Справа № 194/135/16-а
Суддя: Пономаренко І. П.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/135/16-а
Провадження № 2-а/194/6/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26 січня 2016 року звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що з 23 жовтня 1992 року по теперішній час вона працює на посаді головного спеціаліста підрозділу з усиновлення дітей, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради. З 23 серпня 2014 року вона перебувала на обліку в Пенсійному фонді України в м. Тернівка та отримувала пенсію за віком, а з 23 вересня 2014 року на підставі її особистої заяви її було переведено на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 року їй припинили виплачувати призначену пенсію, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами), а також ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України «Про державну службу», Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсії, призначені відповідно до цих Законів не виплачуються. 18 січня 2016 року вона звернулася до відповідача з завою про відновлення, та отримала відмову відповідача де в листі від 20 січня 2015 року відповідач зазначив, що вона на даний час є посадовою особою органів місцевого самоуправління, а тому на неї поширюються норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». З цим вона не згодна, оскільки їй не призначалася пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а вона отримувала і повинна надалі отримувати пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить визнати дії відповідача щодо призупинення їй з 01 червня 2015 року пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача поновити з 01 червня 2015 року їй виплату пенсії, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В подальшому позивач доповнила позовні вимоги та просила також стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Представник відповідача у встановлений законодавством строк надала до суду письмове заперечення на позов, відповідно до змісту якого просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як вважає свої дії такими, що відповідають чинному законодавству України, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, тому просила з вказаних підстав в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, також розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, а тому відповідно до ст. 128 КАСУ суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

У зв'язку з вищевикладеним, згідно ст.ст.41, 122 ч.4 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В судовому засіданні встановлено, що 18 січня 2016 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України з заявою про поновлення їй виплати пенсії по втраті годувальника з 01.06.2015 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з тим, що з 01 червня 2015 року посада, на якій вона працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати їй пенсії, призначеної відповідно до цього Закону відпали, та з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати їй вказаної пенсії відсутні.

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка № 109/04/35 від 20 січня 2016 року на заяву від 18 січня 2016 року позивачеві було повідомлено, що з 23 серпня 2014 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та з 23 вересня 2014 року переведено на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 зазначеного Закону. ОСОБА_1 є посадовою особою органів місцевого самоврядування, а ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» із внесеними змінами з 01.04.2015 року та з 01.01.2016 року передбачено, що тимчасово, з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про державну службу» із змінами, внесеними Законом від 02.03.2015 № 213-VІІІ, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 20115 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії, щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутат України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Згідно ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» із змінами, внесеними Законом від 02.03.2015 № 213-VІІІ, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до

законодавства України, не виплачуються.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VІІІ, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника - консультанта народного депутат України».

На даний час, вказаний в п.5 розділі ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим, з вказаної дати втратили чинність, норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, в теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Тобто, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку з чим передбачені ч.4 ст.37 цього Закону підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відпали, і з часу призначення пенсії позивачу перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261, відповідно до п.15 якого Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до п.3 Положення «Про Пенсійний фонд України», його основними завданнями є, зокрема, участь у формуванні і реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, а також забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Згідно ч.1, 2 ст.162 КАС України за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови: 1) про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з вищевикладеного випливає, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплат пенсії неможливо.

Ухвалою судді Тернівського міського суду від 28 січня 2016 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії в частині щодо визнання дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської областіщодо призупинення ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року по 25 липня 2015 року включно пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської областіпоновити з 01 червня 2015 року по 25 липня 2015 року включно ОСОБА_1 виплату пенсії, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» залишено без розгляду.

У зв"язку з чим, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та необхідно визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області щодо призупинення ОСОБА_1 виплати пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 26 липня 2015 року, а також зобов'язати відповідача відновити ОСОБА_1 з 26 липня 2015 року виплату пенсії за віком, призначену відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями КАС України та Закону України «Про судовий збір» та приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, відповідно до ст. 94 КАС України підлягає до стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області на користь позивача понесені по справі судові витрати у розмірі 1102 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-11, 69-71, 79, 86, 94, 122, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області щодо призупинення ОСОБА_1 з 26 липня 2015 року виплату пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області відновити з 26 липня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), виплату пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_1), понесені по справі судові витрати в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.П. Пономаренко