Справа № 552/2480/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ К/800/46882/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Смоковича М.І.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 7 серпня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі № 552/2480/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії щодо перерахунку пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, в якому просила: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі уточнюючих довідок ДПІ у м. Полтаві від 02.04.2015 року за №41/16-01-05-69 та 42/16-01-05-69; зобов'язати здійснити розрахунок та виплату їй пенсії на підставі вищевказаних уточнюючих довідок відповідно до ст.37 Закону України „Про державну службу" та постанови КМУ від 31.05.2000 року №865 „Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" у редакції станом на дату призначення червень 2008 року із збереженням 85% нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію у 2008 році з урахуванням у складі заробітку: надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи і премій з урахуванням часу перебування у відпустках та на лікарняних та інших виплат, з яких сплачені страхові внески на державне пенсійне страхування; зобов'язати здійснити виплату різниці недоотриманої пенсії, починаючи з дати її призначення; в подальшому виплачувати пенсію, перераховану відповідно до вимог законодавства станом на дату призначення (червень 2008р) із збереженням суми індексації, нарахованої за весь період та з подальшою її індексацією згідно з законодавством.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона одержує пенсію як державний службовець. 07.04.2015 р. вона звернулася до відповідача та просила здійснити перерахунок пенсії з дня призначення на підставі уточнюючих довідок №41/16-01-05-69 та 42/16-01-05-69 та з урахуванням постанови Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2014 року. Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави відмовив їй в проведенні перерахунку.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 7 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року змінене рішення суду першої інстанції в частині мотивів судового рішення.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала у Державній податковій інспекції у м. Полтаві та після звільнення із займаної посади з 02.06.2008 р. їй призначена пенсія як державному службовцю.

Київським районним судом м. Полтави 23.12.2014 р. винесена постанова якою частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнані неправомірними дії управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави в частині відмови перерахунку їй пенсії за період з 17.09.2014 року з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 35%, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які були нараховані та з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язане управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 17.09.2014 року з заробітної плати з врахуванням 35% надбавки за вислугу років, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які були нараховані та з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та здійснити відповідні виплати. Дана постанова залишена без змін ухвалами колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року. Дана постанова виконана управлінням Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави та ОСОБА_1 проведений перерахунок.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 були предметом розгляду по іншій судовій справі та по даному питанню прийнята постанова від 23.12.2014 року згідно якої їй відмовлено в перерахунку пенсії з моменту призначення.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог послався на ті обставини, що оскільки підставою для перерахунку пенсії були нові довідки про інші складові заробітної плати, то у відповідача були відсутні підстави застосувати приписи постави Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000р. N 865 в редакції до 24.04.2014р.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 37 Закону України „Про державну службу" визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. N 865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

Разом тим, судами встановлено, що позивач для перерахунку пенсії надала відповідачу довідки від 02.04.2015р. про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи.

Однак можливість вибору періоду, за який зараховується для визначення заробітку при обчисленні пенсії - 24 останні календарних місяці роботи або 60 будь-яких календарних місяців роботи була встановлена приписами п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000р. N 865 в редакції до 24.04.2014р.

Враховуючи, що позивач звернулася до позивача із заявою про перерахунок пенсії на підставі нових довідки про складові заробітної плати, такі довідки повинні містити відомості визначені п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000р. N 865 в редакції чинній на момент звернення за перерахунком пенсії, тобто за 60 календарних місяців роботи.

Таким чином, підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі уточнюючих довідок ДПІ у м. Полтаві від 02.04.2015 року за №41/16-01-05-69 та 42/16-01-05-69, відсутні.

Посилання позивача на те, що перерахунок пенсії повинен бути проведений з червня 2008 року за нормами, що діяли на час призначення пенсії, суди вірно вважають необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми нестриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Отже, вказаною нормою передбачена можливість виплати за минулий час лише пенсій які були нараховані, але не отримані своєчасно, між тим, нарахування пенсії позивачу на підставі вказаних довідок позивачу не проводилося.

Згідно ст. 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подана ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судами встановлено, що право на перерахунок пенсії виникло у позивача з моменту надання довідок від 02.04.2015р. При призначенні пенсії вказані довідки були відсутні, а тому відповідач був позбавлений можливості врахувати їх при призначенні пенсії.

Оскільки підставою для перерахунку пенсії були нові довідки про інші складові заробітної плати, то у відповідача були відсутні підстави застосувати приписи постави Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000р. N 865 в редакції до 24.04.2014р.

Посилання позивача на рішення Верховного Суду України від 08.07.2015р. апеляційний суд вірно вважає необґрунтованими, оскільки в даному рішенні висновки Верховного Суду України стосуються визначення відсоткового розміру заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, та не стосуються порядку обчислення заробітку при перерахунку пенсії у разі надання нових довідок про заробітну плату.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 7 серпня 2015 року, змінену постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: