Справа № 826/17821/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

об’єднаного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок «Дніпровський»

до

Київської міської ради

Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа

Департамент архітектури і містобудування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про

визнання незаконною бездіяльності, зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Об’єднаний кооператив по будівництву та експлуатації колективних автостоянок «Дніпровський» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просить суд:

Відповідачі проти позову заперечили, посилаючись при цьому на те, що біля спірної земельної ділянки буде проходити лінія метрополітену та є недоцільним використовувати земельну ділянку під відкриту автостоянку. Також, зазначили, що об'єднаному кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок «Дніпровський» пропонувалась земельна ділянка для будівництва паркінгу.

Третя особа в судове засідання не прибула. Про дату час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

В лютому 2015 позивач звернувся до Київської міської ради з клопотанням та доданими матеріалами, в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 25; орієнтовний розмір - 6681,66 м2; цільове призначення – автостоянка; вид права на якому зацікавлена особа має намір одержати земельну ділянку в користування – оренда на 10 років. Намір – будівництво багатоповерхових гаражів для зберігання автотранспорту членів кооперативу.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Порядок та підстави набуття громадянами права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності визначений Земельним кодексом України.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 9 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на їх території належить: розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до законодавства, зокрема Закону України «Про місцеве самоврядування».

З метою реалізації покладених на неї повноважень щодо розпорядження землею в межах міста Київською міською радою було прийнято рішення № 63/9120 від 28.02.2013 «Про порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві», яким затверджено Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві (надалі – Тимчасовий порядок № 63/9120).

Статтею 5 Тимчасового порядку № 63/9120 визначено процедуру подання клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та визначено вичерпний перелік підстав, за яких Департамент земельних ресурсів через приймальню Київради з земельних питань повертає документи зацікавленій особі на доопрацювання.

Разом з тим, процедура надання дозволу Київської міської ради на розроблення документації із землеустрою, визначена в ст. 6 Тимчасового порядку № 63/9120.

Департамент земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також висновку Департаменту містобудування та архітектури щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації та щодо наявних містобудівних умов і обмежень, який надається у випадках, передбачених цим Порядком, розробляє проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою із зазначенням орієнтовного розміру та меж земельної ділянки (або проект рішення про відмову у наданні такого дозволу), який розглядається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, та у строк, встановлений законодавством.

Правовий аналіз зазначених вище норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дає змогу дійти висновку про те, що передумовою розгляду Київською міською радою проекту рішення про надання дозволу на розроблення відповідної документації, є наступна послідовність подій: 1) розгляд клопотання Департаментом містобудування та архітектури; 2) надсилання Департаментом містобудування і архітектури до Департаменту земельних ресурсів висновку щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації; 3) розробка Департаментом земельних ресурсів проекту рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення відповідної документації; 4) розгляд Київською міською радою проекту в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради у строк, встановлений законодавством.

Натомість, в даному випадку, документи до клопотання про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою, були повернуті позивачу. Позовних вимог про визнання неправомірним повернення документів дана позовна заява в собі не містить.

До того ж, суд наголошує, що під час розгляду справи позивачем не було заявлено жодних позовних вимог до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який є самостійною юридичною особою та суб’єктом владних повноважень.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, з приводу того, що спірна земельна ділянка правомірно використовується позивачем на підставі розпоряджень Дніпровської державної адміністрації м. Києва від 26.03.1999 № 228 та від 19.05.1999 № 400, судом відхиляються, адже вказаними рішеннями позивачу жодним чином не надавалась земельна ділянка площею 0,65 га, що розташована в м. Києві у Дніпровському районі по вул. Райдужна, 25 (обліковий номер 66:000:024) в користування під розміщення автостоянки, оскільки рішенням виконкому Дніпровської районної ради № 188 від 23.03.1981 дозволено виконавчим комітетам районних рад народних депутатів вирішувати питання організації тимчасових нічних автостоянок транспортних засобів за рахунок проїзної частини, а розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації від 26.03.1999 № 228 (в редакції розпорядження 19.05.1999 № 400) доручено ТОВ «Парк-Сервіс» обладнати за власні кошти тимчасову автостоянку по вул. Райдужній, 25 та передати її керівництву ОКБЕКА «Дніпровський» для подальшої експлуатації, тобто вказаним розпорядженням вирішено питання лише по здійснено дій по організації автостоянки, а питання надання ОКБЕКА «Дніпровський» земельної ділянки під її розміщення – не вирішувалось, оскільки вказане питання згідно Земельного кодексу України віднесено до повноважень саме відповідної ради, яка здійснює повноваження від імені відповідної територіальної громади, а державні адміністрації є лише її виконавчими органами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є нобґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову об’єднаного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок «Дніпровський» - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій