Справа № 2-а-190/10/1506
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2011 р.Справа № 2-а-190/10/1506

Категорія: 10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Груца Є.Є.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії по інвалідності,

встановила:

Позивач ОСОБА_5 04 жовтня 2010 року звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області у відмові перерахунку та виплати їй пенсії, як інваліду 2 групи, в розмірі меншому ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області провести їй перерахунок та виплачувати основну (державну) пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат з 01.01.2007 року, відповідно до ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, ч. З ст. 67, ст. 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЄС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Справа була розглянута в скороченому провадженні.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 19.10.2010 року визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області у відмові перерахунку та виплати ОСОБА_5 пенсії, як інваліду 2 групи, в розмірі меншому ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області провести ОСОБА_5 перерахунок та виплачувати основну (державну) пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат з 01.01.2007 року, відповідно до ст.ст. 49, 50. ч.4 ст. 54, ч. З ст. 67, ст. 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В апеляційній скарзі УПФ України в Біляївському районі Одеської області, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначену постанову суду 1-ї інстанції скасувати та прийняти нову постанову суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно посвідчення серії А № 033025 від 02.02.1995 року та вкладки до нього за № 159569, позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також є, відповідно до довідки МСЕК серії ВТЭ-17 № 078785 від 23.11.1994 року, інвалідом ІІ групи безстроково внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно до ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи -100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 наведеного Закону встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". (частина третя статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3108-ІУ ( 3108-15 ) від 17.11.2005 року).

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по І групі інвалідності -10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

В той же час, постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" N 1 від 3 січня 2002 року(яка діяла до 01.09.2008 року) було встановлено, що базовим для обчислення пенсії по інвалідності слід брати суму 19 грн.91 копійок.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру наведених пенсій застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , а не постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

З приписів статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Порядок визначення розміру мінімальної пенсії за віком встановлений частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за приписами якої мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, з 01 листопада 2006 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного фонду України зобов'язані здійснювати перерахунок пенсій саме з дня встановлення цього розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонера з відповідною заявою про перерахунок пенсії.

Суд 1-ї інстанції повинен був врахувати, що 6-місячний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Як вже зазначалось, позивач звернувся до суду з позовом 04 жовтня 2010 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів не вбачає поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

За таких підстав права позивача підлягають захисту з 04 квітня 2010 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 04.04.2010 року по 19.10.2010 року (день прийняття постанови судом 1-ї інстанції).

З огляду на викладене оскаржувана постанова суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, про часткове задоволення позову.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч.1 ст.198, п. 3 ч. 1 ст. 202 та ч. 2 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії по інвалідності скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області у відмові перерахунку ОСОБА_5 пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, що передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 04 квітня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_5 підвищення до пенсії, що передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, з 04 квітня 2010 року по 19 жовтня 2010 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3