Справа № 820/532/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 березня 2016 р. № 820/532/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Вартанян Н.Н,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Чугуївської об'єдноної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 05.10.2015 року №Ф-389-17 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3803,85 грн.

- зобов'язати Чугуївську ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській обласні провести позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1, в частині нарахування ЄСВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем помилково нараховано єдиний социальній внесок за 2014 рік, на підставі чого контролюючим органом неправомірно винесена податкова вимога від 05.10.2015 за № Ф -389-17 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 38033,85 грн. стосовно позивача. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, вважає, що єдиний соціальний внесок в розмірі 3803,85 грн. за квітень - грудень 2014 року підлягає перерахуванню, оскільки позивач в цей період став пенсіонером, а вищевказана вимога підлягає скасуванню. У зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція, яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що доводи викладені в адміністративному позові є необґрунтованими, та суперечать дійсним обставинам справи, а єдиний соціальний внесок позивача за 2014 рік правомірно нарахований контролюючим органом, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.07.2014 року позивач звернувся до Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області з листом - заявою, в якій повідомив контролюючий орган, що з 18.03.2014 являється пенсіонером за віком та зазначив, що з квітня 2014 року сплачує єдиний соціальний внесок наміру не має, у зв'язку з виходом на пенсію.

В судовому засідані позивач пояснив, що за допомогою та рекомендаціями інспектора Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області позивачем складено додаток 5 "Про нарахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування".

17.06.2015 позивачем надано листа до контролюючого органу з проханням провести перерахунок нарахованого внеску по єдиному соціальному внеску за 2014 рік шляхом проведення звірки (а.с. 7), відповіді від контролюючого органу не отримав.

Позивачем до Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській поданий звіт про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2014 рік, у зв'язку з чим контролюючим органом нараховано податок у розмірі 5071,8 грн. та сформована податкова вимога від 04.06.2015 № 389-17 на суму 5071,8 грн. (а.с. 7)

17.06.2015 позивачем надіслана скарга до Державної податкової адміністрації у Харківській області на вимогу від 04.06.2015 № 389-17 на суму 5071,8 грн.

У відповіді контролюючого органу на скаргу № 241/ФОП/20-40-10-04-14 від 17.07.2015, зазначено, що згідно з даними картки особового рахунку по ФОП ОСОБА_1 станом на 31.05.2015 значиться сума боргу зі сплати єдиного внеску у розмірі 5071,80 грн, в картці особового рахунку помилково не врахована сплата єдиного внеску за I квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн., але сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 становить 3805,85 грн. За результатами розгляду даної скарги вищевказану вимогу на суму 5071,80 грн. скасовано та зобов'язано Чугуївську ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській сформувати та направити на юридичну адресу позивача нову вимогу.

05.08.2015 контролюючим органом винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф -389-17 (а.с. 15), яка оскаржена позивачем до контролюючого органу.

Рішенням контролюючого органу скарга позивача на вищевказану вимогу задоволена частково, а саме вимога № Ф -389-17 від 05.08.2015 скасована та відкликана, та зобов'язано Чугуївську ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській сформувати та направити на юридичну адресу позивача нову вимогу.

05.10.2015 контролюючим органом сформована податкова вимога № Ф -389-17 на суму 3805,85 грн., згідно з додатком 7 (а.с. 14 ) та надіслана позивачу поштою.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок нараховується, зокрема для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Поряд із цим, п. 12 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.09.2013 № 454 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю формують та подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку. Протягом року в разі призначення пенсії подається звіт з позначкою "Призначення пенсії" за період до дати формування заяви на призначення пенсії.

Якщо платником допущенні помилки при подачі звітності з єдиного соціального внеску , то необхідним вбачається проведення перевірки, положеннями п. 17 розділу IV вищевказаного порядку передбачено, що ФО - підприємці, яким за результатами проведеної перевірки (звірки) збільшено або зменшено зобов'язання, формують і подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 3 додатка 6 до цього Порядку протягом одного календарного місяця після здійснення відповідних розрахунків.

Звіт згідно з таблицею 3 додатка 6 до вищевказаного Порядку формується і подається до фіскальних органів на підставі акта перевірки страхувальника (обов'язковим є зазначення номера і дати акта) і містить суми, на які збільшено або зменшено зобов'язання (у такому випадку допускається внесення від'ємного значення).

Позивач у судовому засіданні зазначив, що звіт складений помилково, так як, починаючи з 18.03.2014 він є пенсіонером за віком, у зв'язку з чим оскаржувана податкова вимога підлягає скасуванню.

Однак, суд з зазначеними твердженнями позивача не погоджується, так як, враховуючи положення ч. 3 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", позивач за період 2014 року мав сплачувати єдиний соціальний внесок та подавати звітність, а тому звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску прийнятий контролюючим органом.

Крім того, позивачем до контролюючого органу не надано звіт про призначення пенсії, у зв'язку із чим єдиним поданим звітом є звіт за 2014 рік.

Враховуючи, що позивачем при заповненні звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску самостійно допущено помилку, а саме: в графі "Тип форми" замість "призначення пенсії" ОСОБА_1 зроблено відмітку "початкова", суд доходить до висновку, про відсутність протиправності в діях відповідача при винесені податкової вимоги № Ф- 389-17 від 05.10.2015.

Таким чином, вимога позивача про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 05.10.2015 року №Ф-389-17 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3803,85 грн. є безпідставною та нормативно необгрунтованою.

Щодо позовної вимоги щодо зобов'язання Чугуївську ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській обласні провести позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1, в частині нарахування ЄСВ, суд зазначає наступне.

Приписами пункту 78.2. статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно до Податкового кодексу України, відсутня така підстава як звернення платника податків до суду з вимогою про зобов'язання Чугуївську ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області провести позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1, в частині нарахування ЄСВ.

Відповідно до статі 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язак щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечу проти адміністративного позову.

Позивачем не надано жодних доказів того, що податкова вимога № Ф- 389-17 від 05.10.2015 винесена з порушенням діючого законодавства та відсутні посилання на норми чинного законодавства, яка передбачає повноваження суду щодо зобов'язання контролюючий орган провести перевірку ФОП ОСОБА_1.

В свою чергу, судом добутими по справі доказами, встановлено, що при прийнятті оскаржуваної податкової вимоги, Чугуївська ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб встановленим чинним законодавством України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволеню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 71, 72, 160-163, 167, 186 , 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування вимоги - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18 березня 2016 року

Суддя О.М. Тітов