Справа № 607/15328/14-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/24657/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадже ння адміністративну справу з а позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсій ного Фонду України в м. Тернополі про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернопол і на постанову Тернопільсько го міськрайонного суду Терно пільської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2015 року, -

у с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійно го Фонду України в м. Тернополі (далі - УПФУ) в якому проси в зобов'язати відповідача призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 р оку № 796-ХІІ «Пр о статус і соціальний захист г ромадян, які постраждали внас лідок Чорнобильської катаст рофи» (далі - Закон № 796-ХІІ ) з 4 квітня 2014 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що має пр аво на призначення спірної пе нсії, а відмова відповідача не ґрунтується на вимогах закон у.

Вважаючи це порушенням своїх прав ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року, з алишеною без змін ухвалою Льв івського апеляційного адмін істративного суду від 6 травня 2015 року позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить оскаржувані рішення судів скасувати та від мовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною 3 статті 211 Кодексу адміністративного с удочинства України підстава ми касаційного оскарження є п орушення судами норм матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані судо ві рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для їх с касування відсутні.

Судами встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням.

16 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до УПФУ з заявою про призна чення йому пенсії із зменшенн ям пенсійного віку відповідн о до статті 55 Закону № 796-ХІІ, однак рішенням відповідача від 25 червня 2014 року у призначенн і пенсії відмовлено.

Так, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ о собам, які працювали або прожи вали на територіях радіоакти вного забруднення, пенсії над аються із зменшенням пенсійн ого віку, встановленого для од ержання державних пенсій, зок рема, учасникам ліквідації на слідків аварії на Чорнобильс ькій АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - на 10 років.

Частиною 3 цієї ж статті встано влено, що призначення та випла та пенсій названим категорія м провадиться відповідно до З акону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

За змістом підпункту «г» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнооб ов'язкове державне пенсійне с трахування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України ві д 25 листопада 2005 року № 22-1, з ареєстрованого в Міністерст ві юстиції України 27 грудня 2005 ро ку за № 1566/11846 (далі Порядок) при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону Україн и «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення пенсії за віком додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періо ди) участі в ліквідації наслід ків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122 (д алі постанова 122); посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

В свою чергу, за приписами пост анови 122 довідка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості надання довідки за формою 122 внаслідок лі квідації підприємства, устан ови, організації, для визначен ня права на призначення пенсі ї надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження, д овідки про період роботи в зон і, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід'ємною складовою підстав для призначення спірної пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами, зокрема, і щодо тривалості та пе ріоду роботи у зоні відчуженн я (з зазначенням населених пун ктів де працювала особа) з моменту аварії по 31 грудня 1986 року.

Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, позивач додав до заяви усі передбачені Порядком документи, зокрема, довідку від 27 листопада 1990 року №663 про роботу в зоні відчуженн я в м. Прип'яті, довідку від 15 січня 1993 року №414 про розрахунок сум заробітної плати з 1986 року та копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також, факт робо ти позивача в зоні відчуження підтверджується наявними у м атеріалах справи довідками Д ержавного підприємства «Чорнобильське монтажне управління тресту «Південтеплоенерг омонтаж» від 6 листопада 2014 року № 61 та №60.

За таких обставин, суди дійшли обґру нтованих висновків щодо наяв ності у позивача права на приз начення спірної пенсії та правильно зазначили на необхідність призначення такої з 4 квітня 2014 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення п енсійного віку.

Враховуючи викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підста в для скасування судового ріш ення колегія суддів не вбачає .

За правилами статті 224 Кодексу а дміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові р ішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинс тва України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало