, що заборгованість по виконавчому документу становить більше трьох мінімальних розмірів заробітної плати, державним виконавцем відповідно до статей 40, 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про розшук майна боржника копії яких скеровано в УДАІ при ГУМВСУ у Луганській області до виконання, стягувачу до відома, для його затримання та подальшої реалізації.

Крім того, на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-56/11 виданого 12 лютого 2014 року Галицьким районним суд м. Львова про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Галицької районної адміністрації ЛМР сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 грн.

30 вересня 2014 року постановами державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, які виділені в окреме провадження. В рамках виділеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про розшук майна боржника а саме KIA SPORTAGE, універсал - В, (2013), білого кольору, № куз. НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня службова чи посадова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 статті 4 цього Кодексу визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частина перша статті 181 Кодексу адміністративного судочинства визначає: учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно зі статтею 383 Цивільно-процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, тобто дана справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, те що позивачем оскаржуються дії та рішення державного виконавця при виконанні судового рішення ухваленого відповідно до норм Цивільно-процесуального кодексу України, то даний спір не відноситься до адміністративної юрисдикції.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 30 червня 2015 року № 21-278а15, яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що дану справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 221, 223, 228, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 08 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанов - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак

Суддя Д.В. Ліпський