Справа № 266/732/15-а
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/732/15-а
Провадженя№ 2-а/266/1/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі :

головуючого - судді Курбановой Н.М.

при секретарі - Жирковой М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та Державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов,язання вчинити певні дії,

третя особа: ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Маріупольської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, які в остаточній редакції зводяться до наступного: позивач просить визнати дії Маріупольської міської ради щодо передачі ОСОБА_3 у власність земельних ділянок, що розташовані у АДРЕСА_2 протиправними; скасувати пункт 1.18 рішення Маріупольської міської ради № 5/ 24 - 4374 від 30.09.2008 року щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельних ділянок, що розташовані у АДРЕСА_2; скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0058 та, яка знаходиться в АДРЕСА_2, та виділена для садівництва, скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0285 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, та виділена для садівництва, зобов'язати Управління Держземагентства у м. Маріуполі Донецької області внести відомості до книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на права постійного користування землею, договорів оренди землі щодо скасування вищевказаних державних актів, які були видані ОСОБА_3 на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/ 24 - 4374 від 30.09.2008р.

В судовому засіданні позивачка, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що її дядько ОСОБА_4 був членом садівничого товариства «Черемушки» впродовж тривалого часу, а саме згідно членської книжки садівничого товариства з 15.11.1981 року. Згідно з тим, що він був членом кооперативу, йому було виділено земельну ділянку АДРЕСА_2 для користування та подальшого будівництва садового будинку, тобто він був постійним землекористувачем земельної ділянки АДРЕСА_2, яка була йому виділена у вищевказаному садівничому товаристві. Впродовж цього часу він постійно обробляв цю земельну ділянку та збудував садовий будиночок. В період з 2003 року по 2005 рік вона постійно йому допомагала у благоустрою садового будиночка та посадці овочів та фруктів. У 2006 році її дядько ОСОБА_4 помер, але при житті залишив заповіт, згідно якого все належно йому майно переходить після його смерті у її власність. У встановлений законом термін вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При житті її дядько не закінчив оформлення документів на земельну ділянку та садівничій будиночок, тобто даних таких даних у реєстрі прав на нерухоме майно, а саме садовий будиночок, а також на земельну ділянку, що знаходиться у СТ «Черемушки» . Після смерті дядька і оформлення заяви про прийняття спадщини вона у 2006 та 2007 роках неодноразово зверталася до голови СТ «Черемушки» ОСОБА_5 з заявою про вступ до СТ «Черемушки», але вона їй постійно відмовляла. Відмова ОСОБА_5 є незаконною, адже у відповідності до п.13 Статуту від 1987 року СТ «Черемушки» встановлено, що переважне право на вступ до садівничого товариства мають спадкоємці померлого. У відповідності до заповіту ОСОБА_4 вона є спадкоємцем всього його майна. Тільки після відсторонення ОСОБА_5 від керівництва садовим товариством «Черемушки», 29.05.2007 року її було прийнято у члени садівничого товариства «Черемушки» та виділено у користування земельну ділянку АДРЕСА_2 під садівничо - огородні культури. На цей час це рішення є дійсним та не скасоване. У відповідності до цього вона є дійсним членом садівничого товариства «Черемушки». Весною 2007 року вона приїхала у садовий будиночок, що було збудовано її дядьком, але там вже були інші люди. Згодом їй стало відомо, що ОСОБА_5 продала її спадковий садовий будиночок ОСОБА_3 Після цього вона була вимушена звернутися до міліції з приводу незаконного заволодіння її спадковим будиночком. В рамках кримінальної справи, що була відкрита у 2007 році за її заявою про незаконне заволодіння майном ОСОБА_5 встановлено, що загальні збори СТ «Черемушки» щодо виключення її дядька з членів товариства не проводилися, протоколи про вступ нових членів до СТ «Черемушки» також не були проведені, а довідки на приватизацію були видані новим членам, серед яких є і ОСОБА_3, є недійсними у зв'язку з тим, що рішення про вступ не приймалися зборами товариства. Окремо зазначила, що в рамках кримінальної справи 03.06:2008 року була винесена постанова прокурора про накладення арешту на земельні ділянки № 85 та 86, що знаходяться в СТ «Черемушки». У кінці 2014 року в рамках цивільного судочинства нею була подана позовна заява до ОСОБА_3 про витребування майна з незаконного чужого користування. В результаті розгляду даної справи їй стало відомо, що всупереч того, що була відкрита кримінальна справа щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 та постанови прокуратури про накладення арешту на майно ОСОБА_3 приватизував земельну ділянку АДРЕСА_2. Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 на підставі рішення Маріупольської міської ради було видано два Держаних акти на право власності на земельні ділянки, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради Донецької області віл 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0058 та, яка знаходиться в АДРЕСА_2, та виділена для садівництва. Акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на права постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.09.162.04725 від 29.07.2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3. Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, що видано на підставі рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 30.09.2008 року за № 5/24-4374 на земельну ділянку площею 0,0285 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, та виділена для садівництва. Акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на права постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.09.162.04726 від 29.07.2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3. Вважає, що дії Маріупольської міської ради щодо видачі рішення про передачу земельної ділянки у власність є протиправним. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_6 у повному обсязі підтримав доводи позивачки та викладені в остаточній редакції позову вимоги та просив їх задовольнити

Представник відповідача - Маріупольської міської ради Харитонова І.І., ОСОБА_17 позовні вимоги не визнав та пояснив, що рішення Маріупольської міської ради приймалось відповідно до вимог законодавства, на підставі наданих документів та заяви ОСОБА_3 Крім того зазначив, що позивачка має переважне право на вступ до садівничого товариства, але не може спадкувати земельну ділянку товариства, яка колись належала її дяді - спадкодавцю по заповіту, бо така земельна ділянка не була приватизована ним за життя. Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Представник відповідача Управління Держкомзему в м. Маріуполі Зінов,єв І.Г. позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачка не була членом садівничого товариства «Черемушки» на час приватизації земельною ділянкою ОСОБА_3, членська книжка ОСОБА_1 видана ОСОБА_8, яка не мала повноважень голови товариства на 2007 рік, бо головою товариства була ОСОБА_9. Крім того, в порядку спадкування ОСОБА_1 не має права спадкувати земельну ділянку, яка була передана у користування її дяді спадкодавцю ОСОБА_4, бо він дану земельну ділянку не приватизував до своєї смерті. Просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Третя особа по справі - ОСОБА_3 до суду не з,вився, надав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, за участю його представника ОСОБА_10.

Представник третьої особи по справі ОСОБА_3 - ОСОБА_10 позовні вимоги не визнав та пояснив, що садівнича ділянка в товаристві «Черемушки» отримана ОСОБА_3 на законних підставах відповідно до протоколу № 1 товариства, також членство в даному товаристві підтверджується і членською книжкою на його ім,я. Як член садового товариства «Черемешки» та користувач земельної ділянки АДРЕСА_2 по вул..Перша з січня 2007 року, скористався своїм правом на приватизацію земельної ділянки та отримав Державні акти на право власності на вказану ділянку в 2009 році. В 2013 році до вказаної земельної ділянки прийшла ОСОБА_1 та заявила, що дана земельна ділянка знаходиться у приватній власності ОСОБА_4, при цьому показувала технічний паспорт на вказану земельну ділянку, датований 2013 роком, тобто складений 7 років після смерті ОСОБА_12 З 2013 року ОСОБА_1 знає, що вказана земельна ділянка приватизована, таким чином , звернувшись до суду в березні 2015 року, пропустила строки звернення до суду з відповідними позовними вимогами. Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;г) прийняття спадщини.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

Статтею 118 Земельного кодексу України передбачено порядкк безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а саме громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно протоколу №1 від 12.03.2006 року зборів правління громадської організації «СТ «Черьомушки», вирішили реалізувати ділянку АДРЕСА_2 за 7950 грн. та ділянку АДРЕСА_2 за 3710 грн. (а.с.146).

Рішенням правління СТ «Черьомушки» №334/7 від 04.01.2007 року члену товариства ОСОБА_3 виділена земельна ділянка площею 0,0548 га. Садовий будинок АДРЕСА_2 особисто ОСОБА_3 Заборгованості не має (а.с.81).

04.01.2007 року ОСОБА_3 видано членську книжку СТ «Черьомушки» (а.с.170).

Згідно довідки АДРЕСА_2, виданої ОСОБА_3, згідно рішення виконкому міськради від 22.03.1982 №145 СТ «Черьомушки» виділена земельна ділянка 04.01.2007 року площею 5,0 га.

Згідно технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянина ОСОБА_3 для ведення садівництва у АДРЕСА_2 та технічного паспорту земельної ділянки власником земельної ділянки площею 285 кв.м. з них 0,0285 га та 58 кв.м. з них 0,0058 га за документом на право землекористування (власності) витяг з протоколу від 04.01.2007 року №334/7, яку передано для садівництва є ОСОБА_3 (а.с.78, 79).

Згідно викопіювання із чергового кадастрового плану землекористувачем земельної ділянки у АДРЕСА_2, площею 0,0343:S1 0,0058; S2 0,0285, кадастровий номер НОМЕР_3, НОМЕР_3 є ОСОБА_3 (а.с.80).

Згідно рішення Маріупольської міської ради №5/24-4374 від 30.09.2008 року, передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 58 м2, земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 285 м2 по АДРЕСА_2) (а.с.92-96).

Згідно акту про невиправні пошкодження справ , погодженого протоколу засідання №10 від 25.12.2014 року ЕК архівного відділу Маріупольської міської ради, у зв'язку з подіями, які сталися в м.Маріуполі в квітні 2014 року, на підставі акту про пожеже у Маріупольській міській раді, а також масовими випадками мародерства та вандалізму невідомими особами в приміщеннях відділу з організаційного забезпечення діяльності міської ради та архівному приміщенні виконкому міської ради були втрачені такі справи та документи: 01-6 матеріали 24 сесії міської ради (№5/24-4374) (а.с.97-99).

Згідно рішення міського голови Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 передана у власність земельна ділянка АДРЕСА_2, (кадастровий номер НОМЕР_3, НОМЕР_3), площею 343,2 м2 для ведення садівництва, яка знаходиться в його користуванні згідно рішення правління товариства від 22.03.1982 року №145 (а.с.85).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 виданого 29.07.2009 року Управлінням Держкомзему в м.Маріуполі, ОСОБА_3 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 р. №5/24-4374 є власником земельної ділянки площею 0,0058 га, яка розташована у АДРЕСА_2. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівництва. акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04725, кадастровий номер ділянки НОМЕР_3 (13, 14, 69, 88).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданого 29.07.2009 року Управлінням Держкомзему в м.Маріуполі, ОСОБА_3 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 р. №5/24-4374 є власником земельної ділянки площею 0,0285 га, яка розташована у АДРЕСА_2. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівництва. акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04726, кадастровий номер ділянки НОМЕР_3 (а.с.70, 86).

Згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія НОМЕР_4 виданої Центром державного земельного кадастру, кадастровий номер земельної ділянки АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_3 площею 0,0285 га - НОМЕР_3 (а.с.87).

Згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія НОМЕР_5 виданої Центром державного земельного кадастру, кадастровий номер земельної ділянки АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_3 площею 0,0285 га - НОМЕР_3 (а.с.89).

Таким чином, ОСОБА_3, відповідно до вищенаведеного законодавства, був прийнятий до садівничого товариства «Черемушки»,як його член, скористався своїм правом приватизації земельної ділянки, яка була надана йому в користування в СТ «Черемушки», як члену вказаного товариства.

При таких обставинах суд не може погодитись з доводами позивача, що у відповідності до вироку по кримінальній справі щодо незаконного заволодіння майном громадянкою ОСОБА_13 нові члени, серед яких є і ОСОБА_3, приймалися до садівничого товариства «Черемушки» незаконно, тобто правових підстав для набуття права користування у ОСОБА_3 не було і, як наслідок, правових підстав для приватизації земельної ділянки також не було, бо дані доводи спростовані вищенаведеними письмовими доказами.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені в заповіті.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис № 27 (а.с. 104).

Згідно листа №442/01-16 від 15.04.2015 року Другої маріупольської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року заведена спадкова справа №381/2006 (а.с.101).

Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 14.09.2005 року, зареєстровано в реєстрі за №1-1090, ОСОБА_4 на випадок своє смерті заповів все належне йому майно, де б вона не була та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право ОСОБА_1 (а.с.105).

Згідно заяви від 03.07.2006 року №582, спадкова справа №381, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалась (а.с.102).

Згідно витягу про реєстрацію права власності Маріупольського БТІ №10997183 від 21.06.2006 року ОСОБА_4 належить 1/1 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_7 від 03.01.1994 року виданого МДВП «Житловик» (а.с.106,107,108).

Згідно заяви від 02.10.2006 року №879, спадкова справа №381, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, яка складається з квартири АДРЕСА_1 (а.с.103).

Згідно заяви від 01.02.2008 року №139, спадкова справа №381, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, яка складається з грошових внесків з належними до них відсотками та іншими компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у філії Маріупольського відділення №8013/004 ОБУ на рахунках НОМЕР_8, НОМЕР_9, у філії №8013/080 на рахунках НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, акцій простих іменних кількістю 335 штук ВАТ «ММК ім.Ілліча» (а.с.103).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 02.10.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №3-977, спадкоємцем квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є ОСОБА_1 (а.с.111) та внесено до Спадкового реєстру за №6714107 від 02.10.2006 року, сформованого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину ВЕВ 902718 від 02.10.2006, номер в реєстрі3-977 на ім'я спадкоємця ОСОБА_1 (а.с.112).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 04.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за №3-120, спадкоємцем акцій простих іменних кількістю 335 штук ВАТ «ММК імені Ілліча», що належали спадкодавцю на підставі виписки №1707/10 за станом на 22 серпня 2007 року з реєстру власників іменних цінних паперів Емітента: ВАТ «ММК імені Ілліча», виданої Українською реєстраційною компанією, 22 серпня 2007 року, грошових внесків з належними до них відсотками та іншими компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у філії Маріупольського відділення №8013/004 ОБУ на рахунках НОМЕР_8, НОМЕР_9, у філії №8013/080 на рахунках НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, що належали спадкодавцю на підставі повідомлення Маріупольського відділення №8013 ОБУ від 26.07.2007 року №1-5/3711, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є ОСОБА_1 (а.с.115) та зареєстровано в Спадковому реєстрі за №12866100 від 04.02.2008 року, сформованого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину ВКС 621129 від 04.02.2008, номер в реєстрі 3-120 на ім'я спадкоємця ОСОБА_1 (а.с.116).

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса та отримала в порядку спадкування квартиру, акції та грошові внески , які належали на праві власності померлому ОСОБА_4, отримавши відповідно свідоцтва про право власності в порядку спадкування.

При цьому на момент смерті ОСОБА_4 на праві власності останньому не належала земельна ділянка та садовий будиночок в СТ «Черемушки», бо ОСОБА_4 мав право користування вказаною земельною ділянкою, як член садівничого товариства «Черемушки».

Згідно із ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Відповідно до Статуту СТ «Черемушки», абз 3 ч.13 глави 11, в разі смерт і члена садівничого товариства переважне право на вступ в товариство надається спадкоємцю померлого.

Таким чином, ОСОБА_1 мала переважне право на вступ до товариства, але не набула права власності, як спадкоємець на спірну земельну ділянку та садовий будиночок у даному товаристві.

Судом встановлено, що відповідно до п.5.9 Статуту ГО «СТ»Черемушки» в обов,язки голови товариства входить головувати в правлінні, організовувати проведення загальних зборів та контролювати виконання їх рішень… виносити питання на розгляд правління, вирішувати питання діяльності товариства…виконувати інші дії, які не суперечать законодавству.

Згідно виписки із протоколу №10 зборів членів садівничого товариства «Черьомушки» від 29.05.2007 року, ОСОБА_1 прийняли у члени садівничого товариства «Черьомушки», виділивши земельну ділянку АДРЕСА_2 під садово-огородні культури (а.с.123) та позивачка виготовила технічний паспорт на вказану земельну ділянку (а.с.169).

Згідно довідки від 21.09.2015 року СТ «Черьомушки», ОСОБА_1 є членом СТ «Черьомушки» з 2007 року на підставі протоколу №10 від 29.05.2007 року (а.с.210).

Згідно членської книжки виданої 25.05.2007 року «СТ «Черемушки» на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, остання вступила в члени товариства 29.05.2007 року, виділена ділянка АДРЕСА_2, розмір 0,567 кв.м., розташований по вул.Грушовій, маються будівлі на ділянці садовий будинок 3х4кв.м., туалет залізний, сарай дощатний, пруд дл. 3 м. (а.с.11).

При цьому суд звертає увагу на той факт, що дата видачі членської книжки позивачці була вказана раніше, чим вона була прийнята до членів вказаного товариства, крім того, вказана членська книжка підписана ОСОБА_8, яка на 25-29.05.2007 року не була обрана , відповідно до встановленого законодавством порядку, головою садового товариства «Черемушки».

В той самий час ОСОБА_9, на підставі наказу № 1 від 15.06.1995 року була призначена на посаду голови правління громадської організації( надалі - ГО садоводческого товариства «Черемушки» на підставі рішення загальних зборів СТ «Черемушки» та на час прийняття в члени СТ «Черемушки» ОСОБА_3 являлась посадовою особою - головою правління та виконували ці обов'язки станом на 07.06.2012 року, тобто на день винесення відносно неї вироку суду.

Станом на 25-29. 05.2007 року, тобто на час видачі членської книжки ОСОБА_1, з даної посади звільнена чи відсторонена не була та вважалась головою правління даного товариства.

Дані обставини підтверджені як оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи № 1-13/11, так і набравши м силу вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.06.2012 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.364, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.70, ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки з випробуванням 3 роки (а.с.16-45).

Таким чином, ОСОБА_8 не мала повноважень щодо видачі членської книжки ОСОБА_1, датованої 25.07.2007 роком.

Крім того, на час розгляду справи не скасовано протокол правління СТ «Черемушки», яким ОСОБА_3 було обрано членом вказаного товариства, дану особу не виключено із членів вказаного товариства та він є діючим членом вказаного товариства з 2006 року.

ОСОБА_3, як встановлено в ході слухання справи, справно сплачував внески до садового товариства з моменту прийняття його до його членів, обробляв дану земельну ділянку та скористався правом її приватизації.

Крім того, свідок ОСОБА_8 допитана у залі суду та пояснення якої в якості свідка по цивільній справі № 266/3204/14ц було відтворено в залі суду, де остання була попереджена судом про кримінальну відповідальність за ст. 374, 375 КК України та приведена до присяги, пояснила, що вона вступила в СТ «Черемушки» у 2006 році. ОСОБА_3 внески платив до товариства платив, прийшов з книжкою у 2011 році. У 2011 році вони почали збирати внески відповідно до протоколу по 10 рублів з кожного на потреби СТ. До 2011 року у нього у книжці буде видно про сплату внесків, їй він сплатив 60 рублів. Його приймала ОСОБА_13 до членів товариства. Потім прийшла до неї ОСОБА_1 у 2012, принесла документи - заповіт, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, а її членська книжка була передана в суд та не була повернута. Вона їй видала членську книжку, у якій їй відмітила про сплату з 2007 року внесків, відповідно до відомостей за ту же земельну ділянку, якою користувався ОСОБА_3 - АДРЕСА_2. До 2011 року вона не приймала внесків. Чи платив внески ОСОБА_3 у 2011, 2012 не пам'ятає. Вона зібрала правління, запросили ОСОБА_3 як члена товариства, зателефонували, він не прийшов. ОСОБА_1 вважає теж членом товариства, бо в неї був заповіт. Про ст.1219 ЦК України не знає, що у склад спадщини не входять право на участь у товаристві. Вона перестала приймати у ОСОБА_3 внески, бо вважала спадкоємцем ОСОБА_1 , як законного власника земельної ділянки, на підставі заповіту, хоча ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину не приносила. ОСОБА_3 заочно не виключили з членства, бо статут не дозволяє, але у протоколі зазначили, що він не є членом СТ Черемушки». Право власності на земельну ділянку на ім.,я ОСОБА_4 не було. У них в товаристві позбавляли права членства , якщо 2 роки не вносили внески та не доглядали земельні ділянки. Спочатку попереджають про невиконання обов'язків, а потім позбавляють права членства у товаристві. Вона вважала себе виконуючою обов,яки голови СТ «Черемушки» з 2007 року.

Крім того, матеріалами цивільної справи № 266/3204/14ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка була оглянута в судовому засіданні, не встановлено правові підстав позивачки щодо заявлення відповідних вимог. Даний позов за заявою ОСОБА_1 судом було залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 69 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 72 КАСУ, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.06.2012 року відносно ОСОБА_9, зазначаючи, що при проведенні досудового розслідування на спірну земельну ділянку було накладено арешт, а ОСОБА_5 була визнана винною у скоєні посадового злочину.

Даний вирок суду, в даному випадку , суд враховує наряду з іншими доказами по справі та не може покласти його в основу даного рішення, бо це суперечить обставинам та доказам, добутим по даній справі.

Відповідно до ст. 99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАСУ адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в ході слухання справи за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, в кінці 2014 року дізналась про наявність Державних актів на спірну земельну ділянку на ім,я ОСОБА_3 та залишила даний позов без розгляду, до суду з даним адміністративним позовом звернулась 05.03.2015 року, тобто в межах строку, встановленого вищезазначеною статтею КАСУ, таким чином, на думку суду , пропуск строку звернення до суду з відповідними вимогами про скасування рішення Маріупольської міської ради від 30.09.2008 року та Державних актів на право власності на вказану земельну ділянку, отриманих на підставі вищевказаного рішення 29.07.2009 року, є поважним та таким, що підлягає поновленню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 72, 86, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов,язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області на протязі десяти днів з дня оголошення постанови, а у разі, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання в повному обсязі, які не були присутні з моменту отримання копії постанови.

Суддя: Курбанова Н. М.