Справа № 815/6806/15
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 р. Справа № 815/6806/15

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Павлюк К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, діючої від свого імені та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет позову - ОСОБА_2, Органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації, вилучення запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3, діюча від свого імені та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, треті особи - ОСОБА_2, Орган опіки та піклування Суворовської РДА ОМР про скасування реєстрації декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року та вилучення запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано реєстрацію декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року із вилученням запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно, що підтверджується ухвалою від 31 березня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після смерті ОСОБА_5, відкрито спадщину, яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до ст. 529 Цивільного кодексу України є її сини: ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_2

ОСОБА_3, є дружиною ОСОБА_6, та в них є спільна малолітня донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

02 червня 2015 року, ОСОБА_2 подав до Суворовського районного суду м. Одеси зустрічний позов до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, провадження відкрито 06 червня 2015 року.

Із зустрічного позову позивачу стало відомо, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2012 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права введення в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 586 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 та, як зазначено в зустрічному позові, ОСОБА_2 на підставі цього рішення подав від свого імені декларацію №ОД 21 від 23 січня 2013 року про готовність об'єкта до експлуатації.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів щодо правомірності реєстрації прийнятої декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року, а тому позовні вимоги щодо її скасування із вилученням запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно з ч.10 ст. 39 "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року про готовність об'єкта до експлуатації, яка була подана для реєстрації ОСОБА_2 зазначено, що апелянтом проведена реконструкція житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1, категорія складності II, а саме літ. "А" 88,8 кв.м./63,4 кв.м. літ. "Б", "Д", "Г" - сарай, літ. "Е" - літня кухня.

Також, в пункті 10 декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року дозвільним документом зазначено дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК м. Одеси №317/07 від 22 серпня 2007 року.

Разом з цим, судом першої інстанції встановлено, що за апеляційною скаргою ОСОБА_3, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права введення в експлуатацію житлового будинку в порядку спадкування скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Крім цього, в пункті 11 декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року ОСОБА_2 зазначено дату початку будівництва серпень 2007 року, а закінчення серпень 2008 року, проте у відповідності до технічного паспорту від 20 травня 2015 року (а.с.18-23) всі будівлі були побудовані у 1962 році та прибудова (літ. "а1") у 1980 році. Також, самочинно була збудована у період з 1980 -2009 років літня кухня (літ. "Е") та у 2000 році побудований сарай (літ. "Д").

Разом з цим, в пункті 11.1 декларації не зазначений документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою замовником, а пункт 13 декларації не був заповнений, а саме не зазначено характеристику житлового будинку, не зазначені назви, показники, функціональне призначення та площа решти допоміжних (нежитлових) приміщень об'єкта.

Таким чином, враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що апелянтом у декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року були зазначені неправдиві відомості, тобто декларація містить недостовірні дані, а тому в порушення вищенаведеної ч.6 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідачем не було перевірено повноту та достовірність даних, у зв'язку з чим вимоги щодо скасування реєстрації декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року із вилученням запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Також, колегія суддів акцентує увагу на тому, що в порушення статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи відповідачем не було скасовано реєстрацію декларації, незважаючи на звернення позивачки про допущені порушення від 30 листопада 2015 року (а.с.63).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо правомірності реєстрації декларації №ОД 21 від 23 січня 2013 року про готовність об'єкта до експлуатації колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 30 березня 2016 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний