Справа № 201/12129/15-а(2-а/201/122/2015)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.
суддів: Чередниченко В.Є. Коршуна А.О.
за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок та зобов`язати здійснити її виплату на такий рахунок.
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що чинним законодавством передбачено єдиний порядок виплати пенсій військовослужбовцям та особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ виключно через установи Ощадбанку України, оскільки відповідно до ст.39 Закону України «Про банки і банківську діяльність» держава гарантує збереження вкладів громадян у Ощадбанку та їх видавання вкладникам за першою вимогою, тоді як інші банки не несуть відповідальність за зобов`язання держави. Відтак, відмова пенсійного органу є правомірною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати, адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач посилається на ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законом. А відтак, вказаною нормою гарантоване право позивача на вибір способу виплати пенсії: за місцем фактичного проживання або на вказаний банківський рахунок, що свідчить про протиправність відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії на зазначений позивачем банківський рахунок.
В запереченнях на апеляційну скаргу пенсійний фонд просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване, та зазначив, що пенсіонерам з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей, пенсія виплачують установи Ощадбанку України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від прописки, на підставі відповідних документів, що оформляються органами пенсійного забезпечення Міністерства оборони України, інших військових формувань, Служби безпеки України і Міністерства внутрішніх справ України. З огляду на те, що згідно виписки з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.05.1985 року ОСОБА_1 звільнений в запас по п.«а» ст.59 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (за віком), як особа, що досягла віку перебування на службі, то вищенаведене розповсюджується і на нього.
У судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.
Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду свого представника не направив.
Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон.
До жовтня 2000 року проживав в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, отримував пенсію за віком, надалі виїхав на постійне місце проживання до країни Ізраїль, у зв`язку з чим виплату пенсії йому було припинено.
У зв`язку з відмовою у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій. Постановою Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року позов було задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії за вислугу років у Збройних силах СРСР ОСОБА_1 з 13.05.2014 року.
11.06.2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк».
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом № 17784/0101 від 03.07.2015 року повідомило, що пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду через установи ПАТ «Державний ощадний банк України», а для виплати пенсії через відділення ПАТ «ПриватБанк» немає законних підстав.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є військовим пенсіонером, поновлення виплати пенсії йому було здійснено на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
У відповідності до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.
Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.
Позивач, отримавши відмову пенсійного фонду щодо перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з відсутністю правових підстав, вважає її необґрунтованою та такою, що порушує його законні права та інтереси.
Між тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» уповноважений банк - банк, який здійснює свою діяльність відповідно до законодавства про банки і банківську діяльність та провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банки не відповідають за зобов`язання держави, а держава не відповідає за зобов`язання банків, крім випадків, коли сторони беруть на себе таку відповідальність. Але ст. 39 цього Закону встановлено, що Україна гарантує збереження вкладів громадян в Ощадбанку України та їх видавання вкладникам за першою вимогою. Отже, стосовно інших комерційних банків таких гарантій не передбачено.
Відтак, згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ здійснюється виключно через установи Ощадбанку.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2015 року у справі № 201/12129/15-а (2-а/201/122/2015) - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун