Справа № 464/5623/15-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5623/15-а
пр.№ 2-а/464/12/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участі секретаря судового засідання Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Львівської міської ради про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просить: визнати незаконним та скасувати рішення Департаменту містобудування Львівської міської ради від 26.03.2015р. №2403-3 про відмову в погодженні вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Лірницькій, 16 у м.Львові для обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,0200 га; зобов'язати Львівську міську раду на найближчій сесії протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути питання про вибір місця розташування земельної ділянки та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Лірницькій, 16 у м.Львові для обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,0200га.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.02.2015р. звернулася до Львівського міського голови із заявою про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Лірницькій, 16 у м.Львові для обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,0200 га. Підставою для звернення стало те, що вона виявила, що площа земельної ділянки, на якій розташований будинок і яка належним чином впорядкована, огороджена і використовується для обслуговування житлового будинку не відповідає площі земельної ділянки, яка вказана у державному акті на право власності на землю серії ЯА №437780. Стверджує, що вказана земельна ділянка до набуття нею у власність будинку використовувалась і попереднім власником у такому ж вигляді, проте без виділення її в натурі. Після оформлення права власності на будинок та земельну ділянку, вона отримала державний акт на право власності на землю. Зазначає, що на розмір земельної ділянки вказаний в державному акті уваги не звернула, оскільки виготовленням технічної документації на видачу державного акта на право власності на земельну ділянку займалась відповідна землевпорядна організація. Відтак, починаючи з 13.10.1997р. земельна ділянка площею 0,0200га, разом із земельною ділянкою, що належить їй на праві власності згідно акта, огороджена, належним чином впорядкована і використовується нею як одне ціле для обслуговування її будинку, але фактично не перебуває у її власності, а також відсутні документи, які б підтверджували її право власності на цю частину земельної ділянки. Вважає спірне рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки поданих нею документів є цілком достатньо для задоволення заяви, а посилання відповідача Департаменту містобудування ЛМР на те, що земельні ділянки в межах червоних ліній не можуть передаватись під будівництво житлового будинку не відповідають суті справи. Стверджує, що на заявленій земельній ділянці не планується жодне будівництво, це прибудинкова територія, яка перебуває у її фактичному користуванні протягом тривалого часу, доглядається та впорядковується нею. Окрім цього, запевняє, що відповідач Департамент містобудування ЛМР зробив помилковий висновок про те, що вона просила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення відокремленої земельної ділянки, яка знаходиться по вул.Лірницькій, 16 у м.Львові площею 0,0200га, а не долучення до вже існуючої земельної ділянки площею 0,075 га для обслуговування житлового будинку. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задоволити.

Представник позивача - ОСОБА_4 в судових засіданнях позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним у фабулі адміністративного позову та заяві про уточнення позовних вимог, просила такий задоволити в повному обсязі. В останнє судове засідання позивач та її представник, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи не з'явилися, представник позивача подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача Львівської міської ради - Гасюк Т.Б. в судовому засіданні 17 березня 2016 року позовні вимоги заперечив, в подальшому в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідач Департамент містобудування Львівської міської ради явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що в адміністративний позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до ч.2 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як передбачено ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 16.02.2015р. позивач звернулася до Львівського міського голови із заявою про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Лірницькій, 16 у м.Львові для обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,0200 га.

Як вбачається із вказаної заяви, позивач зазначив цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, а також орієнтовні розміри земельної ділянки. До заяви нею було додано копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, план земельної ділянки, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, завірену копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №437780, довідку відділу Держземагенства у м.Львові від 25.12.2014р. про те, що заявлена земельна ділянка не надана у власність або користування, реєстраційне посвідчення від 13.10.1977р., а також завірену копію свідоцтва про право на спадщину.

Відтак, заява позивача та долучені до неї документи відповідають вимогам, встановленим ст.118 ЗК України.

Свою відмову в задоволенні заяви відповідач Департамент містобудування Львівської міської ради обґрунтовує тим, що згідно представлених документів заявлена земельна ділянка згідно до відкоригованого генерального плану міста, затвердженого Ухвалою сесії Львівської міської ради від 30.09.2010р. №3924 знаходиться в межах червоних ліній вулиць.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що червоні лінії - це визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Відповідно до ДБН 360-92** п.7.26 "території вулиць і доріг всіх категорій відокремлюються від інших функціональних територій поселень геодезично зафіксованими границями - червоними лініями. Розбивочні креслення червоних ліній призначаються для забезпечення регулювання і містобудівного контролю при забудові, реконструкції і благоустрою поселень, при відведенні земельних ділянок, встановленні умов використання".

Згідно ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно п. «а» ч.4 ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Разом з тим, Земельний Кодекс України не містить застережень щодо передачі у приватну власність земельних ділянок, що знаходяться в межах червоних ліній вулиць для обслуговування житлового будинку.

Більше того, земельна ділянка площею 0,0200га, разом із земельною ділянкою, що належить позивачу на праві власності згідно державного акта на право власності на землю серії ЯА №437780, огороджена, належним чином впорядкована і використовується нею як одне ціле для обслуговування будинку, що знаходиться на вказаній ділянці згідно акта. Відтак, цільове призначення спірної земельної ділянки лише обслуговування вже збудованого жилого будинку, а не для будівнитцва такого будинку.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене вище, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Львівської міської ради про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.39, 83, 118, 122 ЗК України, та керуючись ст.ст.2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Львівської міської ради про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити дії - задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Департаменту містобудування Львівської міської ради від 26.03.2015р. №2403-3 про відмову в погодженні вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Лірницькій, 16 у м.Львові для обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,0200 га.

Зобов'язати Львівську міську раду на найближчій сесії протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути питання про вибір місця розташування земельної ділянки та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Лірницькій, 16 у м.Львові для обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,0200га.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст.186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст.254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.