Справа № 2а-1870/6656/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року м. Київ К/9991/23216/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року в справі за позовом управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області від 19 серпня 2011 року на нього накладено штраф за повторне невиконання судового рішення у розмірі 1 360 грн.

Посилаючись на незаконність дій державного виконавця оскільки невиконання судового рішення відбулося з поважних причин у зв'язку з неналежним фінансуванням просив суд визнати причину невиконання судового рішення поважною та скасувати по-станову від 19 серпня 2011 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року, відмовлено у задоволенні позову в частині скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області від 19 серпня 2011 року про накладення штрафу. Провадження в частині вимог про визнання поважною причини невиконання судового рішення по виконавчому листу №2а-2713/11, виданого 24 червня 2011 року Роменським міськрайонним судом Сумської області, закрито у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просив суд скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області перебуває виконавчий лист №2а-2713/11, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Роменської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 як учаснику бойових дій разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з розміру визначеного частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із повторним невиконанням судового рішення 19 серпня 2011 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області винесено по-станову про накладення на управління праці та соціального захисту населення Роменської міської ради штрафу в розмірі 1 360 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач не вчинив дій по виконанню судового рішення, а тому постанова про накладення штрафу є правомірною, а відсутність коштів на рахунках не позбавляє можливості виконати обов'язок по перерахунку грошової допомоги. Закриваючи провадження в частині вимог про визнання причин невиконання судового рішення поважними, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені вимоги є фактично вимогою про встановлення факту, а тому не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Умови виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення передбачені статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону

Позивач зазначав, що причиною невиконання судового рішення є неналежне фінансове забезпечення.

Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, резолютивна частина судового рішення, яке підлягало примусовому виконанню, зобов'язувала здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з розміру визначеного частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто зобов'язувала вчинити також і дії, що не пов'язані з виплатою коштів, а тому поважних причин, які перешкоджали б виконанню судового рішення в цій частині, не встановлено та позивачем у обґрунтування касаційної скарги також не зазначено.

Дані про виконання судового рішення в частині здійснення перерахунку разової грошової допомоги відсутні.

Частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на викладені обставини, висновок судів попередніх інстанцій про правомірність дій відповідача та відсутність підстав для скасування постанови про накладення штрафу, є обґрунтованим.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування та направлення справи на новий розгляд не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: