Справа № 817/3145/15
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"22" березня 2016 р. Справа № 817/3145/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Іщенко І.П. ,

за участю представника позивача.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" січня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області, Гощанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказу, рішення та податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 28.07.2015 №509 про проведення фактичної перевірки та Акт (довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, від 29.07.2015; визнати протиправним та скасувати рішення Гощанської ОДПІ про застосування фінансових санкцій від 28.09.2015 №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 №. Позов обґрунтовано тим, що були відсутні підстави, передбачені ст. 80 ПК України для проведення фактичної перевірки. Крім того, вказує на мораторій проведення перевірок. Стосовно відсутності реєстраторів розрахункових операцій вказує, що є платником єдиного податку ІІ групи, а тому закон не зобов'язує мати у наявності РРО.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.01.2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області, Гощанської ОДПІ ГУ ДФС в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказу, рішення та податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована аналогічними з позовними мотивами.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив її задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. В запереченнях на апеляційну скаргу просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а справу розглядати без його участі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 зареєстрована фізичною особою-підприємцем 06.05.2015 року (а.с. 13). Здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1

Позивач зареєстрований платником єдиного податку II групи, що підтверджується Витягом з реєстру платників єдиного податку (а.с. 11).

28.07.2015 року начальником ГУ ДФС у Рівненській області видано наказ «Про проведення фактичної перевірки в підприємстві торгівлі за адресою: АДРЕСА_1» №509 (а.с. 6), згідно якого наказано провести фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів в підприємстві торгівлі за адресою: АДРЕСА_1, в період з 29.07.2015 терміном на 10 діб. Наказ винесено на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, які встановлені п.п 80.2.1 - 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

З оскаржуваного наказу вбачається, що він прийнятий на підставі п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Підставою, зазначеною в п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Суд встановив, що 21.07.2015 на адресу Головного управління ДФС у області (вх. №614з/17-00) надійшла заява ОСОБА_4, яка повідомила, що за адресою АДРЕСА_1 здійснюється торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії.

Ст. о/у з ОВС ВПНООПТ ОУ ГУ ДФС ГУ ДФС у Рівненській області звернувся до Начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Рівненській області із листом "Про проведення спільних заходів" № 540/07-05 від 22.07.2015 року.

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги позивача, що заява ОСОБА_4 мала б розглядатися в порядку Закону України "Про звернення громадян", оскільки відповідач здійснює контролюючу діяльність за наявністю ліцензій, на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів та інше, а тому отримавши відповідну заяву ОСОБА_4 мав вчиняти певні дії для перевірки заявленої інформації.

Отже, отримавши лист № 540/07-05 від 22.07.2015 року з додатками, ГУ ДФС у Рівненській області мало достатню підставу для призначення фактичної перевірки.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

За правилами пункту 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Судом встановлено, що на підставі Наказу №509 фактична перевірка була проведена. При чому, платник податків допустив посадових осіб контролюючого органу до її проведення.

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги, що торгівлю здійснювала подруга позивача, а коли позивач з'явилася перевірку вже проводили, оскільки на направленнях на перевірку розписалася та ознайомилася особисто ОСОБА_3

Колегія суддів зазначає, що Податковий кодекс допускає можливість недопущення працівників фіскальної служби до проведення перевірки, якщо платник вважає Наказ протиправним (ст. 81 ПК України). Проте в даному випадку уповноважених осіб допущено, перевірку проведено, а оскаржуваний Наказ реалізовано.

Тож колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки оскаржуваний Наказ № 508 реалізовано, позивач може оскаржити лише наслідки проведеної перевірки, а даному випадку рішення про застосування фінансових санкції та податкове повідомлення-рішення.

Стосовно мораторію на проведення перевірок контролюючими органами колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2012 року №71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать:

спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво;

тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну;

нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне;

автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів;

електрична енергія.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Крім того фактичною перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв.

Як вищевстановлено, фактичною підставою для проведення перевірки позивача стало повідомлення про можливість торгівлі алкогольними напоями без ліцензії, що в подальшому було підтверджено.

На підставі Наказу №509 та направлень на перевірку №№260 та 261 від 28.07.2015, фахівцями фіскального органу проведено фактичну перевірку в підприємстві торгівлі за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено Акт (довідка) «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» від 29.07.2015 №000122 (далі - Акт перевірки) (а.с. 7).

Перевіркою встановлено факт реалізації позивачем пляшки пива «Львівське» світле місткістю 0,5 л, вміст спирту не менше 4% обертів, дата розливу 15.02.2015, по ціні 08 грн. 00 коп.; на реалізації знаходилося: пиво «Львівське 1715» 0,5 л, місткістю не менше 4,2%, дата виробництва 19.06.2015, по ціні 09 грн. 00 коп., в кількості 16 пляшок; пиво «Минське Жигулівське» 0,5 л, спирту не менше 4,5%, дата виробництва 12.06.2015, по ціні 10 грн. 50 коп., в кількості 10 пляшок; пиво «Арсен» №1 міцне 0,5 л, спирту не менше 7,4%, дата виробництва 26.05.2015, по ціні 10 грн. 00 коп., в кількості 4 пляшки; пиво «Бергшлос чорний» 0,5 л, спирту не менше 4,5%, дата виробництва 16.08.2015, по ціні 12 грн. 00 коп., в кількості 17 пляшок; пиво «Бочкове» світле, місткістю 0,5 л, спирту не менше 4,6%, дата виробництва 16.04.2015, по ціні 11 грн. 00 коп., в кількості 8 пляшок; вино «Шабо» Шабський червоне, місткістю 0,75 л, міцність 9-12%, дата виробництва 16.04.2015, по ціні 11 грн. 00 коп., в кількості 8 пляшок; вермут десертний білий «Маренго» місткістю 0,5 л, міцність 16%, дата виробництва 02.02.2015, по ціні 35 грн. 00 коп., в кількості 4 пляшки.

Перевіркою встановлені порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995, п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі Акту перевірки фіскальним органом винесено Рішення про застосування фінансових санкцій від 28.08.2015 № (а.с. 9), яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп., та податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 № (а.с. 10), яким визначено суму штрафу у розмірі 1815 грн. 00 коп.

Згідно ч. 12 ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, керуючись Законом України №71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» визначено, що з 01.07.2015 пиво відноситься до алкогольних напоїв.

Відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Судом встановлено та представником позивача не заперечується факт продажу пляшки пива "Львівське" світле 0,5 л по ціні 8,00 грн. Ліцензія на торгівлю алкогольними напоями у ФОП ОСОБА_3 була відсутня, а тому позивачем вчинено порушення передбачене ст. 15 Закону України №481/95-ВР та застосована відповідна штрафна санкція. Ліцензія ж на роздрібну торгівлю алкогольними напоями отримана лише 23.09.2015.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про застосування фінансових санкцій від 28.08.2015 № є правомірним та скасуванню не підлягає.

Статтею 1 Закону України №481/95-ВР визначено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

В пункті 8 та пункті 10 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 зазначається, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при: при продажу товарів (крім підакцизних) (наданні послуг) особами, які отримали пільговий торговий патент для продажу товарів (надання послуг); при продажу у кіосках, з лотків та розносок газет, журналів та інших видань, листівок, конвертів, знаків поштової оплати, якщо питома вага такої продукції становить понад 50 відсотків загального товарообігу за відсутності продажу алкогольних напоїв та підакцизних непродовольчих товарів, а також при продажу жетонів та проїзних квитків у касах метрополітену.

Судом встановлено, що на алкогольні напої були відсутні супровідні документи, так як вони були придбані на ринку. Доказів на спростування цього представником позивача не подано.

Відповідно до статі 20 Закону України №265/95-ВР, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином, до позивача правомірно застосовано штраф у розмірі 1814 грн. 00 коп. (907 грн. 00 коп. х 200%), за ведення з порушенням порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Суд встановив та представником позивача не заперечується, що продаж пива "Львівське" відбулося без надання та роздрукування фіскального чека, оскільки у позивача відсутній касовий апарат. Касовий апарат був отриманий вже після придбання ліцензії на торгівлю алкогольними напоями тобто 23.09.2015 року (а.с. 75, 76)

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України №265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Тож податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 № (а.с. 10), яким визначено суму штрафу у розмірі 1815 грн. 00 коп. (1814+1) є правомірним та скасуванню не підлягає.

В апеляційній скарзі позивач посилається на пункт 28 Перехідних Положень ПК України, згідно якого установлено, що платники єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів дрібнороздрібної торговельної мережі через засоби пересувної мережі, які з 1 січня 2015 року до 30 червня 2015 року включно почали застосовувати у власній господарській діяльності зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, з дати початку застосування реєстраторів розрахункових операцій до 1 січня 2017 року звільняються від проведення відповідно до норм цього Кодексу перевірок з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Також посилається на п. 296.10 ПК України, згідно якого реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку:

першої групи;

другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов'язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом дії свідоцтва платника єдиного податку.

Згідно Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 застосування реєстраторів розрахункових операцій для платників єдиного податку третьої групи набирає чинності з 1 липня 2015 року, застосування реєстраторів розрахункових операцій для платників єдиного податку другої групи набирає чинності з 1 січня 2016 року.

Позивач вказує, що він є платником єдиного податку другої групи, а тому обов'язок щодо застосування РРО настає лише з 01 січня 2016 року та перевірки стосовно застосування РРО відповідач не має права проводити.

Проте колегія суддів зазначає, що перевірка проводилася правомірно з вищезазначених підстав, а не з приводу використання ФОП ОСОБА_3 РРО.

Обов'язок наявності реєстратора розрахункових операцій передбачений ст. 1 Закону України №481/95-ВР, згідно норм якої місце торгівлі має бути обладнане реєстраторами розрахункових операцій або книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Отже перевірка стосовно наявності РРО та застосування фінансової санкції за нероздрукування чека та необлікування товарів (алкогольних напоїв) є похідним від встановлення протиправної торгівлі алкогольними напоями без ліцензії.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправним та скасування акту перевірки, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень - актом індивідуальної дії, який може бути оскаржено у судовому порядку. Оскарженню підлягають рішення контролюючого органу, які винесені за наслідками перевірки, а не акт.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" січня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023

4- Гощанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Незалежності,31, смт.Гоща, Рівненська область, 35400

5 - представник позивача ОСОБА_6 - АДРЕСА_3 ,