Справа № 804/12133/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 р. справа № 804/12133/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Павловського Д.П.

при секретарі судового засідання Корсун М.О.

за участю сторін:

представників позивача Бурі О.Є., Бажана В.П.

представника відповідача Немченко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ :

28 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «ДНІПРОАЗОТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2015 року, яким ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року та січень 2015 року на суму 446290 грн., яке було винесено спеціалізованою державною податкової інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України на підставі акту перевірки № 64/28-01-47-01-05761620 від 03.08.2015 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковою інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за грудень 2014 року - січень 2015 року, за результатами якої був складений акт № 64/28-01-47-01-05761620 від 03.08.2015 року, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення. На думку позивача, господарські операції з поставки товарів з контрагентами ТОВ «ІНХІМТЕХ», ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» та ТОВ «Т.О.Н.» мали реальний характер, були оформлені та здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства, договірні зобов'язання були виконані сторонами в повному обсязі та були направлені на настання реальних наслідків - придбання товарів для забезпечення потреб господарської діяльності ПАТ «ДНІПРОАЗОТ». Позивач вважає, що СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФСУ зробило помилкові та незаконні висновки в Акті перевірки від 03.08.2015 року, та, як наслідок, контролюючий орган прийняв незаконне та протиправне податкове повідомлення-рішення, яке порушує законні права та інтереси позивача.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкове повідомлення-рішення винесено відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із положеннями Податкового кодексу України, основним завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України, органи податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу № 47 від 30.06.2015 року та наказу № 108 від 20.07.2015 року про продовження термінів перевірки, з 30.06.2015 р. по 20.07.2015 р. головним державним ревізором - інспектором моніторингу адміністрування податку на прибуток відділу податкового супроводження підприємств базових галузей економіки Щербиною І.В. на підставі п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п,78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 №1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку», відповідно до п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (код за ) з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість по деклараціях за грудень 2014 року у сумі 950940 грн., січень 2015 року у сумі 2093795 грн.

За результатами перевірки був складений акт № 64/28-01-47-01-05761620 від 03.08.2015 року. Перевіркою встановлено, що на порушення п.44.1 ст. 44, п.198.1,п. 198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» завищено: податковий кредит всього у сумі 446290 грн., у тому числі за грудень 2014 року у сумі 227344 грн., за січень 2015 року у сумі 218946 грн.

Вищенаведені порушення призвели до:

- завищення від'ємного значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом за грудень 2014 року у розмірі 227344 грн., за січень 2015 року у сумі 218946 грн,

- завищення ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» від'ємного значення сум податку на додану вартість за грудень 2014 року у сумі 227344 грн. та січень 2015 року у сумі 218946 грн. (відображене у колонках 2 та 11 додатку 2 «Розрахунок суми задишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року» до декларації за .лютий 2015 року, призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» не погодилося із вказаними висновками акту перевірки щодо порушення підприємством вимог статей 44 та 198 Податкового кодексу України та звернулося із запереченнями на висновки Акту перевірки. Згідно з відповіддю № 5497/7/28-01-47-11 від 14.08.2015 року заперечення ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» були залишені без задоволення.

19 серпня 2015 року ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» отримано податкове повідомлення - рішення № від 18.08.2015 року, яким ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року та січень 2015 року на суму 446 290 грн.

В ході перевірки позивача по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «ІНХІМТЕХ» було встановлено декларування ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» результатів господарських взаємовідносин по ланцюгам придбання та постачання товару (гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А-845), за якими не можливо дослідити походження товару внаслідок відсутності в ланцюгах взаємовідносин постачальників та імпортерів товару (гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А-845).

Наявна податкова інформація в якості даних інформаційних баз ЄРПН, ІС «Податковий блок», матеріалів перевірок та аналізу діяльності платників ПДВ - постачальників, які оформили господарські операції документально не підтверджує реальність здійснення господарських відносин ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» з платником податків - постачальником ТОВ «ІНХІМТЕХ» (код 37318679), яким надано податковий кредит у грудні 2014 року, сформований по операціям купівлі-продажу товару (гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А-845) на суму - 68177,5 грн.

Відповідно до податкової інформації ланцюги постачання мають наступний вигляд по задекларованим обсягам придбання у вищенаведених покупців (схема наведена у додатку №11 до акту перевірки).

ПП "БУД-ЛІС-СЕРВІС" стан "9" (код 39072643), 46.90 - НЕСПЕЦІАЛІЗОВАНА ОПТОВА ТОРГІВЛЯ - ТОВ «СЕОЛАН» (код 39072643), 46.90 - НЕСПЕЦІАЛІЗОВАНА ОПТОВА ТОРГІВЛЯ - ТОВ «ІНХІМТЕХ» (код 37318679), 46.75 - ОПТОВА ТОРГІВЛЯ ХІМІЧНИМИ ПРОДУКТАМИ - ПАТ «ДНІПРОАЗОТ», ТОВ "ПРОМТЕХ-ТРЕЙД" (код 39474370), стан "9" - ТОВ «ІНХІМТЕХ» (код 37318679), 46.75 - ОПТОВА ТОРГІВЛЯ ХІМІЧНИМИ ПРОДУКТАМИ ПАТ «ДНІПРОАЗОТ».

До перевірки було надано сертифікати якості фірми «Purolite International LTD» від 22.08.2014 №1602485, країною виробником продукції є Великобританія, фірма «Purolite International LTD» товару (гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А-845).

В Акті перевірки зазначено, що згідно бази даних по імпорту товарів на територію України за 2014 рік - ПП «БУД-ЛІС-СЕРВІС» (код 39072643) - ТОВ «СЕОЛАН» (код 39072643), та «ТОВ «ПРОМТЕХ-ТРЕЙД» (код 39474370), не здійснювали імпорт товару (гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А-845).

Згідно Акту перевірки від 03.08.2015 року, ПП «БУД-ЛІС-СЕРВІС» та ТОВ «ПРОМТЕХ-ТРЕЙД» не імпортували (не ввозили товар - гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А-845) та не отримували податкові накладні на цей товар від підприємств імпортерів.

Відповідно даних інформаційної бази ЄРПН, ІС «Податковий блок» відсутня інформація щодо постачання «Purolite International LTD» до ПП «БУД-ЛІС-СЕРВІС» (код 39072643) - ТОВ «СЕОЛАН» (код 39072,643) та «Purolite International LTD» - ТОВ «ПРОМТЕХ-ТРЕЙД» (код 39474370).

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «Т.О.Н» документальною перевіркою встановлено декларування ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» результатів господарських взаємовідносин по ланцюгам придбання та постачання дизпалива та автобензину, за якими не можливо дослідити походження товару внаслідок відсутності в ланцюгах взаємовідносин постачальників та виробників дизпалива та автобензину.

В Акті перевірки зазначено, що наявна податкова інформація в якості даних інформаційних баз ЄРПН, ІС «Податковий блок», матеріалів перевірок та аналізу діяльності платників ПДВ - постачальників, які оформили господарські операції, документально не підтверджує реальність здійснення господарських відносин ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» з платником податків - постачальником ТОВ «Т.О.Н.» (код за ), яким надано податковий кредит у січні 2015 р., сформований по операціям придбання палива дизельного та автобензину на суму ПДВ - 218946,12 грн.

Також, в Акті перевірки від 03.08.2015 року зазначено, що СДПІ у м. Дніпропетровську МГУ ДФС отримано від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області матеріали перевірки «Т.О.Н.» (код за ) за період з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року (Акт від 30.03.2015р. №1819/04-62-22-1/39237780 «Про результат документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Т.О.Н.» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість.»). Матеріали перевірки містять інформацію, яка не підтверджує реальності здійснення господарських відносин, та правильність відображення в обліку за період грудень 2014 року, січень 2015 року.

Разом з тим, підприємство зазначено в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000033 за фактом умисного ухилення від сплати податків невстановленими службовими особами ТОВ «Донмас» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України та за фактом фіктивного підприємництва з використанням підприємств ТОВ «Мастер-2012» та ТОВ «Делюкс Компани» за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, як «розповсюджувач» штучного формування податкового кредиту з ПДВ.

З Акту перевірки від 03.08.2015 року вбачається, що порядок транспортування (фізичного переміщення) активів від ТОВ «ДОНМАС» та ТОВ «ДЕЛЮК КОМПАНІ» до ТОВ «Т.О.Н.» не підтверджено товарно-транспортними накладними.

Також, згідно податкової інформації щодо ТОВ «ДЕЛЮКС КОМПАНІ», не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з платниками податків за липень 2014 року - січень 2015 року, перевіркою ТОВ «Т.О.Н.» встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з реалізації автобензину та дизельного пального на адресу ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» (код ЄДРПОУ 5761620).

По взаємовідносинам з ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» в Акті перевірки зазначено, що згідно даних АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» встановлено відхилення в грудні 2014 року між сумою податкових зобов'язань, задекларованими ПАТ «Сніжнянськхіммаш» та сумою податкового кредиту ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» на суму ПДВ 159166,67 грн.

Костянтинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області інформацією, яка внесена до підсистеми АІС «Податковий блок», зменшено податкові зобов'язання ПАТ «Сніжнянськхіммаш» за грудень 2014 року (від 17.03.2015р №600/7/05-14-22-13-2).

На думку перевіряючих, наявні розбіжності свідчать про факт не відображення контрагентом податкових зобов'язань та, як наслідок, не виконання ним своїх податкових зобов'язань перед бюджетом - не сплати податків.

ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» () у Костянтинівській ОДПІ на облік не становилося, посадові особи підприємства не з'являлись.

Поштові відділення, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території не працюють, відправити запити про надання пояснень та документальних підтверджень поштовим відправленням з повідомленням про вручення не можливо.

Підприємство ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» () надає податкову звітність шляхом телекомунікаційного зв'язку.

На дату складання податкової інформації, ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» () в Костянтинівській ОДПІ не має документальних підтверджень реальності здійснення господарських операцій з платниками податків за період грудень 2014р.

Також, з Акту перевірки від 03.08.2015 року вбачається, що згідно Специфікації № 3 від 26.02.2014р., вантажовідправник - ПАТ «Сніжнянськхіммаш» (м. Нова Каховка), а фактичне відправлення товару згідно товарно - транспортної накладної від 25.12.2014 року №131 відбувалось Пункт навантаження - ПАТ «Сніжнянськхіммаш», м. Сніжне - тимчасово неконтрольована територія.

У зв'язку з вищевикладеним, на думку перевіряючих, не можливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» () по взаємовідносинам з платниками податків за період грудень 2014 року на суму сформованих податкових зобов'язань у розмірі 181938,8 грн., у т.ч. по контрагенту: ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" на суму ПДВ - 159166,67 грн.

Виходячи з вищенаведеного, контролюючий орган дійшов висновку, що ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» свідомо сформовано податковий кредит по платникам податку, які не виконують свої зобов'язання, з метою формування податкового кредиту по безтоварним операціям спрямованих для надання податкової вигоди третім особам для подальшого штучного формування валових витрат та податкового кредиту по ланцюгу постачання.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пункту 5.2 розділу II «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984 (далі - Порядок № 984), у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: 1) чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; 2) зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; 3) у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг - п.198.1 ст. 198 ПКУ.

Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами. Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними). Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть свідчити про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.

У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 року № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас, статтею 1 Закону України № 996 визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З матеріалів справи вбачається, що між Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» (далі - Покупець), в особі заступника Голови Правління комерційного директора ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності № 49/016-юр від 04.02.2014 р., з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНХІМТЕХ» (далі-Постачальник), в особі директора ОСОБА_8, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали Договір поставки № 766994 від 09.10.2014 року.

Предмет договору: постачальник зобов'язується передати у власність Покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення згідно зі Специфікаціями, а Покупець зобов'язується прийняти продукцію та оплатити її вартість і в строки, передбачені цим Договором.

Найменування продукції, ціна, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає поставці за цим договором, узгоджується Сторонами у Специфікаціях на поставку продукції.

Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) місяців, а в частині гарантійних зобов'язань Постачальника - протягом усього гарантійного строку на продукцію.

Згідно Специфікації № 1 від 09.01.2014 року (найменування продукції - гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А-845, ТУ У 24.6-1:2009 у кількості 3 тонни), загальна вартість продукції - 1227195,00 грн. Поставка на умові DDU - склад Покупця м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х. Горобця, 1. Поставка до 31.12.2014 р.

Країною виробником продукції є Великобританія, фірма «Purolite International LTD», Вантажовідправник - ТОВ «ІНХІМТЕХ» (Київ), Вантажоодержувач - ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» (м. Дніпродзержинськ).

З матеріалів справи вбачається, що до перевірки був наданий акт приймання товарів за кількістю та якістю від 17.12.2014р. №2650, сертифікат якості фірми «Purolite International LTD» від 22.08.2014р. №1602485, свідоцтво про реєстрацію представництва фірми, країною виробником продукції є Великобританія, фірма «Purolite International LTD».

Також, представниками позивача зазначено та підтверджується матеріалами справи, що ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» відповідно до умов Договору поставки № 766994 від 09.10.2014 року отримало, оплатило зазначену продукцію виробничо-технічного призначення, у тому числі і суму ПДВ, що, в свою чергу, підтверджується копіями платіжного дорученням, товарно-транспортної накладної, податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, та іншими первинними документами, які надані до перевірки, та долучені до матеріалів справи та досліджені судом (податкова накладна №19 від 17.12.2014р.; видаткова накладна №19 від 17.12.2014р.; прибутковий складський ордер № ТМЦ-0-02650 від 17.12.2014р.; рахунок фактура №19 від 17.12.2014р.; товарно-транспортна накладна №19 від 17.14.2014р.; сертифікат якості товару фірми «Purolite International LTD» від 22.08.2014 №1602485; платіжне доручення №198 від 06.01.2015 р.).

Щодо використання вказаної продукції промислово-технічного призначення, суд вважає за необхідне за значити наступне.

Під час судового розгляду з'ясовано, та підтверджено представниками позивача, що аніоніт використовується для отримання глибоко знесоленої води, яка потрібна для виробництва пари. Фізично аніоніт засипається в фільтри ділянки хімічної водоподготовки цеху К-2. Незнижуваний залишок у коморі цеху повинен становити не менше 2-х тонн. При різкому погіршенні якості річкової води виникає аварійна необхідність заміни аніоніти у фільтрах. Планова заміна проводиться під час зупинкового ремонту ділянки хім. Водоподготовкі (планують в 1-му кварталі 2016р.). Аніоніт перевіряють (лабораторні дослідження) та можуть замінити весь або частково, це залежить від його стану.

Представники позивача в судовому засіданні також пояснили, що придбана продукція в частині, яка не використана, на теперішній час перебуває на зберіганні в цеху Карбамід-2 ПАТ «ДНІПРОАЗОТ».

Щодо посилання відповідача про нереальний характер господарських операцій та на те, що згідно бази даних митниці не підтверджується ввезення на територію України придбаної ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» продукції (гелевий низькоосновний аніоніт Purolite А -845, ТУ У 24.6-1:2009), суд з цього приводу вважає за необхідно зазначити, що питання митного оформлення вказаної продукції не стосується ПАТ «ДНІПРОАЗОТ», оскільки згідно умов укладеного між ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» та ТОВ «ІНХІМТЕХ» договору позивач придбав вказану продукцію у ТОВ «ІНХІМТЕХ» на території України, та згідно товарно - транспортної накладної № 19 від 17.12.2014 року аніоніт було доставлено на адресу ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» автомобільним транспортом. Отже, ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» не несе відповідальності за дотримання третіми особами вимог митного законодавства при ввезенні вказаної продукції на територію України.

Окрім цього, представниками позивача в судовому засіданні зазначено, що взаємовідносини з постачання гелевого низькоосновного аніоніту Purolite А - 845, ТУ У 24.6-1:2009 від ТОВ «ІНХІМТЕХ» були предметом судового розгляду по справі №804/14492/15. Під час розгляду вказаної справи ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» було доведено та судом досліджено, що господарські операції з постачання гелевого низькоосновного аніоніту Purolite А - 845, ТУ У 24.6-1:2009 відбулися і мали реальний характер. Також, судом зазначено, що ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» не є імпортером вказаної продукції, не здійснювало митне оформлення такої продукції та не формувало свій податковий та бухгалтерський облік на підставі митної декларації, а тому не зобов'язане її надавати.

Отже, судом встановлено, що ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» безпосередньо використовує продукцію виробничо-технічного призначення у власній господарській діяльності для забезпечення потреб виробництва.

Щодо господарських взаємовідносин ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» із ПАТ «СНІЖНЯНСЬКИЙ ЗАВОД ХІМІЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ» (код 00217662), суд зазначає наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ПАТ «ДНІПРОАЗОТ», в особі заступника Голови правління комерційного директора ОСОБА_7, що діє на підставі Довіреності № 2/016-юр від 28.12.2012 р., з однієї сторони, та ПАТ «СНІЖНЯНСЬКИЙ ЗАВОД ХІМІЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ», в особі генерального директора ОСОБА_9, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, укладено договір поставки № 765441 від 23.04.2013 року.

Предмет договору: Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення у відповідальності до Специфікацій до цього Договору, а Покупець - прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені цим Договором. Найменування продукції, ціна, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає поставці за цим Договором, узгоджується Сторонами у Специфікаціях. Поставка продукції здійснюється на умовах, узгоджених сторонами у Специфікації. Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє протягом 24 (двадцяти чотирьох) місяців, а в частині гарантійних зобов'язань Постачальника - протягом усього гарантійного строку на продукцію.

Згідно Специфікації № 3 від 09.01.2014 року (найменування продукції: випарник аміаку ИТГ 630 (горизонтальний правий в комплекті з запірною арматурою відповідними фланцями приборами безпеки та камерою рівнеміра) міжтрубний (аміак) тиск 25 кгс/см2, трубний (вода) тиск 6кгс/см2, труба 38x3,5 мм), загальна вартість продукції - 955000,00 грн. Поставка на умові СРТ - склад Покупця м. Дніпродзержинськ. вул. С.Х. Горобця, 1. Поставка протягом 120 календарних днів від дати підписання специфікації, специфікація підписана 07.07.2014 року. Країною виробником продукції є Україна. ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» Вантажовідправник - ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» (м. Нова Каховка) Вантажоодержувач - ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» (м. Дніпродзержинськ).

Факт реальності здійснення господарської операції за вищевказаним договором підтверджується наданими суду первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують реальність господарських взаємовідносин між ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» та ПАТ «СНІЖНЯНСЬКИЙ ЗАВОД ХІМІЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ» за перевіряємий період, а саме: податкова накладна № 11 від 24.12.2014 р.; видаткова накладна № 79 від 24.12.2014 р.; прибутковий складський ордер № ТМЦ-0-02715 від 26.12.2014 р.; рахунок фактура № 10 від 24.12.2014 р.; товарно-транспортна накладна № 131 від 25.12.2014 р.; посвідчення про якість товару від 24.12.14 р. № 53716; дозвіл Держгірпромнагляду № 0961.10.14-29.56.1 від 10.06.2011 на застосування устаткування підвищеної небезпеки; платіжне доручення № 174 від 24.04.2015 р.

Суд зазначає, що вказані вище первинні документи були складені належним чином та відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підтверджують укладення та виконання договору між позивачем та ТОВ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» у повному обсязі, а також понесені позивачем витрати та фактичну сплату податку на додану вартість у складі вартості товару.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.О.Н» (далі-Постачальник), в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Публічним Акціонерним Товариством «ДНІПРОАЗОТ», (далі-Покупець), в особі заступника Голови правління комерційного директора ОСОБА_7, що діє на підставі Довіреності № 49/016-юр від 04.02.2014р., з другої сторони, укладено договір поставки нафтопродуктів №004 от 26.06.2014року.

Предмет договору: постачальник зобов'язується передати у власність Покупця нафтопродукти (далі - Товар) в асортименті згідно зі Специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору, а Покупець зобов'язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його ціну на умовах цього Договору.

Поставка товару здійснюється на умовах ЕХW склад «Постачальника». Умови поставки, розуміються Сторонами відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2000).

Згідно із Специфікацією № 011 від 05.01.2015 року - найменування товару - паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марка Р вид ІІ згідно ДСТУ 4840:2007 (термін оплати 05.01.2015р., підписали: Постачальник - ОСОБА_6, Покупець - ОСОБА_7). Відповідно до Специфікації №012 від 14.01.2015 року - найменування товару - паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марка Р вид ІІ згідно ДСТУ 4840:2007 та бензин автомобільний А-92 (Євро) марка С вид II згідно ДСТУ 4839:2007 (термін оплати 14.01.2015р., підписали: Постачальник - ОСОБА_6, Покупець - ОСОБА_7).

Також, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.О.Н» (далі-Постачальник), в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Публічне Акціонерне Товариство «ДНІПРОАЗОТ», (далі-Покупець), в особі заступника Голови правління комерційного директора ОСОБА_7, що діє на підставі Довіреності № 49/016-юр від 04.02.2014р., з другої сторони, (далі разом - Сторони, а кожен зокрема - Сторона), уклали договір купівлі-продажу №74/047 від 01.07.2014 року.

Предмет договору. Продавець зобов'язується передати оливи і супутні товари (далі - Товар) в асортименті, кількості за цінами і в строки, встановленими згідно із заявками (усними чи письмовими), а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його ціну згідно виставлених рахунків.

Поставка товару здійснюється на умовах ЕХW склад «за місцезнаходженням складу продавця». Умови поставки, розуміються Сторонами відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2000).

Факт реальності здійснення господарської операції за вищевказаним договором підтверджується наданими суду первинними бухгалтерськими документами, а саме: податковою накладною №1472001 від 14.01.2015р.; податковою накладною №2172001 від 21.01.2015р.; податковою накладною №2607408 від 26.01.2015р.; видатковою накладною № РН-0000003 від 16.01.2015р.; видатковою накладною № РН-0000004 від 22.01.2015р.; видатковою накладною № І1НБ00000312 від 26.01.2015р.; прибутковим складським ордером № ТМЦ-О-00049 від 22.01.2015р.; прибутковим складським ордером №ТМЦ-О-00099 від 27.01.2015р.; прибутковим складським ордером №ТМЦ-О-00040 від 16.01.2015р.; рахунком фактурою № СФ-0000005 від 14.01.2015р.; рахунком фактурою № СФ-0000004 від 14.01.2015р.; рахунком фактурою № СФ-0000001 від 05.01.2015р.; рахунком фактурою № ННБ-00000249 від 21.01.2015р.; товарно-транспортною накладною №2263 від 16.01.2015р.; товарно-транспортною накладною №3093 від 22.01.2015р.; товарно-транспортною накладною № ННБ00000312 від 26.01.2015р.; паспортами якості випробувальної лабораторії ТОВ «Кременчукнафтопродукт Груп» №126 від 22.01.2015р. - Бензин автомобільний підвищеної якості А-92-Евро вид II С ДСТУ 4839:2007, №127 від 22.01.2015р - Паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марка Р вид II ДСТУ 4840:2007 виробник ПАТ «УКРТАТНАФТА» та Паспортом якості ТОВ «РУ НВП АГРІНОЛ» (виробник) № 39913 від 27.11.2014р. - Олива трансмісійна ТАД-17и; платіжним дорученням №209 від 14.01.2015р.; платіжним дорученням №147 від 21.01.2015р.; платіжним дорученням №444 від 09.02.201 5р., які були досліджені судом.

Слід зазначити, що є безпідставними покладення податковою інспекцією в основу порушення позивачем норм податкового законодавства, порушень, які вчинені контрагентом позивача - ТОВ «Т.О.Н», що відображені у акті від 30.03.2015р. №1819/04-62-22-1/39237780 «Про результат документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Т.О.Н.», оскільки у відповідності до вимог ст. 61 Конституції України юридична відповідальність носить індивідуальний характер, а тому позивач не може нести юридичної відповідальності за дії своїх контрагентів.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту або відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документально підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Відповідної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний Суд України в ухвалах від 09.11.2011 р. № К-1837/10, від 15.09.2011 р. № К-24505/10, від 08.11.2011 р. № К-46076/09, від 26.11.2012 р. № К/9991/54239/12, а також в постанові від 14.11.2012 р. №К/9991/50772/12.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податку на формування витрат та/або податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.

Суд зазначає, що документи, надані як документальне оформлення операцій між позивачем та його контрагентами, вказують на фактичне існування та реальність господарських правовідносин між такими особами. Судом під час судового розгляду не було встановлено фактів відсутності податкових накладних чи порушень при їх оформленні.

Також, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про: нікчемність правочинів між позивачем та його контрагентами; фіктивність господарської діяльності контрагентів позивача; безтоварність (нереальність) господарських операцій, вчинених між позивачем та його контрагентами; відсутність зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача.

В матеріалах справи відсутні відомості про внесення будь-яких записів до ЄДР про відсутність підтвердження відомостей щодо контрагентів позивача та про анулювання реєстрації цих підприємств платником податку на додану вартість.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що на час виконання договорів між позивачем та контрагентами, контрагенти позивача здійснювали господарську діяльність, не визнавалися банкрутами, не були ліквідовані, були платниками податку на додану вартість. Зазначені обставини спростовують доводи податкового органу про відсутність об'єкту оподаткування за спірними господарськими операціями. Відповідачем не спростований факт того, що ТОВ «ІНХІМТЕХ», ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» та ТОВ «Т.О.Н.» на момент укладання договорів та складання податкових накладних включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, мали статус платників податку на додану вартість, тому формування позивачем витрат та податкового кредиту на підставі податкових накладних, виданих цими підприємствами, є правомірним.

Також, суд зазначає, що інформація з інформаційних баз ЄРПН, ІС «Податковий блок», матеріалів перевірок та аналізу діяльності платників ПДВ - постачальників, не може свідчити про порушення саме Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 ПКУ, та не може бути законною підставою для позбавлення Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» законного права на формування податкового кредиту з ПДВ, сума якого, як було встановлено, сплачена у складі вартості товару.

Отже, судом під час розгляду справи встановлено, що договірні зобов'язання були виконані сторонами в повному обсязі та були направлені на настання реальних наслідків - придбання товарів для забезпечення потреб господарської діяльності ПАТ «ДНІПРОАЗОТ».

На підставі викладеного, судом встановлено рух активів від ТОВ «ІНХІМТЕХ», ПАТ «СНІЖНЯНСЬКХІММАШ» та ТОВ «Т.О.Н.» до позивача.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції, суд робить висновок, що відповідачем не надано беззаперечних належних та допустимих письмових доказів на підтвердження своєї позиції, тому, суд вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2015 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - "ДніпроАЗОТ" при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 487,20 грн., що документально підтверджується квитанцією № 130 від 25.08.2015 р.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 487,20 грн. підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 18 серпня 2015 року, винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2016 року.

Суддя Д.П. Павловський