Справа № 562/1425/14-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/30684/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, уточнивши який просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку її пенсії згідно довідки Здолбунівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 10 лютого 2014 року № 72/05-26 у розмірі 81% заробітної плати з урахуванням усіх складових, а саме: посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, винагороди за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату її пенсії у розмірі 81% заробітної плати з 1 березня 2014 року згідно вищезазначеної довідки.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судовго рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, встановлених ст. 220 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

У лютому 2014 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки № 72/05-26 від 10 лютого 2014 року, виданої Здолбунівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області. Відповідач відмовив їй у вказаному перерахунку з посиланням на те, що вказані виплати не входять до складу заробітної плати державного службовця, а відтак і не можуть бути враховані при обчисленні пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за високі досягнення у праці та інші виплати повинні бути враховані при обчисленні пенсії державного службовця, оскільки вони входять до системи оплати праці державного службовця і на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що допомога на оздоровлення, грошова винагорода державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 14 та 28 травня 2013 року, 4 березня 2014 року (справи № № 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14).

За таких обставин, коли на зазначені в довідці № 72/05-26 від 10 лютого 2014 року, виданій Здолбунівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області винагороду за вислугу років, матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з урахуванням вказаних виплат.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень з тих підстав, що у 2008 році ОСОБА_4 не нараховувалася матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачувались страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не заслуговують на увагу. Судами встановлено, що згідно довідки, виданої установою, в якій працювала позивачка перед виходом на пенсію, вона отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачувались страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Крім того, ці доводи управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про правильність включення матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань були предметом судового розгляду в іншій справі (постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року) та не знайшли свого підтвердження.

Решта доводів касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи були предметом дослідження судів попередніх інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на законі.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В.Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк