Справа № 803/889/15-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Справа № 876/6874/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова Компанія «Аветра» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 5 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова Компанія «Аветра» до Рожищенського відділення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтова Компанія «Аветра» звернулося до суду з позовом до Рожищенського відділення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 23.04.2015 року №000492313, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі 1863,00 грн., в т.ч.: за основним платежем - 1490,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 373,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 5 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві, а тому такі операції оподатковуються акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України у розмірі 5-ти відсотків від вартості підакцизних товарів. Відтак дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» через мережу АЗС, в тому числі і в безготівковій формі за допомогою талонів та паливних карток, смарт-карток, є датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів).

Таким чином, податкові зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова) під час здійснення розрахункових операцій, а тому відповідачем правомірно встановлено заниження ТзОВ «Нафтова Компанія «Аветра» акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 1863,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення по справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтова Компанія «Аветра» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 5 червня 2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що через мережу АЗС проводиться відпуск нафтопродуктів, як кінцевому споживачу для особистого некомерційного використання так і водіям транспортних засобів, що належать суб'єктам підприємництва, і не для продажу, а для використання в різних напрямках господарської діяльності цих суб'єктів (виробничому, збутовому.) Суб'єкти підприємництва на АЗС розраховуються за паливо: талонами; паливними картками(в тому числі смарт-картами). Ці способи не можна назвати розрахунками через РРО, оскільки за талонами і паливними картками через колонки АЗС проходить вже оплачене паливо, придбане за безготівковим розрахунком одним суб'єктом підприємництва в іншого, а роздрукований чек РРО підтверджує виключно факт передачі товару покупцю, який оплачений попередньо або підлягає наступній оплаті.

Апелянт стверджує, що безготівкові розрахунки юридичних осіб за придбанні нафтопродукти не підпадають під визначення розрахункових операцій, згідно Законом РРО. Немає дати виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів іншим юридичним особам для їх комерційного використання при здійсненні безготівкових розрахунків.

Таким чином, вважає, що у Товариства на суму реалізації палива через мережу АЗС, суб'єктам господарювання (юридичним особам, ФОП) не виникають податкові зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку, оскільки дана реалізація не відповідає п.215 ПКУкраїни, а останні використовують паливо не для власних потреб, а для комерційного використання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 24 березня 2015 року Рожищенським віділенням Ківерцівської ОДПІ була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій декларації з акцизного податку ТзОВ «Нафтова Компанія «Аветра» за січень 2015 року.

За результатами проведої перевірки складено акт від 24.03.2015 року №556/15/39274438, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення ст.213, ст.214, ст.215, ст.216 ПК України та наказу Міністерства Фінансів України №14 від 23.01.2015 року «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», в результаті чого ТзОВ «Нафтова Компанія «Аветра» занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 3914,26 грн.

До таких висновків контролюючий орган дійшов на підставі того, що товариством в додатку 6 податкової декларації з акцизного податку за січень 2015 року відображено факт реалізації товарів для комерційного використання через АЗС, однак сума реалізованих товарів не була включена до об'єкта оподаткування акцизним податком, в результаті чого товариством занижено податкове зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу палива, яке було безпосередньо реалізоване позивачем з колонок АЗС кінцевим споживачам. Зокрема, по автозаправних станціях ТОВ «НК «Аветра», які знаходяться в с. Копачівка Рожищенського р-ну, вул. Першотравнева, 133, в м. Рожище вул. 1-го Травня, ІД, с. Козин, вул. Ковельська, 72, в додатку 6 податкової декларації з акцизного податку за січень 2015 року позивач відобразив факт реалізації товарів для комерційного використання в загальній сумі 29 794,02 грн., на яку не було нараховано акцизний податок в сумі 1490,00 грн.

На підстві акта перевірки Рожищенським відділенням Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.04.2015 року №000492313, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі 1863,00 грн., в т.ч.: за основним платежем - 1490,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 373,00 грн.

В силу пп.14.1.4. п.14.1. ст.14 ПК України акцизним податком є непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

У відповідності до вимог приписів пп.212.1.11. п.212.1 ст. 212, пп.213.1.9. п.213.1. ст.213 КП України платниками акцизного податку є особи-суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів.

За правилами пп.14.1.212. п.14.1 ст.14 ПК України реалізацією суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж, зокрема, товарів, зазначених у пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Згідно із пп.14.1.202 п.14.1 ст.14 ПК України продажем (реалізацією) товарів є будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відтак, виходячи з наведеного, не вважаються продажем (реалізацією), а отже не є об'єктом оподаткування акцизним податком операції з надання (відпуску), в тому числі через мережу АЗС, зазначених у пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 ПК України товарів, у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

З огляду на викладене особа, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок при здійсненні відпуску нафтопродуктів в межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності, не є платником акцизного податку в розумінні пп.212.1.11. п.212.1 ст.212 ПК України при здійсненні таких операцій.

Згідно із п.216.9. ст.216 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами-підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом було зроблено висновки, що лягли в основу оскаржуваного повідомлення-рішення, на підставі даних камеральної перевірки ТзОВ «Нафтова Компанія «Аветра» за січень 2015 року, тобто з урахуванням розрахунку податкових зобов'язань з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (додаток 6 до декларації акцизного податку) та періодичних звітів по реєстраторах розрахункових операцій, однак інших первинних бухгалтерських документів, які підтверджували б факт реалізації паливно-мастильних матеріалів для комерційного використання чи через роздрібну торгівлю для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві, відповідачем не досліджувалося.

Відповідно до приписів п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій) (пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган не може використовувати документи первинного обліку платника податків, проводити вивчення та оцінку укладених таким платником податків угод, оскільки дані про укладення зазначених угод не відображаються у податковій звітності.

Відповідно до акту камеральної перевірки від 24.03.2015 року №556/15/39274438 перевірці підлягала податкова звітність позивача з акцизного податку за січень 2015 року, однак контролюючим органом фактично було перевірено порядок визначення складу податкових зобов'язань та повнота їх нарахувань, що відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України є предметом документальної, а не камеральної перевірки.

Відтак, на думку суду апеляційної інстанції, під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган не може використовувати документи первинного обліку платника податків, проводити вивчення та оцінку укладених таким платником податків угод, оскільки такі дані не відображаються у податковій звітності, а тому під час проведення камеральної перевірки неможливо було зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів для комерційного чи не комерційного використання.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що висновки податкового органу про порушення позивачем ст.ст. 213-216 ПК України є передчасними та ґрунтуються на припущеннях, що не давало йому правових підстав для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 23.04.2015 року №000492313.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд першої інстанції під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова Компанія «Аветра» задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 5 червня 2015 року у справі №803/889/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова Компанія «Аветра» до Рожищенського відділення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Рожищенського відділення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 23.04.2015 року №000492313.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.03.2016 року.