Справа № 1170/2а-2841/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/14433/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Херсонського прикордонного загону на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонського (Сімферопольського) прикордонного загону про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зобов'язання Херсонського (Сімферопольського) прикордонного загону (в/ч 2161) прийняти рішення про визнання права позивача на грошову допомогу, яка передбачена частиною 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року позов задоволено. Зобов'язано Сімферопольський прикордонний загін прийняти рішення про визнання права ОСОБА_2 на грошову допомогу, яка передбачена частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2014 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв'язку з закінченням строку контракту) на підстав наказу начальника 79 прикордонного загону від 23.11.2011р. №912-ОС.

На момент звільнення позивача загальна вислуга років становила 12 років 11 місяців 01 день, з яких календарна 08 років 11 місяців 04 дні, пільгова 03 роки 11 місяців 27 днів.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

З метою отримання вказаної грошової допомоги, позивач 02 грудня 2011 року звернувся до відповідача із заявою.

04 січня 2012 року відповідач повідомив позивача про неможливість виплатити грошову компенсацію у зв'язку з тим, що вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 08 років 11 місяців 04 дні, а не 10 і більше, як це передбачено частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірність відмови відповідача, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачена виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення «за наявності вислуги 10 років і більше» без зазначення будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках.

Оскільки вислуга років позивача станом на 23 листопада 2011 року становить 12 років 11 місяців 1 день, що дає право позивачу на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», то судами зроблено правильний висновок про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання відповідача у касаційній скарзі на положення постанови Кабінету Міністрів України 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» не може бути підставою для скасування судових рішень у справі, оскільки дана постанова регулює питання розміру одноразової грошової допомоги, яка обчислюється за кожний повний календарний рік служби. Право на отримання такої допомоги передбачене за умови наявності вислуги 10 років і більше.

Вислуга років у даному випадку не обчислюється календарними роками служби, а може включити різні періоди, в тому числі і пільгове обчислення строку вислуги. Позивач має загальний строк вислуги більше 12 років, а тому має право на виплату одноразової грошової допомоги.

Враховуючи те, що посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ним повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224,230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Херсонського прикордонного загону залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонського (Сімферопольського) прикордонного загону про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак