Справа № 806/138/15
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №806/138/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі судового засідання Білінській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, Житомирської міської ради про визнання незаконним висновку, рішення міської ради та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що нею 15.08.2014 року була подана заява про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою або розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у м. Житомирі по вул. Київське шосе 42-б із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно змісту позову, 20.09.2014 року на адресу позивача надійшов лист Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 15.09.2014 року із копією висновку управління №305-П/2014 від 08.09.2014 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення указаної вище земельної ділянки на тій підставі, що дана земельна ділянка розташована на території спеціального призначення, яка входить в межі резервної території міста, де розміщення малоповерхової та садибної житлової забудови не передбачено. Окрім того дана земельна ділянка входить в план меж території, яка пропонується для розміщення індустріального парку по Київському шосе.

Як зазначає ОСОБА_1, в подальшому на підставі вищевказаного висновку Житомирською міською радою було прийнято рішення №811 від 09.12.2014 року про відмову у надані дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач не погодилась із вказаними висновком та рішенням, у зв'язку із чим просить суд із урахуванням уточнених вимог визнати незаконним висновок Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища №305-П/2014 від 08.09.2014 року; визнати незаконним Рішення Житомирської міської ради №811 від 09.12.2014 року про відмову у надані дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також зобов'язати Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища надати висновок, яким дозволити розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га в районі Київського шосе, 42-б для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач в судовому засіданні підтримала свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просила їх задовольнити.

Представники Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища заперечували проти позовних вимог. Пояснили суду, що їх висновок не є нормативним документом, а тому не може бути визнаний незаконним. За словами представників відповідача, терміни «територія спеціального призначення» та «функціональне призначення земельної ділянки» взяті з тексту Генерального плану міста та землі спецпризначення не є однією із категорій земель, а являються одним із функціональних призначень земельних ділянок. Окрім цього, частина земельної ділянки, про відведення якої просила позивач, має одразу два функціональних призначення: 1) земля спеціального призначення; 2) землі резервної території. На момент підготовки та складання Управлінням оскаржуваного висновку №305-П/2014 від 08.09.2014 року, земельна ділянка по АДРЕСА_1 не належала до жодної із категорій земель, передбачених законодавством України.

Представник Житомирської міської ради так само заперечувала проти позовних вимог гр. ОСОБА_1 Звертала увагу, що оскаржуваний висновок Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища носить для міської ради рекомендаційний характер, а скасування рішення Житомирської міської ради №811 від 09.12.2014 року в цілому може призвести до порушень прав інших громадян.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, з'ясувавши обставини справи та оцінивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачем 15.08.2014 була подана заява про внесення на розгляд сесії міської ради питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою або розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у м. Житомирі по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд» (а.с. 10).

08.09.2014 Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради підготовлено висновок №305-П/2014, з якого слідує, що Управління вважає за неможливе надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки у зв'язку з розміщенням земельної ділянки на території з невідповідним функціональним призначенням (а.с. 14).

Встановлено, що Управління у висновку послалось на Генеральний план міста Житомира, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2001 №266, відповідно до якого земельна ділянка орієнтовною площею 0.1000 га розташована на території спеціального призначення, що входить в межі резервної території розвитку міста, де розміщення малоповерхової та садибної житлової забудови не передбачено. Також відповідач проінформував гр. ОСОБА_1, що зазначена в графічних матеріалах замовника земельна ділянка, входить в план меж території, яка пропонується для розміщення індустріального парку по Київському шосе.

Окрім цього судом встановлено, що Житомирська міська рада рішенням №811 від 09.12.2014 року вирішила відмовити позивачу у надані дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у м. Житомирі по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» з підстав, викладених у висновку Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради (а.с. 89).

Статтею 39 Земельного кодексу України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачений статтею 123 ЗК України, на яку вказує Житомирська міська рада в оскаржуваному рішенні як на підставу неможливості надання земельної ділянки.

Так, згідно частин 1, 2 зазначеної вище статті ЗК України, надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється органами місцевого самоврядування. Рішення органу приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу місцевого самоврядування, який відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передає у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування в межах повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. При цьому підставою відмови у наданні такого дозволу, згідно ч. 3 ст. 123 ЗК України, може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки закріплений в свою чергу у статті 118 ЗК України.

Так, згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та норми законодавства України суд вважає, що Житомирською міською радою протиправно відмовлено ОСОБА_1 у надані дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення указаної вище земельної ділянки та міською радою в силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено невідповідність прохання заявника ОСОБА_1 чинному містобудівному законодавству та містобудівній документації.

Посилання відповідачів на те, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 розташована на території спеціального призначення, яка входить в межі резервної території розвитку міста, де розміщення малоповерхової та садибної житлової забудови не передбачено, не може бути прийнято судом як правомірне, оскільки основами земельного законодавства України не регламентовані такі категорії як «територія спеціального призначення» та «резервна територія розвитку міста» (натомість передбачене створення резервного фонду земель), а відтак відмова у надані дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ділянки з посиланням на розташування земельної ділянки на вказаних територіях є протиправною.

Згідно зі ст. 18 ЗК України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на вичерпний перелік категорій, визначений у ст. 19 ЗК України.

Таким чином посилання відповідача на розміщення земельної ділянки на території з невідповідним функціональним призначенням як на підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є мотивованим та не відповідає вимогам законодавства України.

З огляду на викладене, керуючись повноваженнями, наданими суду статтею 162 КАС України, суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1 частково та визнати протиправним рішення Житомирської міської ради №811 від 09.12.2014 в частині відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

У той же час, на переконання суду, не підлягають задоволенню інші вимоги позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до правового акту індивідуальної дії, то він породжує права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ним певного кола суб'єктів), якому він адресований. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту та правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість їх приписів для відповідного суб'єкта, дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Враховуючи вищенаведене, висновок Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради №305-П/2014 від 08.09.2014 не є правовим документом, який безпосередньо встановлює права чи обов'язки та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС України.

Отже, висновок Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, сам по собі не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, не є обов'язковим згідно норм законодавства України для міської ради при прийнятті власних рішень, що визнано у тому числі представником Житомирської міської ради в судовому засіданні, а тому не може бути предметом спору та не може бути визнаний незаконним.

З огляду на викладене вище, не підлягає задоволенню й вимога позивача щодо зобов'язання Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища надати висновок, яким дозволити розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га в районі Київського шосе, 42-б для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, так як вказаний висновок не є обов'язковим для Житомирської міської ради, не створює для неї відповідних обов'язків щодо прийняття якогось конкретного рішення, а носить лише рекомендаційний характер. До того дана вимога є похідною від вимоги визнати незаконним висновок Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, у задоволенні якої позивачу судом було відмовлено.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 19, 39, 118, 123 ЗК України, ст.ст. 8, 9, 11, 17, 18, 71, 94, 161-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Житомирської міської ради №811 від 09.12.2014 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути із Житомирської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Кузнєцов