Справа № 495/2912/15-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 495/2912/15-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Шевчук Ю.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та ОСОБА_4 (третя особа Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області) про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (далі Реєстраційна служба Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області) та ОСОБА_4. З урахуванням заяви про зміну позовних вимог позивач просив:

- скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на будинок відпочинку літ. «Б», площею 540,4 кв. м, бази відпочинку «Колос» за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1;

- зобов'язати Реєстраційну службу Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування реєстрації за ОСОБА_4 в частині права власності на будинок відпочинку літ. «Б», площею 540,4 кв. м, із складових частин об'єкта нерухомого майна за вказаною адресою та названим вище реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна (а. с. 92-96).

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 є власником будівлі літ. «Б», площею 540,4 кв. м, бази відпочинку «Колос», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20 листопада 2014 року № НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 листопада 2014 року серії НОМЕР_3. 26 вересня 2013 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення № 118/2013, яким об'єкту нерухомого майна, що складається з магазину літ. «А», будинку відпочинку літ. «Б», будинку відпочинку літ. «А-2», будинку відпочинку літ. «Б-2», будинку відпочинку літ. «В-3» присвоєно адресу: АДРЕСА_1. Рішенням Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області від 6 грудня 2013 року за № НОМЕР_5 зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно за названою вище адресою, серед якого значиться будинок відпочинку літ. «Б», загальною площею 540,4 кв. м. Рішенням виконавчого комітету Шабівської сільської ради Б.-Дністровського району Одеської області від 10 березня 2015 року № 28/2015 внесено зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету від 26 вересня 2013 року № 18/2013, а саме об'єкту нерухомого майна, що складається з магазину літ. «А», будинку відпочинку літ. «А-2», будинку відпочинку літ. «Б-2», будинку відпочинку літ. «В-3», присвоєно адресу: АДРЕСА_1, а об'єкту нерухомого майна, що складається з будинку відпочинку літ. «Б», залишено адресу: АДРЕСА_1. 17 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо присвоєння вірної адреси будинку відпочинку літ. «Б» площею 540,4 кв. м та виключення даної будівлі з переліку будівель і споруд бази відпочинку «Колос», що належить ОСОБА_4. Проте, листом від 1 квітня 2015 року Реєстраційна служба Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області відмовила ОСОБА_1 у внесені вказаних змін. На думку позивача, державна реєстрація за ОСОБА_4 права власності на будинок відпочинку літ. «Б» площею 540,4 кв. м за № НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не прийнято до уваги, що рішенням виконавчого комітету Шабівської сільської ради було виправлено помилку, внаслідок чого будинок відпочинку літ. «Б» площею 540,4 кв. м не входить до складу будівель та споруд бази відпочинку «Колос», що є власністю ОСОБА_4. Крім того, відсутні документи, що підтверджують набуття ОСОБА_4 права власності на названий вище будинок відпочинку літ. «Б». У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи позивача та його представника в підтримку апеляційної скарги, а також представника відповідача (ОСОБА_4.) про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будівлі літ. «Б», площею 540,4 кв. м, бази відпочинку «Колос» за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20 листопада 2014 року серії НОМЕР_4 (індексний номер НОМЕР_2) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 листопада 2014 року серії НОМЕР_3.

26 вересня 2013 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення за № 118/2013, яким об'єкту нерухомого майна, що складається з магазину літ. «А», будинку відпочинку літ. «Б», будинку відпочинку літ. «А-2», будинку відпочинку літ. «Б-2», будинку відпочинку літ. «В-3» присвоєно адресу: АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області від 6 грудня 2013 року за № НОМЕР_5 зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно за названою вище адресою, серед яких значиться будинок відпочинку літ. «Б», загальною площею 540,4 кв. м.

10 березня 2015 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення за № 28/2015, яким внесено зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету від 26 вересня 2013 року № 18/2013, а саме об'єкту нерухомого майна, що складається з магазину літ. «А», будинку відпочинку літ. «А-2», будинку відпочинку літ. «Б-2», будинку відпочинку літ. «В-3» присвоєно адресу: АДРЕСА_1, а об'єкту нерухомого майна, що складається з будинку відпочинку літ. «Б», залишено адресу: АДРЕСА_1.

17 березня 2015 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області із заявою про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо присвоєння вірної адреси будинку відпочинку літ. «Б», площею 540,4 кв. м, та виключення даної будівлі з переліку будівель і споруд бази відпочинку «Колос», що належить ОСОБА_4.

Листом від 1 квітня 2015 року Реєстраційна служба Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області відмовила ОСОБА_1 у внесені вказаних змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2015 року за № 495/4630/15-а, яка набрала законної сили, скасовано рішення виконкому Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10 березня 2015 року за № 28/2015 про внесення змін та доповнень до рішення виконкому від 26 вересня 2013 року за № 18/2013. При цьому, за висновком суду першої інстанції, обставини, встановлені названим судовим рішенням, мають значення для даної справи і не підлягають доказуванню при її розгляді.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Крім того, судом першої інстанції при розгляді позовних вимог ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області про скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії порушено правила предметної підсудності адміністративних справ.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно ч. 3 названої статті Кодексу справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги, пов'язані з оскарженням рішення та дій (бездіяльності) Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області, тобто місцевого органу виконавчої влади, а не посадової чи службової особи цього органу.

За таких обставин, справа за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області про скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії підсудна окружному адміністративному суду.

Порушення судом першої інстанції правил предметної підсудності призвело до розгляду справи неповноважним складом суду. Вказана обставина відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1, апеляційний суд виходить з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 названого Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган державної реєстрації прав, зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно пунктам 1 та 2 ч. 2 ст. 9 Закону (у вказаній вище редакції) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 4 названої статті Закону визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

На підставі частин 1 та 2 ст. 15 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

- прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

- встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

- внесення записів до Державного реєстру прав;

- видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

- надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

На момент виникнення спірних правовідносин перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначався Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року за № 868.

Відповідно до п. 15 названого Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно п. 20 названого Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 36 Порядку визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

На підставі п. 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначено ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у вказаній вище редакції), до яких, зокрема, відноситься подання документів, які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (пункт 4).

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником будівлі літ. «Б», площею 540,4 кв. м, бази відпочинку «Колос» за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20 листопада 2014 року серії НОМЕР_4 (індексний номер НОМЕР_2) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 листопада 2014 року серії НОМЕР_3 (а. с. 20-21).

Назване майно прийняте позивачем в дар від ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 19 вересня 2014 року у складі 58/100 часток бази відпочинку «Колос», якому, в свою чергу, це майно належало на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року (а. с. 108).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області від 6 грудня 2013 року № НОМЕР_5 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Колос», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, розміром частки 1/1 (а. с. 239, зворот).

Назване рішення прийнято на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29 грудня 2012 року, технічного паспорту на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Колос» від 1 червня 2013 року, Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 4 липня 2013 року, Угоди на добровільне внесення плати за земельну ділянку до місцевого бюджету Б.-Дністровського району від 17 вересня 2013 року та рішення виконавчого комітету Шабівської сільської ради Б.-Дністровського району Одеської області від 26 вересня 2013 року за № 118/2013, яким об'єкту нерухомого майна, що складається з магазину літ. «А», будинку відпочинку літ. «Б», будинку відпочинку літ. «А-2», будинку відпочинку літ. «Б-2», будинку відпочинку літ. «В-3» присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 224-239).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2014 року (індексний номер 18136945), виданого ОСОБА_4, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності до складових частин об'єкта нерухомого майна «Комплекс будівель та споруд база відпочинку «Колос», загальною площею 2511,5 кв. м, входить, серед іншого, будинок відпочинку літ. «Б», площею 540, 4 кв. м (а. с. 41-42, 54-55), який, як вбачається з договору купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року, не входив до складу 42/100 частин бази відпочинку «Колос», придбаних ОСОБА_4 у ТОВ «ОЛЬВІЯ І К» (а. с. 227).

Таким чином, названим вище рішенням від 6 грудня 2013 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нерухоме майно за названою вище адресою, серед якого значиться будинок відпочинку літ. «Б», загальною площею 540,4 кв. м, який не придбавався ОСОБА_4.

При цьому, як зазначено вище, власником будівлі літ. «Б», площею 540,4 кв. м, бази відпочинку «Колос», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1 (а. с. 20, 21).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2015 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення за № 28/2015, яким внесено зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету від 26 вересня 2013 року № 18/2013, а саме об'єкту нерухомого майна, що складається з магазину літ. «А», будинку відпочинку літ. «А-2», будинку відпочинку літ. «Б-2», будинку відпочинку літ. «В-3» присвоєно адресу: АДРЕСА_1, а об'єкту нерухомого майна, що складається з будинку відпочинку літ. «Б», залишено адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 13).

З матеріалів справи також вбачається, що назване рішення було оскаржено ОСОБА_4 в судовому порядку. Проте, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року (справа № 495/4630/15-а), яка набрала законної сили, скасовано постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2015 року та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_4 до Шабівської сільської ради Б.-Дністровського району Одеської області про скасування названого рішення залишено без задоволення.

Таким чином, рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року було підтверджено правомірність рішення виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10 березня 2015 року за № 28/2015 про внесення змін та доповнень до рішення виконкому від 26 вересня 2013 року № 18/2013.

За таких даних, зміни, внесені в рішення виконавчого комітету, на підставі якого Реєстраційною службою Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області прийнято рішення від 6 грудня 2013 року за № НОМЕР_5 про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Колос» розміром частки 1/1, у тому числі будинку відпочинку літ. «Б», загальною площею 540,4 кв. м, що належить ОСОБА_1 на підставі вказаного вище свідоцтва про право власності від 20 листопада 2014 року № НОМЕР_2 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 листопада 2014 року серії НОМЕР_3, є підставою для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на це нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 26 названого Закону в редакції, яка діяла до 8 серпня 2012 року, записи в Державному реєстрі прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Дана норма Закону була змінена Законом України від 4 липня 2012 року № 5037-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» та з урахування внесених змін передбачає, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Із врахуванням викладеного, чинна на даний час редакція ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності необхідно відповідне рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію.

Таким чином, єдиною правовою підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на спірне майно може бути рішення адміністративного суду про скасування спірного рішення Реєстраційної служби Б.-Дністровського МРУЮ Одеської області про державну реєстрацію права власності від 6 грудня 2013 року за № НОМЕР_5.

При цьому можливість скасування в порядку адміністративного судочинства названого рішення відповідача про державну реєстрацію права власності не залежить від законності такого рішення на момент його прийняття.

За таких даних, для повного захисту прав та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, скасувавши рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 6 грудня 2013 року № НОМЕР_5 про державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Колос», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 6 грудня 2013 року № НОМЕР_5 про державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Колос», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4.

В іншій частині відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 березня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко