Справа № 2а-1607/11
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2011-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1607/11
Номер рядка звіту 98
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2011 року Сихівський районний суд м. Львова в складі :

головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Трілі Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення недоотриманої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною відмову відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої йому у 2001-2011 роках щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача здійснити йому нарахування та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2001-2011 роки відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання повязаного роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в звязку з чим має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення. Однак відповідачем у спірний період виплата такої допомоги проведена в розмірі, який є значно меншим, ніж передбачено ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої така встановлена в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. У звязку з наведеним, просить позов задоволити.

Позивач у судове засідання з`явився, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позов підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача подала суду письмове заперечення, в якому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проводиться в межах коштів, передбачених Законом України про Державний бюджет на відповідний рік, а виконання Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повністю залежить від фінансових ресурсів доходної частини державного бюджету. Статею 62 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»роз`яснено порядок застосування цього Закону, зокрема зазначено, що його застосування проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Отож, розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.62 даного Закону встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі якої позивачу 18 лютого 2011 року була виплачена допомога у розмірі 90грн. Стверджує, що немає підстав для нарахування та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік в інших розмірах, ніж передбачено постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року. Зазначає, що Сихівський відділ соціального захисту, як орган місцевого самоврядування, здійснює лише перерахування державних коштів, шляхом реалізації делегованих державою повноважень і не може відповідати за встановлення розмірів допомог, самостійно визначати їх збільшення або зменшення. Враховуючи викладене, просить в позові відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тому ухвалою судді від 17 серпня 2011 року позовні вимоги поза межами строку звернення до адміністративного суду, про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення за період 01 січня 2001р. по 09 лютого 2011р. - залишені без розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов щодо стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення за 2011 рік підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи захворювання яких повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи, органами соціального захисту населення виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Як встановлено судом позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання повязаного роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується відповідним посвідченням та довідкою МСЕК, та має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

Із письмових заперечень відповідача вбачається, що позивачу у 18 лютого 2011 р. була виплачена одноразова допомога на оздоровлення відповідно до постанови КМУ №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 90 грн.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, з огляду також на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення, що передбачена Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно було керуватися ст.48 цього Закону, а не постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що була чинною на час виплати даної допомоги. А відтак призначення і виплата допомоги на оздоровлення повинна була здійснюватись виходячи з її розміру, що становить по Закону, зокрема для інвалідів ІІІ групи чотирьох мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Крім цього, відсутність бюдженого фінансування на виплату, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»допомоги, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі „Кечко проти України).

Згідно постанови КМУ від 30.05.2007 р. №790 «Про затвердження типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської і про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м. Києві та Севастополі державної адміністрації»призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюється органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх отримувача. Таким чином Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради є належним відповідачем по справі.

На підставі наведеного, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення, а доводи відповідача не ґрунтуються на вимогах закону. Так, слід зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 р. відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням виплачених сум.

Керуючись ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 94, 99, 158-162 КАС України, с у д , -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Визнати дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку та виплати недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2011р. у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»протиправними.

Зобов'язати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеного на день виплати допомоги, в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, з врахуванням виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:

Постанова є оригіналом, виготовлена у одному примірнику і зберігається у справі № 2а-1607/11 р.