Справа № 607/1173/16-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2016 Справа №607/1173/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив до суду адміністративний позов до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0034/20500/16 від 27 січня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Обґрунтовує позов тим, що він 11 грудня 2015 року ввіз на територію України через контрольно-пропускний пункт Рава-Руська Львівської митниці автомобіль марки «Фольксваген Т4», номерний знак WND47746, країна реєстрації ОСОБА_3, кузов WV2ZZZ70ZVH027587. У встановлений законом (ст. 95 МК України) строк він не зміг вивезти зазначений автомобіль на територію ОСОБА_3, оскільки транспортний засіб потребував ремонту, що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт та рахунком-фактурою від 09 січня 2016 року, виданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Зазначає, що даний ремонт автомобіля був не запланований і виник у звязку із поломкою автомобіля через поганий стан доріг. Таким чином виконати вимоги ст. 95 МК України він не міг у звязку з обставинами непереборної сили. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративною відповідальності винесена без урахування зазначених обставин справи та наданих ним документів, які підтверджують факт непереборної сили. З цих підстав просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0034/20500/16 від 27 січня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 подав у судове засідання клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення на позов, згідно з якими позову не визнав. Вказав, що позивач документально не підтвердив наявності фактів непереборної сили або аварії, на які він посилається як на підставу несвоєчасного вивезення автомобіля з митної території України, та які б відповідали положенням розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657. Крім цього, вказує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4, який видав документи про перебування транспортного засобу на ремонті, не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії, а надана довідка не дає можливості встановити даний факт і не може бути належним та допустимим доказом у справі. Крім цього, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти зазначений автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування), оскільки жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. За викладених підстав вважає, що посадові особи ОСОБА_2 митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяли у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просив у задоволенні позову відмовити.

За вказаних обставин неприбуття сторін, зважаючи на наявність поданих ними заяв про розгляд справи в їхній відсутності, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги є безпідставними і не підлягають до задоволення, оскільки:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що 11 грудня 2015 року через митний пост Львівської митниці ДФС позивачем ввезено з метою транзиту через митну територію України легковий автомобіль марки «Фольксваген Т4», номерний знак WND47746, країна реєстрації ОСОБА_3, кузов WV2ZZZ70ZVH027587, відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України.

10 січня 2016 року, під час вивезення позивачем вказаного транспортного засобу через митний пост «Ягодин» ОСОБА_2 митниці ДФС, інспектором ВМО №1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_6 було встановлено, що ОСОБА_1 перевищив установлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту більше ніж на 10 діб.

10 січня 2016 року інспектором ВМО №1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_6, було складено протокол про порушення митних правил №0034/20502/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

27 січня 2016 року заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_7 було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Статтею 470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 ст. 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки «Фольксваген Т4», номерний знак WND47746 ввезено з метою транзиту через митну територію України 11 грудня 2015 року.

Вказаний автомобіль під керуванням позивача заїхав у зону митного контролю митного поста "Ягодин" ОСОБА_2 митниці ДФС для виїзду з України в ОСОБА_3 10 січня 2016 року, тобто понад встановлений ст.95 МК України строк, і цю обставину не оспорює сам позивач.

Факт перевищення позивачем встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «Фольксваген Т4», номерний знак WND47746 до органу доходів і зборів призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем.

При цьому суд не бере до уваги покликання позивача на неможливість у зв'язку з поломкою та ремонтом автомобіля дотриматись строку транзитного перевезення автомобіля, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Частина 1 ст. 460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Пункт 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31 травня 2012 №657 та зареєстрованого в Мін'юсті 02 жовтня 2012 року за N 1669/21981 передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII вказаного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Позивач надав суду акт прийому-передачі виконаних робіт №71 від 09 січня 2016 року та рахунок-фактуру №0071 від 19 грудня 2015 року, які видані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Із зазначених документів убачається, що у автомобілі проводився ремонт кріплення задньої балки, заміна рульових наконечників, заміна шарових опор.

Разом з тим, вказані рахунок-фактура та акт прийому-передачі не містять жодних доказів того, що транспортний засіб марки «Фольксваген Т4», номерний знак WND47746 потребував ремонту в результаті аварії або дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, обставини стосовно ремонтних робіт даного транспортного засобу не відносяться до аварії чи дії обставин непереборної сили.

Таким чином, позивач не надав доказів, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, а також доказів про звернення до митного органу з письмовою заявою про такі обставини без порушення встановлених сторків доставки транспортного засобу до митниці.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно.

Відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «Фольксваген Т4», номерний знак WND47746 до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

З цих підстав у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 95, 192, 460, 470 Митного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 69, 71, 86, 158 163, 167, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя