Справа № 1416/1792/2012
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2012-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.04.2012 Справа № 2а/1416/490/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 квітня 2012 року, о 15 годині 20 хв., суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Костюченко Г.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради. Просила суд зобовязати відповідача виплатити грошову компенсацію середньої вартості санаторно-курортної путівки за 2011 рік як особі, евакуйованій із зони відчуження, у відповідності до ст. 21 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до наданих суду доказів, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, відповідно до ОСОБА_2 Б № 089366, є особою, евакуйованою у 1986 р. із зони відчуження, другої категорії.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачка ОСОБА_1 має право на першочергове щорічне безплатне отримання санаторно-курортної путівки або одержання за її бажанням грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період за 2009 2011 роки не користувалась безплатними санаторно-курортними путівками та не отримувала грошової компенсації їх середньої вартості.

У відповідності до ОСОБА_3 соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 15.02.2012 р. за № Н-7, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті компенсації санаторно-курортного лікування за 2009- 2011 роки.

Згідно ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті України.

Кабінет Міністрів України, виконуючи Закон України про Державний Бюджет на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» підтверджено право Кабінету Міністрів України, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

На теперішній час Кабінетом міністрів України не визначено розмірів виплати компенсацій за невикористані путівки на санаторно-курортне лікування за 2011 р.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. За таких обставин у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача та зобовязання його здійснити нарахування і виплату на користь позивачки будь-яких сум компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку.

Керуючись ст. ст. 21, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 3, 8, 22, 56, 58 Конституції України, ст.ст.71, 162,183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: