Справа № 804/20050/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ К/800/33740/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Стрелець Т.Г.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛФА ТРЕЙД" до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «ДЕЛФА ТРЕЙД» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило - визнати протиправним та скасувати рішення про корегування митної вартості товарів №110130000/2014/500072/1 від 17.10.2014 року; визнати протиправним та скасувати рішення про корегування митної вартості товарів №110130000/2014/500073/1 від 17.10.2014 року; визнати протиправним та скасувати картку відмови в митному оформлені товару №110130000/2014/00157 від 17.10.2014 року; визнати протиправним та скасувати картку відмови в митному оформлені товару №110130000/2014/00158 від 17.10.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015 року, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛФА ТРЕЙД» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови - задовольнити повністю. Визнати протиправним та скасувати рішення про корегування митної вартості товарів №110130000/2014/500072/1 та №110130000/2014/500073/1 від 17.10.2014 року. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в митному оформлені товару №110130000/2014/00157 та №110130000/2014/00158 від 17.10.2014 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.10.2014 року на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № VER-DT/14 від 19.06.2014 року укладеного ТОВ «ДЕЛФА ТРЕЙД» з компанією Veraco Intertrading Ltd (Великобританія) до митного поста «Дніпропетровськ-Індустріальний» надійшов вантаж - «Ікра горбуші, нерки, кіжуча», країна походження США. Та з метою його митного оформлення позивачем були надані митному органу митні декларації за №№110130000/2014/508089, 110130000/2014/508088. Митну вартість товару декларантом визначено за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

17.10.2014 року у відповідь на надані митні декларації позивач отримав «Повідомлення від митниці декларанту № 3810 від 17.10.2014 р.», згідно з тексту якого, відповідальний митний орган виявив сумніви щодо заявленої митної вартості вантажу, вказаної в оригінальному інвойсі компанії-продавця на адресу імпортера ТОВ «ДЕЛФА ТРЕЙД», вимагаючи надати додаткові документи для обчислення експортної вартості вантажу, а також, запропонувавши орієнтовний рівень експортної ціни - 18,00 доларів США для подальшого митного оформлення вантажу.

Позивач провів оформлення товару відповідно ст. 55 Митного Кодексу України та випустив його у вільний обіг товарів.

На виконання вимог митниці 04.11.2014 року ТОВ «ДЕЛФА ТРЕЙД» надало відповідачу додаткові документи: документ, що підтверджує сплату за товар - додаткова угода № 1 від 30.07.2014 про зміну умов оплати за поставлений товар на адресу ТОВ «ДЕЛФА ТРЕЙД»; документ, що може свідчити про перевантаження вантажу - домашні та лінійні коносаменти, а також їх релізи від суднохідної лінії MSC; документ, що підтверджує заявлену митну вартість - копія інвойсу виробника на загальну партію товару з початковою ціною продажу - 6,60 дол. США за 1 кг продукції; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару - копія SWIFT сплати (банківський переказ коштів) на адресу виробника Peter Pan Seafoods за поставлену партію товару; копію митної декларації країни відправлення - копія експортної декларація США, з митною ціною 6,6 дол. США за 1 кг продукції; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями - висновок ТПП.

Однак, отримавши лист із додатковими документами, митниця не прийняла такий до уваги та залишила в силі прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № 110130000/2014/500072/1 та № 110130000/2014/500073/1 від 17.10.2014 року, картки відмови в митному оформлені товару № 110130000/2014/00157 від 17.10.2014 року та № 110130000/2014/00158 від 17.10.2014 року.

Своє неприйняття вищевказаних документів митниця обґрунтувала тим, що вказана у листі №60 додаткова угода №1 про зміну умов оплати за поставлений товар, відсутня у додатках до листа (та не включена у кількість 12 арк. додатків). Відповідно до п.7.1 зовнішньоекономічного контракту №VER-DT/14 від 19.06.2014 року оплата за поставлений товар здійснюється шляхом 30% передплати за 15 днів до відвантаження товару; 70% оплата - за 10 днів до прибуття товару у порт призначення у відповідності до специфікації. Товар буде не доступний покупцю до моменту отримання 100% передоплати. Листом № 66 ТОВ „Делфа Трейд" надано до митниці витяг з Інтернет сайту https://eastwestbank «нерегулярні відомості про трансакцію» з перерахування коштів на користь компанії PETER PAN SEAFOODS Ins. Відомості про платника зазначених коштів та мета перерахування відсутні у наданому витягу. За митними деклараціями від 17.10.2014 року №110130000/2014/508172 та №110130000/2014/508173 здійснено митне оформлення товару, імпортованого ТОВ «Делфа Трейд» за зовнішньоекономічним контрактом №VER-DT/14 від 19.06.2014 року з компанією Veraco Intertrading Ltd (Великобританія). Компанія PETER PAN SEAFOODS Ins. заявлена декларантом як виробник та відправник товару. При цьому, під час проведення митного оформлення, за результатами опрацювання відомостей з Інтернет-сайту заявленого виробника „PETER PAN SEAFOODS Ins." встановлено відсутність пропозицій продажу ікри. Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату партії товару продавцю за зовнішньоекономічним контрактом - компанії Veraco Intertrading Ltd, не надавались до митного оформлення та не надіслані до митниці листами № 60 і № 66. Крім того, як зазначено у повідомленнях, направлених декларанту під час здійснення митних формальностей, за результатами опрацювання відомостей з Інтернет сайтів www.dnb.com, www.paniiva.com було встановлено, що діяльність компанії „Veraco Intertrading Ltd" (продавець) припинена і на теперішній час не ведеться. Компанія виступала на ринку в якості компанії - трейдера. Митне оформлення товарів «заморожена солона ікра нерки, горбуші, кіжуча» за митними деклараціями від 17.10.2014 року №110130000/2014/508172 та №110130000/2014/508173 заявлено декларантом на умовах поставки CIF Одеса, за якими, відповідно до Інкотермс, продавець зобов'язаний здійснити страхування вантажу.

Відповідно до положень частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - Кодекс), документами, які підтверджують митну вартість, якщо здійснювалось страхування, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За твердженнями митниці, страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування, не надавались до митного оформлення та не надіслані до митниці листами № 60 і № 66. За результатами здійснення митного контролю встановлена наявність декількох транспортних засобів, що використовувались для транспортування цього товару до ввезення на митну територію України та, як наслідок, наявність перевантаження та додаткових витрат, пов'язаних з цим. Відповідно до заявлених за митними деклараціями № 110130000/2014/508172 та № 110130000/2014/508173 відомостей, відправником товару є компанія PETER PAN SEAFOODS Ins. За наданими листом № 66 інструкціями для релізу вантажу від Mediterranean Shipping Company (USA) INC зазначено, що контейнера з товаром відправлено з Сіетлу, штат Вашингтон (СІЛА) до Одеси. Поставка не містить додаткових фрахтових витрат, усі фрахтові витрати сплачено заздалегідь.

На думку митниці, відсутнє підтвердження включення витрат на перевантаження контейнерів з товаром при транспортуванні до ввезення на митну територію України до ціни товару на заявлених умовах поставки CIF Одеса. Документ, наданий листами № 60 і № 66 в якості декларації країни експорту, не містить відомості про умови поставки товару та, відповідно, включення у зазначену ціну товару витрат на перевезення товару до зазначеного місця призначення і пов'язані з таким перевезенням витрати на перевантаження контейнерів, що унеможливлює проведення обчислення повноти заявленої митної вартості товару. Документальне підтвердження повноти включення всіх складових до ціни товару з урахуванням посередницького характеру зовнішньоекономічної операції, за результатами якого проведено обчислення формування рівня митної вартості, до митниці не надано.

З урахуванням цього, відповідач прийшов до висновку, що за ч.2 ст. 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. Та застосував резервний метод за ст.64 Митного кодексу України, у зв'язку із неможливістю застосування кожного наступного другорядного методу, відповідно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості імпортованого товару. Так, за результатами контролю співставлення відповідно до ст.337 Митного кодексу України відповідач встановив, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 7,68 доларів США/кг на умовах поставки CIF-Одеса, рівень митної вартості подібного з урахуванням якісних характеристик товару, за попередніми митними оформленнями, здійсненими за МД від 06.10.2014 року №807100000/2014/41393, становить 18,00 доларів США/кг. З урахуванням викладеного, митниця прийняла оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у митному оформленні товару.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ч. 2, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товару та перелік документів, які зобов'язаний надати декларант в разі наявності розбіжностей у наданих документах, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

А у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

На думку колегії суддів, встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що у митниці виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення позивачем митної вартості товару. Разом з тим, позивач на вимогу митниці надав усі необхідні документи для спростування такого сумніву, та які підтверджують обґрунтованість визначення позивачем митної вартості товару за першим методом.

Так, під час розгляду справи судами попередніх інстанцій, не знайшли свого підтвердження посилання представника відповідача щодо неприйняття наданих додаткових документів. Позивачем на виконання вимог митниці, ст.53 Митного кодексу України були надані всі необхідні додаткові документи. Так, додаткова угода №1 про зміну умов оплати за поставлений товар, зазначена в переліку листа, надана відповідачу, перевірена цією особою, що підтверджено штампом відповідача на листі позивача. Стосовно відсутності відомостей про платника коштів та мету перерахування коштів, то формальна відмінність банківських вимог в світі не може бути підставою для відмови у визначені митної вартості товару за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту). Крім того, Митний кодекс України не містить такої підстави для відмови у визначені митної вартості товару за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту) як відсутність пропозиції виробника на сайті. Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату партії товару продавцю за зовнішньоекономічним контрактом - компанії Veraco Intertrading Ltd митниці не надавалися, проте була надана Додаткова угода №1 про зміну умов оплати за поставлений товар, яка підкреслює, яка сума підлягає сплаті за товари. Ствердження Відповідача що за результатами опрацювання відомостей з Інтернет сайтів www.dnb.com,www.paniiva.com було встановлено, що діяльність компанії „Veraco Intertrading Ltd" (Продавець) припинена і на теперішній час не ведеться також не відповідає дійсності оскільки ця компанія виступала та виступає на ринках світу в якості компанії - трейдера. Також Митний кодекс України не містить такої підстави для відмови у визначені митної вартості товару за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) як відсутність діяльності на сайті. Страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування не надавались до митного оформлення та не надіслані до митниці листами № 60 і № 66, адже у позивача такого обов'язку і не було. Умови поставки CIF-Одеса відповідно до Інкотермс-2000, Інкотермс-2010 не передбачають обов'язку страхування товару Покупцем, однак покладає такий обов'язок на Постачальника. Також умови поставки CIF-Одеса відповідно до Інкотермс-2000, Інкотермс-2010 передбачають, що всі витрати по поставці товару до порту Одеса несе постачальник.

Отже, помилковими є твердження митниці про відсутність підстав для застосування основного методу визначення митної вартості товару. З огляду на це, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №110130000/2014/500072/1 та №110130000/2014/500073/1 від 17.10.2014 року, видані картки відмови в митному оформлені товару №110130000/2014/00157 та №110130000/2014/00158 від 17.10.2014 року - є протиправними.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: