Справа № 2а-2283/2010
Суддя: Демиденко І. О.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Крюківський районний суд м.Кременчука
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2010 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Демиденка І.О.,

при секретарі Коптяєвій Т.М.,

розглянувши у порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої частини державної соціальної допомоги до пенсії в розмірі визначеному ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни»,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука протиправною, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплаченої частини щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року до моменту винесення рішення, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В позовній заяві позивач зазначила, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак всупереч положенням статті 22 Конституції України, яка передбачає заборону звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, пунктом 17 ст.77 та ст.110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року та пунктом 12 ст.71 Закону України „ Про Державний бюджет на 2007 рік від 19.12.2006 року дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було зупинено. Пунктом 41 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року положення ст. 6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено. Відповідно до рішень Конституційного суду України нормативні акти, які зупиняли та обмежували дію ст. 6 Закону визнані неконституційними та втратили чинність з моменту їх ухвалення. Тому відповідач зобовязаний був здійснити перерахунок належної їй допомоги як дитині війни з 09.07.2007 року,тобто з моменту винесення Конституційним судом України рішення про визнання окремих пунктів Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік» недійсними, однак він цього не зробив. Виходячи з викладеного, просить визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука неправомірною та зобовязати його здійснити перерахунок та виплату недоплаченої частини соціальної доплати до пенсії, як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року до моменту винесення рішення.

Представник відповідача, Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука заперечення на адміністративний позов у встановлений законом строк не надав.

Відповідно до п. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 має статус «Дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням № 592.

Враховуючи зазначений статус ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука не здійснює позивачу зазначених виплат, посилаючись на відсутність коштів для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України, Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України , ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст..6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

З 01 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України .

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суді України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд вважає, що з 22.05.2008 року Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог в частині виплати щомісячної державної соціальної допомоги за період з січня 2009 року до моменту винесення рішення, суд вважає їх обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни , в редакції від 01.01.2008 року втратила чинність, а тому з 22.05.2008 року діє ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції до 01.01.2008 року, яка передбачає виплату щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Тобто, починаючи з 22.05.2008 року Управління Пенсійного фонду України в Крюківському районі м. Кременчука повинно було здійснювати перерахунок та виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак, згідно довідки наданої відповідачем № 1112/02-21 від 11.11.2010 року порушення прав позивача тривало до листопада 2010 року. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що слід зобовязати Управління Пенсійного фонду Крюківського району м. Кременчука здійснити перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги за 2009 рік за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та за 2010 рік з 01 січня 2010 року по 30 листопада 2010 включно.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи з викладеного, перерахунок надбавки слід здійснювати з урахуванням ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни покладено на Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука, за місцем проживання позивача.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України, не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізналася про порушення своїх прав в межах строку встановленого законодавством, а тому положення ст. 102 КАС України про поновлення строку звернення до суду застосуванню не підлягає.

Суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука по не виконанню з 09.07.2007 року приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6-14, 71, 159- 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м. Кременчука здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року за 2009 рік з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року за 2010 рік з 01 січня 2010 року по 30 листопада 2010 року включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І.О. Демиденко