Справа № 808/9049/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року (12 год. 05 хв.)Справа № 808/9049/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Р.В. Сацького,

за участі секретаря судового засідання А.В. Фесик,

за участі представників сторін

від позивача Білик О.В.,

від відповідача Прокоф`єв С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до відповідачів:

1. Запорізької митниці Державної фіскальної служби

2. Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області

про: визнання неправомірною бездіяльності та стягнення переплати ввізного мита,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» (далі - позивач) до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач 1, ПАТ «Дніпроспецсталь») та Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якому позивач, враховуючи уточнення позовних вимог від 11.01.2016 просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Запорізької митниці ДФС щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейської служби України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України Публічному акціонерному товариству «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» надмірно сплачених коштів за ВМД №112030000/2013/020046 від 13.09.2013 у розмірі 27 829,49 грн.;

- зобов`язати Запорізьку митницю Державної фіскальної служби прийняти та надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про повернення Публічному акціонерному товариству «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» надмірно сплачених митних платежів за ВМД №112030000/2013/020046 від 13.09.2013 у розмірі 27 829, 49 грн.;

- стягнути з Запорізької митниці Державної фіскальної служби на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» судовий збір у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.;

- відповідно до ст. 267 КАСУ встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення суду.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що за результатами судового оскарження, рішення митного органу про коригування митної вартості товару № 112030000/2013/000614/2 від 13.09.2013 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112030000/2013/00659 від 13.09.2013 скасовані, у зв'язку з чим після набрання законної сили рішенням суду, позивач звернувся до відповідача 1 з заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів у сумі 27 829, 49 грн., проте митний орган відмовив у поверненні надмірно сплачених до бюджету митних платежів із посиланням на те, що оскільки питання стосовно повернення надмірно сплачених митних платежів не було предметом спору по справі №808/1163/15, підстави для їх повернення відсутні. Вважає, що відмова Запорізької митниці ДФС є протиправною та суперечить приписам чинного законодавства України, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначає, що виходячи із фактичних обставин справи позивач погоджувався з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів і оформлював товари за ціною, визначеною митним органом, тобто без гарантійних зобов'язань. Повернення надміру сплачених коштів за рішеннями про коригування митної вартості здійснюється на підставі і в порядку, визначеному законодавством, при цьому, повернення грошових коштів у разі коли декларант погодився з митною вартістю, визначеною митним органом і оформив товар без гарантійних зобов'язань, взагалі не передбачено нормами Митного кодексу України.

Зазначив, що Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами передбачено, що у випадку надміру сплачених податків платник податків звертається до органу доходів і зборів з відповідною заявою, до заяви на повернення додаються документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів. Проте, документів, які б підтверджували помилкову та/або надмірну сплату коштів до бюджету позивачем надано не було. Зазначає, що до заяви окрім іншого надавалось рішення суду по справі №808/1163/15, відповідно до якого скасовано рішення про коригування митної вартості, проте, на думку відповідача, скасування вказаного рішення не свідчить про те, що сплачені митні платежі є надмірно сплаченими і тому митна вартість визнається автоматично за першим методом. Вказує, що встановлена судом неправомірність рішення про коригування митної вартості митниці не є достатньою підставою для підтвердження факту надмірної сплати позивачем митних та інших платежів у зазначеному ним розмірі.

Також зазначає про те, що протягом дії гарантійних зобов'язань письмове рішення щодо визнання заявленої вартості товару Запорізька митниця ДФС не приймала. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 2 в судове засідання не прибув, надіслав до суду пояснення, в яких зазначає, що оскільки відповідного висновку про повернення позивачу помилково або надмірно сплаченого ввізного мита у сумі 27 829, 49 грн. від відповідача 1 не надходило, тому підстави для перерахування коштів у ГУ ДКСУ у Запорізькій області відсутні. Також у поясненнях відповідач 2 зазначає, що позивач звертається з вимогою щодо повернення з державного бюджету коштів, при цьому до позовної заяви не додано жодних платіжних доручень, якими вищевказані кошти було перераховано до державного бюджету. Просить суд врахувати при розгляді справи надані пояснення, а також розгляд справи проводити за відсутності представника ГУ ДКСУ у Запорізькій області.

Відповідно до ст. 160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків.

ПАТ «Дніпроспецсталь» () зареєстроване як юридична особа 15.04.1994 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 №029409.

ПАТ «Дніпроспецсталь» до відповідача 1 було подано вантажну митну декларацію №112030000/2013/019960 від 12.09.2013, в якій заявлено митну вартість товару за ціною договору (контракту). Згідно поданої ВМД митні платежі повинні становити 102 079,19 грн. ввізного мита (графа 47 даної ВМД).

Проте, Запорізькою митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2013/000614/2 від 13 вересня 2013 року, яким здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості товару та визначено митну вартість товару за резервним методом, та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2013/00659 від 13.09.2013.

Так, із матеріалів справи вбачається та відповідачем 1 не спростовано, що у зв'язку із прийняттям митницею рішення №112030000/2013/000614/2 від 13 вересня 2013 року про коригування митної вартості, позивачем подано нову митну декларацію №112030000/2013/020046, відповідно до якої розмір сплаченого ввізного мита склав 129 908, 68 грн. Позивачем у повному обсязі сплачено митні платежі, у зв'язку із чим оформлення товару було здійснено й випущено у вільний обіг за МД №112030000/2013/020046.

Проте, не погодившись з прийнятим рішенням про визначення митної вартості, позивач звернувся з відповідною позовною заявою до Запорізького окружного адміністративного суду.

Як встановлено судом з матеріалів справи, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2014 у справі №808/1163/15 визнано протиправними та скасовані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112030000/2013/00659 від 13.09.2013 та рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2013/000614/2 від 13.09.2013, прийняті Запорізькою митницею у відношенні ПАТ «Дніпроспецсталь».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Листом від 26.11.2015 №171/1-517 ПАТ «Дніпроспецсталь» звернулось до Запорізької митниці із заявою, в якій із посиланням на положення Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митого органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, просив повернути на розрахунковий рахунок підприємства надмірно сплачені до бюджету грошові кошти за МД №112030000/2013/020046 від 13.09.2013. До заяви від 26.11.2015 №171/1-517 позивачем додано відповідні документи, згідно переліку наведеному у ній.

Однак, листом від 07.12.2015 за №1441/11/08-70-25 Запорізька митниця ДФС надала відповідь, в якій послалась на те, що митна декларація №112030000/2013/020046 від 13.09.2013 оформлена без надань гарантійних зобов'язань, за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеної органом доходів і зборів. У зв'язку з цим, підстави для повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів відсутні.

Вважаючи таку позицію відповідача 1 протиправною, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступних висновків.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012.

Згідно з частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 306 Митного кодексу України, способами забезпечення сплати митних платежів є: фінансові гарантії.

У частині першій статті 309 Митного кодексу України зазначено, що забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах: 1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа); 2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Фінансові гарантії надаються на суму митних платежів, нарахованих на товари, які декларуються за однією митною декларацією або заявляються до митного режиму транзиту за одним транспортним документом (частина третя статті 310 Митного кодексу України).

Порядок внесення грошової застави та її повернення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів (частина дев'ята статті 313 Митного кодексу України).

Як зазначено у пункті 1 Розділу ІІ «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами», затвердженого 20.07.2007 наказом Державної митної служби України №618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за №1097/14364 (надалі - «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами»), платник податків має право на повернення залишків коштів передоплати з депозитного рахунку 3734, відкритого на ім'я митного органу в Головному управлінні Державного казначейства України в місті Києві (далі - депозитний рахунок 3734), та з відповідного банківського балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарської діяльності», відкритого митному органу в уповноваженому банку (далі - банківський рахунок 2603).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами», для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. (…) У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів: а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку; б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603; в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603; г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету. До заяви додаються: аркуші з позначенням " 3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Як зазначено у пункті 5 «Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань», затвердженим спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 №882/1188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2014 за №146/24923 (надалі - «Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань»), повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Звернення до Відповідача-1 (№171/1-517) ПАТ «Дніпроспецсталь» направлено 26.11.2015, Платіжне доручення №17235 датоване 13.09.2013, відмітка банку того ж дня про проведення платежу. Звідси, позивач своєчасно звернувся до Відповідача-1 зі зверненням.

У пункті 6 «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» зазначено, що керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів). Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України. Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Згідно з пунктом 7 «Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань», орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242.

Відповідно до частини першої статті 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Як передбачено частиною другою статті 301 Митного кодексу України, у разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина третя статті 301 Митного кодексу України).

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку (частина четверта статті 301 Митного кодексу України).

З урахуванням визнання протиправними та скасування у судовому порядку Рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів за шостим методом №112030000/2013/000614/2 від 13.09.2013, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2013/00659 від 13.09.2013 то, на думку суду, надмірна сплата ПАТ «Дніпроспецсталь» сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб контролюючого органу (органу доходів і зборів). Відтак, згідно з частиною четвертою статті 301 Митного кодексу України, повернення надміру сплачених сум митних платежів повинно здійснюватися у першочерговому порядку.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Як зазначено в листі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (№2386/10/28-04-20-03-016 від 23.12.2015) станом на 22.12.2015 за даними інтегрованих карток ПАТ «Дніпроспецсталь» не має податкового боргу зі сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до частини дев'ятої статті 55 Митного кодексу України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Верховний Суд України висловлював правовий висновок щодо розгляду справ цієї категорії. Зокрема, у постановах від 15.04.2014 (справа №21-29а14), від 12.11.2014 (справи №21-268а14, №21-391а14), від 25.11.2014 (справа №21-338а14), від 24.03.2015 (справа №21-3а15) він зазначив, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженим наказом Державної митної служби України, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року №611/147 (який був чинним на час виникнення спірних відносин; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1095/14362), на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Відповідно до частини другої статті 161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач 1 не виконав обов'язків щодо прийняття та надання висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів, покладених на нього зазначеними вище нормами права, то така бездіяльність митного органу є протиправною.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення суду в порядку статті 267 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Із аналізу вказаної норми застосування судового контролю, у формі подання звіту, є виключне право суду.

Порядок звернення особи передбачений ч. 9 ст. 267 КАС України згідно якої особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Також суду не надано обґрунтувань, відповідно до яких суд при винесенні постанови мав би всі підстави для застосовування судового контролю у формі подання звіту суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Крім того, слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України в достатній мірі надає можливості особі захистити свої права або інтереси у формі звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання, зокрема статтею 258 КАС України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Також, згідно ч. 4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних слід відмовити, крім того, суд не вважає за необхідне застосовувати до відповідача - суб'єкта владних повноважень судовий контроль, у формі звіту про виконання судового рішення.

Як зазначено у частині першій статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 69-71, 158, 160-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Запорізької митниці Державної фіскальної служби щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України Публічному акціонерному товариству «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» надмірно сплачених коштів за ВМД №112030000/2013/020046 від 13.09.2013 у розмірі 27 829,49 грн.

3. Зобов`язати Запорізьку митницю Державної фіскальної служби прийняти та надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про повернення Публічному акціонерному товариству «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» надмірно сплачених митних платежів за ВМД №112030000/2013/020046 від 13.09.2013 у розмірі 27 829, 49 грн.

4. Стягнути з Запорізької митниці Державної фіскальної служби на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» судовий збір у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп..

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя Р.В. Сацький