Справа № 804/14069/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Дерев'янко К.П.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом було проведено перевірку Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», за результатами якої відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду письмові заперечення, в яких просив суд в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
На підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За результатами перевірки складено акт №24/28-01-51-03/00191000 від 17.04.2015 року висновками якого встановлено порушення п. 46.5 ст. 46, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобовязань, заявлених ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».
Не погодившись з висновками зазначеного акту, позивач 29.04.2015 року подав до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України заперечення №52/70/3577.
Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач 21.05.2015 року звернувся із скаргою до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України в якій просив скасувати зазначене податкове повідомлення-рішення.
13.07.2015 року Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України прийняла рішення про результати розгляду скарги, яким залишила оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.
27.07.2015 року позивач подав до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України повторну скаргу на податкове повідомлення-рішення.
Рішення за результатами розгляду вищенаведеної скарги прийнято не було.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність визначення позивачу суми грошового зобовязання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015 року до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» було подано декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року.

В рядку 18 зазначеної декларації було зазначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у розмірі 1 674 529 грн.

В рядку 21 підприємством зазначено суму залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 238 673 529 грн.

В рядку 23 підприємством зазначено суму бюджетного відшкодування у розмірі 236 999 000 грн.

Рядок 25 (сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду ) не був заповнений позивачем.

Позивачем також зазначено, та не заперечується відповідачем, що сума у розмірі 236 999 000 грн. була відшкодована бюджетом шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підприємства.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пунктів 46.4, 46.5 статті 46 Податкового кодексу України якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, збільшує або зменшує його податкові зобов'язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації. У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід'ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, для якого цим Кодексом встановлено обовязок подання звітності в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі. Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України зазначено, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державному бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.2 статті 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК передбачено, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів у попередніх та звітному податкових періодах постачальниками таких товарів або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - суми податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №13) у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, який виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється. У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення. У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

Так, 18.03.2015 року ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України було подано уточнюючий розрахунок у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період за січень 2015 року.

Судом, в ході дослідження уточнюючого розрахунку від 18.03.2015 року, встановлено, що позивачем не було зазначено в графі 4: залишок відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, а саме рядок 21 ( 21.1 +_21.2 + 21.3) показників декларації, що виправляється (від 20.02.2015 року) в сумі 238 673 529 грн.; значення рядка 20.2; сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 23.1 декларації ) у сумі 236 999 000 грн.

Разом з тим, у графі 5 зазначеного розрахунку безпідставно зазначено показник у сумі 1 674 529 в рядках 25 та 25.1, який в звітній декларації за січень 2015 року, що уточнюється відсутній.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з висновками податкового органу про порушення позивачем п. 46.5 ст. 46, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України.

Між іншим, зазначене призвело до зменшення суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду на 1 674 529 грн. з відповідним відображенням по особовому рахунку платника та виникнення надміру сплачених грошових зобовязань у відповідному розмірі 1 674 529 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення позивачем пункту 46.5 статті 46, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України та правомірність збільшення суми грошового зобовязання та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про правомірність рішення податкового органу та відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Оскільки позивачем згідно платіжного доручення №18819 від 27.08.2015 року при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн., необхідно сплатити решту судового збору в розмірі 4 384,80 грн. (4 872,00 грн. 487,20 грн. = 4 384,80 грн.).

Керуючись ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до спеціалізованого фонду державного бюджету України (, рахунок:4008, банк:ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів 22030001 судовий збір у розмірі 4 384,80 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1