Справа № 804/507/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 р. Справа № 804/507/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 (далі - позивач-1), ОСОБА_2 (далі - позивач-2) та ОСОБА_3 (далі - позивач-3) звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни (далі - відповідач) про визнання незаконною відмову нотаріуса та зобов'язання зареєструвати право власності та вчинити інші дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі 25.12.2015 звернулись до відповідача для здійснення нотаріальних дій щодо майна, яке належить їм на праві власності, однак відповідачем було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю Державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав, а також наявності заборони на відчуження такого майна. Позивачі вважають відмову відповідача незаконною та такою, що порушує їх права.
Позивачами надані до судового засідання через канцелярію суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Від відповідача до суду також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не надходило.
Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частинами 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставині справи.
Судом встановлено, що позивачі мали намір укласти договори із іншою стороною, та нотаріально їх завірити у відповідності до вимог чинного законодавства.
У зв'язку з чим 25.12.2015 року позивачі звернулися до відповідача із вимогою щодо вчинення певної нотаріальної дії, а саме посвідчення договорів на нерухоме майно, яке їм належить на праві власності.
Однак, 25 грудня 2015 року відповідачем було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність Державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав.
Також відповідачем відносно майна позивача-3 зазначено про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з наявністю заборони на відчуження майна, а саме:
- відносно нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - за номером запису 6912765, зареєстрованої від 31.03.2008, та у зв'язку з наявністю іпотеки за номером запису 6912845, зареєстрованої від 31.03.2008 на підставі Договору іпотеки за №1717 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
- відносно нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 - за номером запису 5859977, зареєстрованої від 26.06.2008, та у зв'язку з наявністю іпотеки за номером запису 5859968, зареєстрованої від 31.12.2008 на підставі Договору іпотеки за №6541 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Позивачі вважають дану постанову протиправною, у зв'язку з чим оскаржили її в судовому порядку.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (редакції від 09.12.2015, який діяв на момент винесення постанови про відмову від 25.12.2015) (далі - Закон) державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.
Згідно частини 9 статті 15 вказаного Закону державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням дії.
Згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 р. №868 (у редакції від 05.04.2015, яка діяла на момент прийняття постанови про відмову від 25.12.2015), у разі проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявник подає органу державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію права власності на таке майно та заяву про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.
Відповідно до статті 19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі:
1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;
2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих
відповідно до вимог цього Закону;
3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;
4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;
5) рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Згідно підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, посвідчення правочинів щодо відчуження або застави житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також майна, на яке поширено режим нерухомої речі, управління нерухомим майном, а також правочинів щодо відчуження та застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.
Підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій передбачені статтею 49 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ у редакції від 13.12.2015.
Так, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1). вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2). не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3). дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4). є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5). з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6). правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7). особа, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8). особа, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9). в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно пункту 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови, прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса: прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулась до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.
При цьому відповідно до частини 3 статті 49 Закону України «Про нотаріат» та пункту 4 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчинені нотаріальної дії.
В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачі є дійсними власниками зазначеного майна, на підставі наданих документів, а саме:
ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) є власником майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 який складається з: А-3 адміністративна будівля, площею 1450,7 кв.м., Б-2 склад-гараж цегляний, площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна, площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний, площею 97,0 кв.м., Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний, площею 185,2 кв.м., З - гараж цегляний, І- вбиральня на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2004 по справі №2-2390/04. Відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_5 (на підставі свідоцтва про шлюб - ОСОБА_1.) набула право власності на майновий комплекс, розміщений за адресою АДРЕСА_4 як іпотекодержатель зазначеного майна, у зв'язку з невиконанням умов іпотечного договору позичальником - компанією «Семалєн Ентерпайзіс ЛТД».
ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_3) є власником нерухомого майна, а саме: - квартири загальною площею 255,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та має технічний опис: у житловому будинку літ. А-9, 12, 15 квартиру №79б, яка складається: 1 - житлова, 2 - туалет, І - лоджія, ІІ - тераса, - квартири загальною площею 140,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та має технічний опис: в житловому будинку літ. А-9, 12, 15 квартира № 2, яка складається: 1-житлова, 2-туалет, І-лоджія, на підставі рішення суду від 18.03.2008 по справі №2-698/08.
Стосовно наявності заборон на відчуження зазначеного майна, а саме: - яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - за номером запису 6912765, зареєстрованої від 31.03.2008, іпотеки за номером запису 6912845, зареєстрованої від 31.03.2008; яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 - за номером запису 5859977, зареєстрованої від 26.06.2008, іпотеки за номером запису 5859968, зареєстрованої від 31.12.2008 суд зазначає, що такі обтяження також підлягають скасуванню, в зв'язку з тим, що на момент укладання договорів іпотеки попереднім власником ОСОБА_6 від 31.03.2008 та 31.12.2008 у нього вже не було права власності на зазначені квартири, що підтверджується рішенням суду від 18.03.2008, яке набуло законної сили 31.03.2008, тому він і не міг закласти в іпотеку це майно.
Судом також встановлено, що зауважень до переліку документів, наданих відповідачу, у нотаріуса не виникло, окрім відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Надання позивачами даного переліку документів відповідачу, підтверджено самою постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, тобто посилання в оскаржуваній постанові на ст.49 Закону України «Про нотаріат», п.1.7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд вважає безпідставним та таким, що спростовується матеріалами справи.
Зазначені вище норми діючого законодавства, вказують на те, що під час реєстрації похідного права власності, нотаріус є державним реєстратором, який реєструє одночасно первинне та похідне право власності на підставі правовстановлюючого документу, яким є в тому числі, рішення суду про визнання права власності. При цьому у реєстратора відсутні повноваження просити під час проведення нотаріальної дії додаткові документи та, відповідно, у разі їх відсутності відмовляти у проведені зазначеної вище дії.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи і наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову відповідач, який за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, правомірність прийнятого рішення належним чином не довів.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Павловської Ганни Олегівни, винесену 25.12.2015 року.
Зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Павловську Ганну Олегівну вилучити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку накладену ПАТ «Дельта Банк» від 31 грудня 2008 року номер запису іпотеки 5859968, запис про іпотеку накладену ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» від 31 березня 2008 року номер запису іпотеки 6912845, та записи про зареєстровані обтяження за номерами 5859977 від 26.06.2008 та номер 6912765 від 31.03.2008.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко