Справа № 826/25634/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 березня 2016 року 08:20 справа №826/25634/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доЧлена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3
провизнання незаконною та скасування ухвали, зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3.), в якому просить: 1) визнати незаконною та скасувати ухвалу відповідача від 23 липня 2015 року №8 вк-5158/15; 2) скаргу позивача повернути до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України для розгляду по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/25634/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Вищу кваліфікаційну комісію суддів України (далі по тексту - третя особа).

В судовому засіданні 21 березня 2016 року позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача та третьої особи проти позову заперечив; за спільним клопотанням сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3 від 23 липня 2015 року реєстраційний №8вк-5158/15 за результатами перевірки на прийнятність до розгляду скарги ОСОБА_1 щодо поведінки судді Приморського районного суду міста Одеси Лабунського Володимира Миколайовича, на підставі частини третьої, пункту 5 частини шостої статті 93 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" вирішено повернути скаргу ОСОБА_1

Позивач вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню як незаконна, оскільки винесена без належного за чинним законодавством обґрунтування.

Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечив, зазначивши в письмовому запереченні, що оскаржувана ухвала прийнята на підставі та в межах повноважень, визначених законом.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою щодо неналежної поведінки судді Приморського районного суду міста Одеси Лабунського Володимира Миколайовича, в якій просив притягнути згаданого суддю до дисциплінарної відповідальності у зв'язку із відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав, не передбачених законом та систематичним або грубим одноразовим порушенням правил суддівської етики, що підриває авторитет правосуддя.

Зокрема позивач зазначив про наступне: 23 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до в. о. прокурора Одеської області з письмовою заявою про вчинення Котовським міжрайонним прокурором ОСОБА_4. та заступником Котовського міжрайонного прокурора ОСОБА_5. кримінальних правопорушень, передбачених статтями 366, 367, 368, 382 Кримінального кодексу України. Проте, в порушення статті 214 Кримінального процесуального кодексу України в. о. прокурора Одеської області не вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_1, та не розпочав досудове розслідування. У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси. Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси Лабунського Володимира Миколайовича від 16 червня 2015 року у справі №522/6527/15-к, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в. о. прокурора Одеської області, у задоволенні скарги відмовлено, у зв'язку із не наведенням у заяві про кримінальне правопорушення даних про ознаки кримінального правопорушення.

На думку позивача ухвала слідчого судді є зухвало злочинною та прийнята з допущенням істотних порушень норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 93 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх представників.

За правилами, передбаченими абзацом першим частини шостої Закону України "Про судоустрій та статус суддів", секретаріат відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, реєструє скаргу (заяву) в день її надходження і проводить автоматизований розподіл між членами цього органу. Перевірка скарги (заяви) на прийнятність до розгляду здійснюється визначеним таким чином членом відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, або, за дорученням такого члена органу, інспектором органу, що здійснює дисциплінарне провадження.

Згідно з пунктом 5 абзацу другого частини шостої Закону України "Про судоустрій та статус суддів" звернення повертається без розгляду, якщо звернення стосується оскарження судового рішення, ґрунтується на доводах, що можуть бути перевірені лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Відповідно до підпункту 14.2.2 пункту 14.2 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 80 червня 2011 року № 1802/зп-11, перевірка скарги (заяви) на прийнятність до розгляду здійснюється членом Комісії або за дорученням члена Комісії інспектором (відповідно до частини шостої статті 93 Закону).

Звернення повертається без розгляду, якщо: 1) звернення не відповідає визначеним Законом вимогам, зокрема, якщо звернення є анонімним, тобто з нього не можна встановити місце проживання автора (авторів), звернення не підписано автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство; звернення не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку судді; у зверненні не зазначено суддю, на дії якого скаржаться; звернення не відповідає іншим вимогам, передбаченим частинами другою та третьою статті 93 Закону; 2) звернення містить виражені у непристойній формі висловлювання, що принижують честь і гідність будь-яких осіб; 3) наведені у зверненні відомості стосуються тільки поведінки учасників процесу, працівників апарату суду або інших осіб; 4) у зверненні порушується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, звільнених з посади судді, суддів провадження щодо яких непідвідомче відповідному органу, що здійснює дисциплінарне провадження, а також суддів, повноваження яких припинено у зв'язку зі смертю; 5) звернення стосується оскарження судового рішення, ґрунтується на доводах, що можуть бути перевірені лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законодавством; 6) факти неналежної поведінки судді, що повідомляються, вже були предметом перевірки і щодо них у дисциплінарному провадженні прийнято рішення.

Про повернення звернення членом Комісії постановляється ухвала, копія якої разом зі скаргою (заявою) направляються заявнику за реєстраційним номером звернення.

Наведені правові норми вказують, що у випадку коли звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді стосується оскарження судового рішення або ґрунтується на доводах, що можуть бути перевірені лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, така скарга повертається заявнику без розгляду на підставі відповідної ухвали.

При цьому суд звертає увагу, що зазначене узгоджується принципом незалежності судової влади.

Так, відповідно до положень статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантуються Конституцією і Законами України.

Я к зазначено у пункті10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 "Про незалежність судової влади", відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Органи, які вирішують питання про дисциплінарну відповідальність та відповідальність за порушення присяги судді, не наділені законом повноваженнями оцінювати законність судового рішення. Голови судів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, кваліфікаційні комісії, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.

Частина друга статті 92 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначає, що скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов'язків.

Дослідивши зміст скарги позивача щодо неналежної поведінки судді Приморського районного суду міста Одеси Лабунського Володимира Миколайовича, суд дійшов висновку, що вона стосується оскарження судового рішення, а саме ухвали від 16 червня 2015 року у справі №522/6527/15-к, що є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ухвала члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3 від 23 липня 2015 року реєстраційний №8вк-5158/15 за результатами перевірки на прийнятність до розгляду скарги ОСОБА_1 прийнята на підставі та у межах повноважень, визначених Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко