Справа № 825/802/15-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 березня 2016 року м. Київ К/800/26988/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Швеця В.В., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства енергопостачальної компанії «Чернігівобленерго» (далі - ПАТ ЕК «Чернігівобленерго»), начальника Комісії інформаційно-консультаційного центру публічного акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» Кирян Наталії Олексіївни (далі - начальник комісії ІКЦ ПАТ ЕК «Чернігівобленерго»), голови правління публічного акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» (далі - голова правління ПАТ ЕК «Чернігівобленерго») про визнання протиправними дій та зобов'язання надати відповідь на публічну інформацію за касаційною скаргою позивача на судові рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії відповідачів щодо неналежного розгляду його звернення від 27 лютого 2015 року про надання публічної інформації;

зобов'язати вчинити дії, направлені на розгляд запиту і надання відповіді.

Посилався на те, що йому безпідставно відмовлено у наданні інформації, яка за законом є відкритою, без зазначення підстав відмови та порядку її оскарження.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом від 21 травня 2015 року, у відкритті провадження у справі відмовлено у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду по суті. Вказує на те, що спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, визначено у Законі України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або якщо знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (статті 1 Закону № 2939-VІ)

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини третьої статті 3 цього Закону).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина перша статті 19 Закону № 2939-VI)

Аналізуючи вище згадані норми Закону, Верховний Суд України в постанові від 26 травня 2015 року (справа № 21-102а15) вказав, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом оскарження є протиправність дій відповідачів щодо ненадання відповіді на запит, поданий в порядку, передбаченому Законом № 2939-VI.

За правилами частини третьої статті 23 вище згаданого Закону оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з положень зазначеної норми, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі спори щодо правовідносин, пов'язаних з доступом до публічної інформації, в яких оскаржуються рішення, дії чи бездіяльності розпорядників публічної інформації, в тому числі й у разі, якщо такими розпорядниками не є суб'єкти владних повноважень.

Суд першої інстанції вимоги Закону № 2939-VI, зокрема статті 23, не врахував, всупереч частини четвертої статті 11, статті 159 КАС України належним чином не з'ясував характер спірних правовідносин, не встановив, яку інформацію не надано позивачу та чи є відповідач у даній справі її розпорядником.

Апеляційний суд доводи, викладені в апеляційній скарзі, не перевірив, порушення, допущені судом першої інстанції, не виправив, тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною першою статті 227 КАС України, з направлення справи для продовження розгляду (вирішення питання про прийняття позовної заяви) до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати судові рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді: