Справа № 813/5620/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. Справа № 876/13440/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача Кожухівської Г.В.,

представника відповідача Іванського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» до Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

22.07.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» звернулося до суду з позовом до Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 26.03.2013 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 313400,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі висновків, які ґрунтуються не на первинних облікових звітних документах, а виключно на припущеннях. Вважає, що підставою для включення витрат до податкового кредиту є податкові накладні, видані ТзОВ «НВП «Армет». Господарські операції із вказаним контрагентом були оформлені відповідними первинними документами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області Державної податкової служби № від 26.03.2013 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Миколаївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Миколаївською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТзОВ «НВП «Армет» за період з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року.

За результатами вищевказаної перевірки складено акт № 77/2200/37958251 від 05.03.2013 року, яким встановлено порушення п. 198.1. п. 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту за листопад 2012 року на суму 313 400,00 грн. та відповідно завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 117 156,00 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 196244,00 грн.(а.с.16-25).

На підставі акту перевірки № 77/2200/37958251 від 05.03.2013 року, Миколаївською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.03.2013 року, згідно якого зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість ТОВ «ДМЗ «Карпати» у розмірі 313400,00 грн.(а.с.34).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

В розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 138.4 цієї статті витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 цього Кодексу не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності (пункт 198.1).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 цього Кодексу податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу податкова накладна складається у, момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

На підставі аналізу зазначених норм колегія суддів дійшла висновку, що формування суб'єктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Колегія суддів зазначає, що також необхідно встановити факт реальності господарських операцій, тобто фактичне поставлення товарів (послуг).

Разом з тим, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат.

Таким чином, право на нарахування податкового кредиту обумовлюється наявністю факту придбання платником податку товарів, робіт, послуг, основних фондів, нематеріальних активів, в ціні яких платником податку-покупцем сплачений (нарахований) податок на додану вартість, та їх використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України ,,Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

З матеріалів справи слідує, що 10 жовтня 2012 року між ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» (покупець) та ТзОВ «НВП «Армет» (продавець) укладено договір № ДМЗК-383, згідно якого продавець зобов'язаний передати у власність покупцю на умовах цього договору, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити продукцію в асортименті, кількості за цінами та в строки, які визначені в специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору. Загальна сума договору складає 11253600,00 грн., в т.ч. ПДВ 1875600,00 грн.(а.с.88-90).

Невід'ємною частиною даного договору є Специфікація №1 від 10.10.2012 року, в якій зазначено назву продукції, одиницю виміру, кількість та ціну за одиницю продукції, а саме: рама бокова (б/в) в кількості 600 шт. по ціні 10420,00 грн./шт. без ПДВ на суму 6252000,00 грн.; балка надресорна (б/в) в кількості 300 шт. по ціні 10420,00 грн./шт. без ПДВ на суму 3126000,00 грн., загальна сума по Специфікації №1 складає 11253600, в т.ч. ПДВ - 1875600,00 грн.(а.с.91).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано: видаткову накладну від 22.10.2012 року №РН-000062 на загальну суму 1221000,24 грн. в т.ч. ПДВ 203500,04 грн.; податкову накладну від 22.10.2012 року №53 на загальну суму 1221000,24 грн. в т.ч. ПДВ 203500,04 грн.; товарно-транспортні накладні (на перевезення рами бокової в кількості 34 шт. та на перевезення балки надресорної в кількості 20 шт. та рами бокової в кількості 6 шт.) серії 01АБ №727312 від 22.10.2012 року та серії 01АБ №727313 від 22.10.2012 року(а.с.71-72, 92,95).

Розрахунки за отриманий товар покупцем проведено у безготівковій формі з розрахункового рахунку, що відкрито у ПАТ «Банк Перший» згідно платіжних доручень від 22.10.2012 року №1733 на загальну суму 120000,00 грн. та від 30.11.2012 року №2167 на загальну суму 200000,00 грн.(а.с.76-77).

Також, 19.10.2012 року між ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» (покупець) та ТзОВ «НВП «Армет» (продавець) укладено контракт купівлі-продажу №19/10-1, згідно з яким продавець зобов'язується продати і поставити на адресу покупця, а покупець зобов'язується оплатити і прийняти продукцію, технічні характеристики, розгорнута номенклатура і кількість якої визначається додатком до цього контакту, який є його невід'ємною частиною(а.с.9-12).

Невід'ємною частиною вказаного контакту є додаток 1 (Специфікація) від 06.11.2012 року, в якому зазначено назву продукції, одиницю виміру, кількість та ціну за одиницю продукції, а саме: рама бокова креслення №1750.00.002 ( з частковою механічною обробкою, тобто без сверління 8 отворів діаметром 21 мм. Н15) Лист 1 і 2, рік випуску - 2011 в кількосі 40 шт. по ціні 24795,00 грн./шт. без ПДВ на суму 991800,00 грн., балка надресорна ОСТ 24.153.08-78 креслення №1750.00.001 Лист 1 і 2, рік випуску: 2011 в кількості 20 шт. по ціні 28760,00 грн./шт. без ПДВ на суму 575200,00 грн. Загальна сума Специфікації складає 1880400,00 грн. в т.ч. ПДВ 313400,00 грн.(а.с.13).

На підтвердження фактичного придбання товару на виконання умов контракту купівлі-продажу №19/10-1 від 19.10.2012 року ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» надано до матеріалів справи видаткову накладну від 06.11.2012 року №РН-000065 на загальну суму 1880400,00 грн. в т.ч. ПДВ 313400,00 грн., податкову накладну від 06.11.2012 року №54 на загальну суму 1880400,00 грн. в т.ч. ПДВ 313400,00 грн.(а.с.14-15).

Розрахунки за отриманий товар покупцем проведено у безготівковій формі з розрахункового рахунку, що відкрито у ПАТ «Банк Перший» згідно платіжного доручення від 27.12.2012 року №2401 на загальну суму 100000,00 грн.(а.с.78).

06.11.2012 року між ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» (зберігач) та ТзОВ «НВП «Армет» (поклажодавець) укладено договір зберігання №06/11-12, згідно умов якого зберігач зобов'язується зберігати майно, передане йому поклажодавцем і повернути майно у цілості на першу вимогу поклажодавця(а.с.73-74).

На виконання умов зазначеного договору оформлено акт прийому-передачі від 06.11.2012 року, згідно з яким поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання наступне майно: рама бокова в кількості 40 шт. та балка надресорна в кількості 20 шт.(а.с.75).

Крім цього, позивачем на підтвердження використання у господарській діяльності придбаних товарно-матеріальних цінностей подано акт № 1 приймання-передачі напіввагонів у власність ТзОВ «Металургтранс» від 30.11.2012 року, акт № 1 про технічне приймання нових вантажних напіввагонів від 29.11.2012 року, прибуткову накладну № 1812 від 06.11.2012 року, лімітно-забірну карту № 42 за листопад 2012 року(а.с.121-128).

Наведеними документами, які, як вбачається з їх змісту, відповідають вимогам до первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується фактичне отримання позивачем товару від контрагента ТзОВ «НВП «Армет».

Також зазначені податкові накладні не мали недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

Отже, з дня отримання податкової накладної у позивача виникло право формувати податковий кредит по взаєморозрахунках з даним контрагентом.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановлено факти реального придбання ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» у ТзОВ «НВП «Армет» товарно-матеріальних цінностей, які використовувались позивачем в господарській діяльності, підтвердження здійснення господарських операцій первинними документами, які відповідають вимогам законодавства, тому у податкового органу не було законних підстав для висновків про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з цим контрагентом за період, що перевірявся.

Щодо посилання відповідача на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «НВП «Армет» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за листопад 2012 року, складений ДПІ у Печерському районі м. Києва, колегія судів зазначає наступне.

По-перше, сам акт є суперечливим, оскільки, зазначивши про неможливість провести перевірку ТзОВ «НВП «Армет», ДПІ у Печерському районі м. Києва фактично провела невиїзну перевірку даного підприємства.

По-друге, в даному акті вказано, зокрема, про неможливість здійснення ТзОВ «НВП «Армет» господарської діяльності, однак орган державної податкової служби дійшов зазначених висновків без дослідження первинних документів фінансового і бухгалтерського обліку підприємства, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, відомості, зафіксовані в цьому акті, не можна вважати повністю достовірними та обґрунтованими.

Чинним законодавством не передбачено відображення суджень податкового органу відносно неправильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій в акті про неможливість проведення перевірки або акті про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість.

Слід також зауважити, що співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

У податковому праві визначається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

В процесі апеляційного розгляду встановлено, що на запит ДПІ у Печерському районі м. Києва від 25.01.2013 року № 3928/10/15-3-10 про надання інформації та її документального підтвердження щодо порядку відображення бухгалтерському та податковому обліках господарських відносин з ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» за період жовтень-листопад 2012 року ТзОВ «НВП «Армет» надало копії підтверджуючих документів, а саме податкові та видаткові накладні, банківські виписки, договір поставки, реєстр виданих та отриманих податкових накладних, видаткову накладну (повернення) та товарно-транспортну накладну.

Стосовно посилань відповідача на акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська № 132/244/38112590 від 24.09.2012 року про результати зустрічної звірки ТзОВ «Таурус Голд» щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з контрагентами за квітень, травень, червень 2012 року та повноти їх відображення в податковому обліку, яким встановлено, що податкові зобов'язання по взаємовідносинах з ТзОВ «НВП «Армет» за червень 2012 року не підтверджено, а це свідчить про відсутність факту реального вчинення господарських операцій за червень 2012 року, колегія суддів зазначає наступне.

З вищевказаного акту перевірки слідує, що перевірка проводилась за червень 2012 року, в той час коли взаємовідносини ТзОВ «НВП «Армет» з ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» відбувались в жовтні-листопаді 2012 року, а тому твердження відповідача не слід брати до уваги.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність податкового повідомлення-рішення відповідача від 26.03.2013 року № , оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у позивача правових підстав для формування податкового кредиту по взаєморозрахунках з вказаним контрагентом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року у справі № 813/5620/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін