Справа № 821/202/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/202/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Багненко Т.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Бондар І.П.

представника третьої особи - Ворошило О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Херсонського обласного управління про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.01.2016 року на суму 38930,35 грн., -

встановив:

18 лютого 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Херсонського обласного управління (далі - третя особа, ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України») з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.01.2016 року на суму 38930,35 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що 12 лютого 2016 року вона отримала податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 38930,35 грн. Підставою для такого нарахування став лист філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» від 21.10.2015 року №13/6-18-731 про доходи позивача за 4 квартал 2014 року, згідно з яким у період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року фізична особа платник податку ОСОБА_4 фактично отримала доходи в результаті отримання додаткового блага (анулювання заборгованості) в розмірі 199596,99 грн. Листом від 10.10.2014 року №595 третя особа повідомила ОСОБА_4 про відшкодування банком непогашеної частини кредитної заборгованості в розмірі 15411,77 дол. США за рахунок страхового резерву, одночасно повідомивши, що здійснене відшкодування не є підставою для припинення претензійно-позовної роботи банку. Продовження стягнення заборгованості підтверджується постановою ВДВС Білозерського РУЮ у Херсонській області від 17.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-499/2010, яка прийнята на підставі заяви третьої особи про примусове виконання від 17 вересня 2015 року. Фактично не відбулось звільнення від обов'язку сплати частини кредитної заборгованості на яку податковий орган розповсюдив вимоги пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 ПК України, розцінивши її, як додаткове благо з ознакою доходу 126. Відсутність списання кредитної заборгованості виключає правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для його скасування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити їх.

Відповідач 01 березня 2016 року подав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Цюрупинською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки складено акт №408/17/211520744 від 24.12.2015 року, висновки якого стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 12.01.2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 31008,28 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 7922,07 грн. Перевіркою встановлено не відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік відомостей про додаткове благо у вигляді анульованого (прощеного) третьою особою кредиту в розмірі 199596,99 грн. На запит ОДПІ №3446/10/21-04-17-018 від 12.10.2015 року отримана інформація від ПАТ «Державний ощадний банк України» листом №13/6-18-731 від 21.10.2015 року про анулювання боргу в розмірі 199596,99 грн. Враховуючи відображення третьою особою прощеного боргу в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку дії ОДПІ є правомірними, а прийняте податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав викладених в акті перевірки та письмових запереченнях.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що між позивачем та третьою особою існують правовідносини за кредитним договором від 14 вересня 2006 року №250.

15 червня 2010 року рішенням Білозерського районного суду Херсонської області стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 318197,29 грн., що є еквівалентом 39776,15 дол. США.

24 липня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» провело прилюдні торги по реалізації:

- житлового будинку загальною площею 300,3 кв.м. житловою площею 207,2 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4 та був придбаний ОСОБА_5 за ціною 186711,75 грн., що підтверджується протоколом прилюдних торгів 22-0260/13 від 24.07.2013 року (а.с. 34);

- земельної ділянки площею 0,0236 га кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 та була придбана ОСОБА_5 за ціною 2465,25 грн., що підтверджується протоколом прилюдних торгів 22-0260/13-3 від 24.07.2013 року (а.с. 35);

- земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер НОМЕР_3 цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 та була придбана ОСОБА_5 за ціною 32643,75 грн., що підтверджується протоколом прилюдних торгів 22-0260/13-2 від 24.07.2013 року (а.с. 36).

ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» листом №595 від 10.10.2014 року (а.с. 7) на адресу ОСОБА_4 повідомило останню про відшкодування банком непогашеної за рішенням суду частини кредитної заборгованості у розмірі 15411,77 дол. США за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства та відображення цієї інформації в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку. Одночасно в листі звертається увага позивача, що відшкодування за рахунок резерву заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення претензійно-позовної роботи банку та залишення за собою права вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, в період між постановленням судового рішення про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 318197,29 грн. до моменту направлення на її адресу листа третя особа реалізувала майно ОСОБА_4 на суму 221820,75 грн.

17 вересня 2015 року третя особа звернулась до ВДВС Білозерського РУЮ в Херсонській області з заявою про примусове виконання виконавчого листа №2-499/2010 від 20.08.2010 виданого Білозерським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 146241,05 грн.

Постановою ВДВС ВП№48982379 від 17.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-499/2010 від 20.08.2010 виданого Білозерським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 146241,05 грн.

Постановою ВДВС від 09.12.2015 року приєднано виконавче провадження № 48982379 з примусового виконання виконавчого листа № 2-499/2010 від 20.08.2010 року до зведеного виконавчого провадження № 50498395.

ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» листом від 21 жовтня 2015 року №13/6-18-731 (а.с. 25) повідомив Цюрупинську ОДПІ про суму заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками фізичної особи-боржника, яка відшкодована Банком за рахунок сформованого резерву та була відображена в 1-ДФ за ознакою доходу - 126 (дохід отриманий платником як додаткове благо) без утримання та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб стосовно ОСОБА_6 в розмірі 199596,99 грн.

Цюрупинська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 та пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, наказу Цюрупинської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки громадянки ОСОБА_4.» від 04.12.2015 р. №555 та відповідно до повідомлення від 04.12.2015 р. №1482/в/17-0, проведена позапланова документальна невиїзна документальна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_6 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт перевірки від 24.12.2015 р. №408/17/211520744. Висновком акту перевірки є порушення позивачем вимог пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, оскільки платником податку не включено до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 199596,99 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 31008,28 грн.

На підставі акту перевірки від 24.12.2015 р. №408/17/НОМЕР_1 податковим повідомленням-рішенням № від 12 січня 2016 року позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 38930,35 грн.

Підставою для винесення оскаржуваних рішень є лист від ПАТ «Державний ощадний банк України» №13/6-18-731 від 21.10.2015 року про анулювання ОСОБА_6 боргу в розмірі 199596,99 грн.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст.1 ПК України).

Платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; 16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV Податкового кодексу України.

Підпунктом 162.1.1 пункту 162.1. статті 162 розділу IV ПК України встановлено, що платниками податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 цього Кодексу, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації (пп. «д»164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України).

Таким чином, за наявності належним чином підтвердженого факту анулювання (прощення) кредиту до закінчення строку позовної давності за самостійним рішення кредитора така сума є доходом платника податку та підлягає відображенню в податковій декларації про майновий стан та доходи за відповідний рік у відповідному розділі, але в будь-якому разі така сума повинна бути безспірною. Однак в даному випадку відповідач не дотримався цього принципу з огляду на таке.

За інформацією третьої особи позивачу в 2014 році анульовано непогашену частину заборгованості за кредитним договором №250 від 14 вересня 2006 року в розмірі 199596,99 грн., яка була предметом судового розгляду в Білозерському районному суді Херсонської області по справі №2-499/2010, рішенням в якій вирішено стягнути з ОСОБА_6 318197,29 грн. При цьому третя особа звертається 17 вересня 2015 року до ВДВС Білозерського РУЮ в Херсонській області з завою про примусове виконання виконавчого листа в справі №2-499/2010 про стягнення з ОСОБА_6 боргу в розмірі 146241,05 грн. Тобто разом зі списаною сумою загальна заборгованість по справі №2-499/2010 повинна була становити 345838,04 грн., що дає підстави для висновку про існування розбіжності між даними третьої особи в сумі 27640,75 грн.

Суд звертає увагу відповідача, що ним не досліджувались фактичні обставини справи, а висновки акту перевірки побудовані на інформації третьої особи, яка, як встановлено вище, містить суттєві розбіжності порівняно з сумою боргу за судовим рішенням від 15 червня 2010 року в справі №2-499/2010 (а.с. 29-30), що виключає її об'єктивність.

Третя особа залишила за собою право ведення претензійно-позовної роботи стосовно погашення кредитної заборгованості, а також повідомила позивача, що відшкодування за рахунок резерву заборгованості за кредитним договором не звільняє її від обов'язку погашення цієї заборгованості (а.с. 7).

Така позиція Банку цілком узгоджується з п.7 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого постановою Правління НБУ №172 від 01.06.2011 року (чинний на момент правовідносин пов'язаних зі списанням за рахунок резерву безнадійної заборгованості позивача).

Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента.

Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості (п.7 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого постановою Правління НБУ №172 від 01.06.2011 року).

Таким чином, Банк зобов'язаний продовжувати роботу по відшкодуванню з позивача заборгованості в розмірі 199596,99 грн., а тому до цієї суми відповідач помилково застосував пп. «д»164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що підтверджують правомірність дій ОДПІ.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про протиправність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 22 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Херсонського обласного управління про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.01.2016 року на суму 38930,35 грн. - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 12.01.2016 р. №, яким ОСОБА_4 визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 38930,35 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 551,21 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 23 березня 2016 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.2.