Справа № 296/8600/15-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" березня 2016 р. Справа № 296/8600/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Котік Т.С.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "29" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про перерахунок і виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі в порушенні вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітку 326,49 крб. за серпень 1986 року. Позов обґрунтовано тим, що вона є потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом II групи і на даний час отримує відповідну пенсію по інвалідності. На звернення щодо перерахунку їй пенсії з врахуванням заробітної плати в розмірі 326,49 крб. за серпень 1986 року, одержаної нею за роботу в зоні відчуження, відповідачем перерахунок пенсії не здійснено.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29.09.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги заробіток за серпень 1986 року в розмірі 326,49 грн., оскільки він отриманий саме за роботу в зоні відчуження.

Розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1, видане 03.12.2010 та вкладка до нього №60019с. З довідки до акта огляду МСЕК серії 10 AAA № 547702 від 11.10.2010 року виданої Житомирською міжрайонною спеціалізованою онкологічною МСЕК, вбачається, що ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності загального захворювання на строк до 01.10.2012 року.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області та отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 15.11.2010 року.

Позивач звернулась до Управління з заявою від 02.07.2015, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію, як потерпілій від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності із заробітку, вказаного в архівній довідці від 25.06.2015 №4-15/111-43.

Листом від 10.07.2015 року за вих. № 314/Ш-02 відмовлено у здійсненні вказаного перерахунку та роз'яснено, що пенсію нараховано у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначати ся за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаю ться актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету міністрів Украї ни №1210 від 23.11.2011, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб мо жуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні від чуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно п. 10 Порядку, призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, Закон встановлює можливість обчислення пенсії в розмірі від шкодування фактичних збитків лише для осіб, що працювали в зоні відчужен ня.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_3 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, як особа, яка проживала в с. Хвойна Поляна Хойникського р-ну Гомельської області Білорусі з 26.04.1986 по 28.11.1986, що відноситься до зони з правом відселення (зона 5-15 км.), що вбачається з наданої при призначенні пенсії довідки №ча/919 від 04.11.1996 та копії посвідчення (додаток 4).

Стосовно довідки від 06.07.2015 року, на підставі якої позивач просить провести перерахунок пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем до Управління було надіслано архівну довідку №4-15/Ш-43 від 25.06.2015, в якій зазначено, що в документах архівного фонду Мозирського ліспромгоспу, м. Мозир Гомельської області, в особових рахунках по заробітній платі працівників ОРСа за 1986 рік є відомості про заробітну плату ОСОБА_3 - заробітна плата за серпень 1986 року складає 326,49 крб.

В Законі України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивно го забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано визначення зон радіоактивного забруднення.

Так, в листі Головного управління по гідрометеорології Республіки Білорусь від 31.01.1992 №40-34 визначено переліки населених пунктів 1) зони відчуження (І), 2) Зони першочергового відселення (безумовного відселення) (II), Зони остан нього відселення (Зона гарантованого добровільного відселення) (III), Республіки Білорусь.

Згідно цих переліків, зокрема, ні м. Мозир Гомельської області, ні с. Хвойна Поляна Хойникського району Гомельської області Республіки Білорусь не від носяться до зони відчуження.

Отже, підстав для обчислення пенсії Позивачу в розмірі фактичних збитків відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови КМУ №1210, у відповідача не було. Пенсія обчислена відповідно до норм ЗУ №1058 виходячи з даних про заробіток, отриманих згідно наданих позивачем довідок про заробітну плату та Індивідуальних відомостей про застраховану особу в повному обсязі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується відповідним розпорядженням (а.с. 16). З заявою про перехід на пенсію в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач до Управління не зверталася. Отже відсутні будь-які підстави для перерахунку пенсії відповідно до поданої довідки про заробітну плату.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "29" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Т.С. Котік

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги, 55, м.Житомир,10003

- ,