Справа № 613/1545/15-а
Суддя: Закопайло В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/1545/15-а Провадження №-2-а/613/3/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2016 року

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Закопайло В.В., при секретарі Дегтяр А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області «про визнання протиправними дій у відмові призначення пільгової пенсії та зобов'язання здійснення нарахування пенсії», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії УПФУ в Богодухівському районі Харківської області відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, та зобов'язати УПФУ в Богодухівському районі Харківської області на підставі п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» призначити та нарахувати йому пенсію на пільгових умовах з 10 серпня 2015 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 травня 1983 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду газоелектрозварювальника колгоспу «Шлях Леніна», правонаступником кого є СВК ім. Каразіна. 23 березня 1986 року переведений на посаду електрика. 07 серпня 1992 року переведений на посаду газоелектрозварювальника 4 розряду, яку виконував до 28 березня 2007 року, але дане переведення не було своєчасно оформлено роботодавцем СВК ім. Каразіна. Про обставини, що позивач виконував роботу газоелектрозварювальника підтверджується записом у трудовій книжці, в якій 22 січня 2000 року здійснено запис, що на підставі нарядів з 7 серпня 1992 року виконував роботу зварника, відповідно атестації - 4 розрядів і був звільнений 28 березня 2007 року на підставі протоколу №25-К від 28.03.2007 року, а також довідкою господарства за № 24 від 28 березня 2007 року. Згідно з п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсію за віком на пільгових умовах призначають працівникам, які були зайняті на роботі повний день із шкідливими і важкими умовами праці. За Списком №2 виробництв робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, передбачено, що особа, яка виконувала роботу газоелектрозварювальника, має право у призначенні пенсії на пільгових умовах. Після досягнення 55 років позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах., проте відповідач відмовив за відсутності кількості років роботи газоелектрозварювальником, які дають право на оформлення пільгової пенсії. Робота газоелектрозварювальником за період з 07.08.1992 року по 28.03.2007 року відповідачем не було зараховано, так як позивачем не надано довідку господарства, яка підтверджує спеціальний стаж роботи за даний період в зв'язку з відсутністю документів (термін зберігання 5 років), які підтверджують роботу газоелектрозварювальника. Такі дії відповідача позивач вважає не законними, оскільки його трудовий стаж за період з 1992 року по 2007 рік підтверджується записом у трудовій книжці. Надання довідки про наявність трудового стажу за даний період є незаконними вимогами відповідача, оскільки відповідно до Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого Кабінетом Міністрів України 12 серпня 1992 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудового стажу або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з наведених вище підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, вважає їх не обґрунтованим, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих їм законами України та підзаконними нормативно-правовими актами та з підстав, які зазначені в письмовому запереченні, який надав суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1, позивач: 17 травня 1983 року прийнятий на посаду газозварювальника колгоспу «Шлях Леніна»; 23.03.1986 року переведений на посаду електрика; 07.08.1992 року переведений на посаду зварювальника 4 розряду згідно нарядів (запис від 22.01.2000р.); 28.03.2007 року звільнений з посади за власним бажанням з СГВК ім. Каразіна (реорганізованим з колгоспу «Шлях Леніна»); 22.10.2208 року прийнятий по строковому договору електромонтером по 3р. елетроцеху ЗАТ «Первухінський цукровий завод» та 02.01.2009 року звільнений за власним бажанням; 01.06.2009 року прийнятий в ТОВ «Богодухівсількомсервіс» на посаду газоелектрозварювальника та 30.09.2009 року звільнений по ст. 40 п.7 КЗпП України; 23.03.2010 року прийнятий на посаду електрогазозварювальника ТОВ «Богодухівсількомсервіс» та 08.04.2010 року звільнений з посади за згодою сторін; 03.08.2010 року прийнятий на посаду екскаваторника ТОВ «Богодухівсількомсервіс» та 01.04.2011 року звільнений з посади за власним бажанням; 23.03.2011 року прийнятий СВК ім. Каразіна на посаду газоелектрозварювальника з суміщенням обов'язків електрика та 02.11.2011 року звільнений у зв'язку з появою на роботі в нетверезому стані; 28.12.2012 року прийнятий СВК ім. Каразіна на посаду газоелектрозварювальника.

Після досягнення 55 річного віку ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в Богодухівському районі з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком№2 згідно ст. 13 п.б ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п.2 р. ХVЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 10.08.2015 року №3676-02/14 Управлінням ПФУ в Богодухівському районі повідомлено ОСОБА_1 що стаж роботи за період з 07.08.1992 року по 28.03.2007 рік як такий, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам діючого законодавства, призначити пенсі. На пільгових умовах не має законних підстав.

Листом від 18 серпня 2015 року №3762-02/14 Управлінням ПФУ в Богодухівському районі було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах роботи за Списком №2 у зв'язку з тим, що відповідно до наданим пакетом документів ОСОБА_1 працював газозварником повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 - 2 роки 10 місяців 8 днів.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Міністерство праці та соціальної політики України наказом №383 від 18.11.2005 року затвердило Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12 серпня 1993 року №637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З 21.08.1992 року, відповідно до постанови КМ України №442 від 01.08.1992 року, зарахування до пільгового стажу періодів роботи на професіях і на посадах, передбачених Списками №1 і №2, проводиться на підставі атестації робочих місць.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не раніше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Період, який перевищує 5-річний термін між атестаціями, не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМ України №442 від 01.08.1992 року, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці дає підстави для висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таким чином, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Даний висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 10.09.2013 року (справа № 21-183а13) про визнання права на пільгову пенсію та дій незаконними), який згідно зі статтею 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 21 КАС України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що представник відповідача, відповідно до ст.71 КАС України довів у судовому засіданні правомірність своїх дій, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та постанови КМ України №442 від 01.08.1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», пенсії за віком на пільгових умовах за списками №1 і 2 призначаються за результатами атестації робочих місць, відмова Управління Пенсійного фонду України у Богодухівському районі Харківської області позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах робота за Списком №2 у зв'язку з відсутністю доказів підтвердження на дату звернення за призначенням пенсії визначеного діючим законодавством трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, є обґрунтованою та відповідає вимогам закону, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Також, позивач не надав доказів протиправності дій відповідача, а його посилання на те, що запис від 22.01.2000 року в трудовій книжці свідчить про виконання ним з 07.08.1992 року робіт зварника на підставі нарядів - є безпідставними та таким, що не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки ця обставина не підтверджена будь-якими допустимими доказами (наказами чи розпорядженнями по підприємству).

На підставі викладеного керуючись ст. 8-11, 17, 18, 71, 122, 160-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області «про визнання протиправними дій у відмові призначення пільгової пенсії та зобов'язання здійснення нарахування пенсії» - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-денний строк, з дня проголошення Постанови з подачею копії апеляції до суду апеляційної інстанції. У зв'язку з застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя