Справа № 826/11372/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року м. Київ
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Кузьменко В. В.,
суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,
за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України, Військово-лікарської комісії Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України, третя особа Київський міський військовий комісаріат про визнання дій протиправними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дії Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату, Військово-лікарської комісії Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату в особі лікарів: окуліста, отоларинголога, невропатолога, психіатра, хірурга, стоматолога, дерматолога при визначенні і переведенні позивача з графи 1 до графи 2 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, що вплинуло на прийняття ними висновку про придатність позивача до проходження військової служби під час мобілізації. Просив зобов`язати прийняти рішення щодо визначення позивача за графою 1 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Вважає протиправними дії відповідачів з приводу неприйняття до уваги наявних у позивача під час проходження медичної комісії медичних документів, не проведення належного медичного огляду, що вплинуло на прийняття ними безпідставного, передчасного висновку про придатність позивача до проходження військової служби під час мобілізації.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2016 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Військово-лікарську комісію Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України звернутись до Військово-лікарської комісії Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України для проведення стосовно ОСОБА_1 повторного медичного переогляду (комісії) військово-лікарською комісією Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В засідання з`явився представник апелянта, який просив апеляційну скаргу задовольнити.
Представник Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату МОУ просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату час і місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з метою захисту прав позивача в межах спірних правовідносин, наявні законні та обґрунтовані підстави для зобов`язання Військово-лікарську комісію Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України звернутись до військово-лікарської комісії Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України за проведенням стосовно ОСОБА_1 повторного медичного огляду (комісії) військово-лікарською комісією Київського міського військового комісаріату.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в Оболонському районному у м. Києві військовому комісаріаті.
Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 було оголошено часткову мобілізацію.
У зв`язку із здійсненням заходів щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 був викликаний до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату для проведення медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Під час проведення медичної комісії ВЛК було зроблено визначення і переведення позивача з графи 1 до графи 2 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 16 жовтня 2000 року Керченським міським військовим комісаріатом АР Крим, 23 квітня 2002 року позивача звільнено (демобілізовано) у запас у званні рядового, при цьому, за обліком запасу позивача було віднесено до « 1 категорії обліку» групи «НВО» за складом «солдати», що свідчить про віднесення позивача до графи 1 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Згідно ст. 39 Закону України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу», призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Питання проведення медичного огляду військовозобов`язаних для визначення ступеня придатності до військової служби регулюється Положенням про військово-лікарську експертизу, яке затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 за №4012 (далі -Положення).
Пунктом 1.1. глави 2 Положення визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: в тому числі, до військової служби, допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців - до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (пункт 1.2 глави 2 Положення).
Абзацом 2 пункту 3.2 Глави 3 вказаного Положення передбачено, що кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
В силу п. 1.1. розділу 2 Положення, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Згідно п. 3.8 Положення, за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».
До статті 64 «Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби» включено: хвороби хребта (дорсопатії) та їх наслідки M40 - M54 (кіфоз і лордоз, сколіоз, остеохондроз хребта, спондилоліз, спондилолістез, ураження міжхребцевих дисків, інші дорсопатії). а) зі значними порушеннями функцій - непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку; б) з помірними порушеннями функцій - непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час (непридатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально); в) з незначними порушеннями функцій - непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час (придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально); г) за наявності об`єктивних даних без порушень функцій придатні.
На виконання вказаних норм, ОСОБА_1 був оглянутий усіма необхідними лікарями військово-лікарської комісії Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату та ними не було встановлено обставин, які б давали можливість визнати його непридатним чи обмежено придатним до проходження військової служби.
Не погоджуючись з вказаними висновками лікарів, згідно яких позивача визнано придатним для проходження військової служби, ОСОБА_1 звернувся до Центральної Військово-лікарської комісії.
Листом Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 22.06.2015 року № 2488 позивачу було запропоновано звернутись для переогляду до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з усіма медичними документами щодо стану позивача. Крім того, зобов`язано військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 провести переогляд позивача та повідомити про результати переогляду.
Як встановлено, Оболонським районним у м. Києві військовим комісаріатом не надано доказів направлення медичної справи ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату для переогляду, відтак, вказівка про переогляд позивача виконана не була. Вказане є порушенням п. 2.10.3 розділу 2 Положення № 402, відповідно до якого ВЛК військового комісаріату Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) військового комісаріату, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ВЛК Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України звернутись до ВЛК міського військового комісаріату Міністерства оборони України для проведення стосовно ОСОБА_1 повторного медичного переогляду (комісії) військово-лікарською комісією Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення ВЛК Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату, яким позивачу визначено ступінь придатності чи непридатності для проходження військової служби, не прийнято.
Позивач по суті оскаржує висновки (графу) лікарів, які зазначені в мед карточці позивача під час проходження медичного огляду.
Колегія суддів зазначає, що вказане не створює правових наслідків для позивача та не впливає на його права, свободи і охоронювані законом інтереси.
Тобто, вказані висновки лікарів, які відображені в мед карточці, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом державного або іншого органу, так як не породжує для позивача певних правових наслідків, не має обов`язкового характеру.
На підставі вказаних висновків лікарів приймається рішення медкомісії Оболонського РВК, що, на відміну від оскаржуваних висновків, може створювати для позивача певні права та обов`язки, однак, такого рішення не прийнято.
Також, п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Разом з тим, дійсно існують випадки, у яких суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень діяти певним чином.
З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Стосовно дискреційних повноважень, колегія суддів зазначає, що такими є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".
У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде законним. Отже, у такому випадку буде відсутнім факт невиконання обов`язку та, відповідно, факт порушення прав позивача.
Питання визначення придатності військовозобов`язаного до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не в праві перебирати на себе повноваження цього органу.
Належним способом захисту прав позивача у даному випадку було б оскарження відповідної постанови ВЛК у ЦВЛК або у судовому порядку, у відповідності до п. 2.4.10 розділу I Положення.
Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції таким, що відповідає закону, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують та колегією суддів відхиляються.
Крім того, посилання апелянта на те, що судом першої інстанції при прийнятті постанови не вирішено питання щодо розподілу судових витрат не є підставою для скасування рішення.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно часткового задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України, Військово-лікарської комісії Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України, третя особа Київський міський військовий комісаріат про визнання дій протиправними залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2016 року.
Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.