Справа № 825/185/16
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/185/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Клименок А.С.,

за участі представника позивача Лутай Н.М.,

за участі представника третьої особи Шугайла О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства науково-виробниче об'єднання "Чернігівеліткартопля" до Чернігівського районного управління юстиції в особі Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Діденка В.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області, Баланець Михайло Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальнісю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2016 до Чернігівського адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство науково - виробниче об'єднання "Чернігівеліткартопля" (далі - позивач, ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля") з адміністративним позовом до Чернігівського районного управління юстиції в особі Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Діденка В.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальнісю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" про визнання протиправними та скасування рішень, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24764137 від 25.09.2015, а саме державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, згідно договору оренди землі №143/1 від 21.09.2015 укладеного між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальнісю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" та рішення Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24766237 від 25.09.2015, а саме державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, згідно договору оренди землі №143/2 від 21.09.2015 укладеного між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальнісю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ".

В обґрунтування позову позивач зазначив, що в 2011 році ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" було укладено договір оренди землі із ОСОБА_5 строком на п'ять років, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Чернігівському районі. 18.12.2015 позивачем від реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - про реєстрацію іншого речового права (права оренди землі) за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" на ці ж самі земельні ділянки, про що державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Діденко В.М. прийняті відповідні рішення. Ці рішення про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки, на думку позивача, є протиправними, оскільки договір оренди спірних земельних ділянок вже було зареєстроване до 1 січня 2013 року і на час прийняття оскаржуваних рішень договори оренди землі між позивачем та вищевказаним власником земельних ділянок були чинними, термін їх дії не закінчився, тому реєстрація права оренди землі з новим орендарем неможлива.

Ухвалою суду від 17.02.2016, яка занесена секретарем судового засідання до журналу судового засідання, за клопотанням позивача замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області на належну Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Чернігівське районне управління юстиції подало суду заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що державним реєстратором під час розгляду документів про державну реєстрацію прав оренди спірних земельних ділянок за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" були вчинені всі відповідні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Представник Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області в судовому засідання позов визнав.

Треті особи в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області, розглянувши подані документи і матеріали, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" зареєстровано як юридична особа, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.18-19).

06.05.2011 між гр. ОСОБА_5 (орендодавець) та ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" (орендар) укладено договір оренди землі № 280, відповідно до умов якого орендодавець надав орендарю в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, цільове призначення: для сільськогосподарського використання площею 3,6630 га, у тому числі: рілля - 3,1950 га, кадастровий номер НОМЕР_1, кормові угіддя - 0,4680 га., кадастровий номер НОМЕР_1, строком на п'ять років. Вказаний договір був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Чернігівському районі, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель від 08.08.2011 за № 01126 (а.с.12-13).

Цей факт підтверджується наданою Управлінням Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області інформацією від 14.03.2016 вих. № 9-28-99.4-2288/2-16 (а.с.138).

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області виконує функції та повноваження Дежземагенства в Чернігівському районі Чернігівської області згідно Положення про Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 12 та зареєстровано як юридична особа 24.09.2015, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.140).

25.09.2015 державним реєстратором проведено державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 згідно договору оренди землі №143/1 від 21.09.2015 за суб'єктом ТОВ "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" та прийнято рішення № 24764137 (а.с.94).

25.09.2015 державним реєстратором проведено державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 згідно договору оренди землі №143/2 від 21.09.2015 за суб'єктом ТОВ "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" та прийнято рішення №24766237 (а.с.110).

Позивач не погоджується з вказаними рішеннями відповідача, вважає їх такими, що порушують його права.

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 Земельного Кодексу України).

Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки, не визначає моменту укладення договору оренди, який можна вважати укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до статті 20 Закону України "Про оренду землі", (в редакції, станом на час реєстрації договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля"), вже укладений договір підлягає державній реєстрації, а в розумінні статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням не факту укладення договору, а факту виникнення або припинення права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Водночас відповідно до положень пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевіряти інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Згідно із частиною четвертою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

З метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 1 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю) (роз'яснення Державна реєстраційна служба України у листі № 2951/05-15-13 від 6 серпня 2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами").

Таким чином, саме державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013.

Відповідно статті 31 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №161-XIV, договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначено підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

При цьому угоди про розірвання договору оренди землі відповідно до приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підлягають державній реєстрації.

Отже, державна реєстрація права оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Як встановлено судом, 23.09.2015 державним реєстратором направлено запит до Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області про надання інформації щодо реєстрації договорів оренди на вищезазначені земельні ділянки до 01.01.2013 (а.с.113).

Листом від 24.09.2015 № 26-28-0.3-9063/2-15 Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області повідомило про відсутність запитуваної інформації (а.с.114).

Однак суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність вказаної інформації є лише формальними ознаками, що не спростовують факт реєстрації договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" у 2011 році.

Крім того, з наявної в матеріалах справи інформації Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області вбачається, що вказаний договір дійсно був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Чернігівському районі, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель від 08.08.2011 за № 01126 (а.с.138).

Доказів підтверджуючих розірвання договору оренди земельної ділянки від 06.05.2011 №280, укладеного між ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" та ОСОБА_5, або визнання його недійсним, суду не надано.

Отже, вказаний факт унеможливлює здійснення державної реєстрації права оренди на земельні ділянки за кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_1 на підставі договорів, укладених між ОСОБА_5 та ТОВ "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ" у 2015 році, до закінчення строку дії попереднього договору.

Державний реєстратор при проведенні державної реєстрації речового права у 2015 році здійснив державну реєстрацію договорів оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, оскільки право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 29.09.2015 у справі № 802/37191.

Частиною першою статті 244-2 КАС України передбачено, зокрема, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; під нерухомим майном розуміються земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що державний реєстратор при прийнятті оскаржуваних рішень вжив всіх необхідних заходів для встановлення наявності або відсутності зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 1 січня 2013 року на оспорювані земельні ділянки, однак, у зв'язку із недобросовісним виконанням своїх обов'язків Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області, прийнято оскаржувані рішення.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 01.03.2016 У справі № К/800/54526.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування спірних рішень державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції, а тому адміністративний позов в цій частині належить задовольнити.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (частина перша статті 98 КАС України).

Відтак, визначаючись щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд виходив з наступного.

Так, згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" підлягають задоволенню частково, то суд вважає за необхідне присудити ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського районного управління юстиції судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігал Айкю Груп" витрат на правову допомогу у розмірі 400 грн., з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем, з метою отримання послуг з юридичного супроводу судового розгляду даної справи, укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Лігал Айкю Груп" договір № 14/01/16-5 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 14.01.2016 та додаток до вищевказаного договору від 15.01.2016 №2 (а.с.141-145).

За надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Лігал Айкю Груп" юридичні послуги позивачем сплачено кошти у розмірі 400 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.01.2016 № 561, наявним у матеріалах справи (а.с.146).

У свою чергу, обсяг наданих послуг відображено у акті прийому-передачі наданих послуг від 11.01.2016 № 2 (а.с.147).

В зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігал Айкю Груп" витрати на правову допомогу.

Так, частиною 1 статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу.

У свою чергу, частиною 2 статті 59 Конституції України передбачено, що для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Приписами частини 16 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що правова допомога може надаватися адвокатами або іншими фахівцями у галузі права у порядку і випадках, установлених законом.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану у суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 1 якої встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (частина 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, з системного аналізу законодавчих засад надання правової допомоги та порядку відшкодування судових витрат на таку допомогу, вбачається, що законодавець застосовує диференційований підхід до визначення суб'єктів надання правової допомоги та до порядку відшкодування судових витрат на таку допомогу.

Тобто, покладення на відповідачів у справі витрат на правову допомогу можливо лише за умови отримання стороною (позивачем) послуг адвоката або іншого фахівця у галузі права.

При цьому, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено відшкодування юридичній особі витрат на юридичні послуги, надані їй не адвокатом або не фахівцем у галузі.

Оскільки, у даній справі правову допомогу ПАТ НВО "Чернігівеліткартопля" надавала юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лігал Айкю Груп", то відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь вищевказаної юридичної особи витрат на правову допомогу.

Вищевказана правова позиція була висловлена і Конституційним Судом України у рішенні від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 9, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24764137 від 25.09.2015, а саме державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, згідно договору оренди землі №143/1 від 21.09.2015 укладеного між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальнісю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ".

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24766237 від 25.09.2015, а саме державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, згідно договору оренди землі №143/2 від 21.09.2015 укладеного між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальнісю "ЕЙДЖДЖИ БІЗНЕС ДЕВЕЛОПМЕНТ".

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства науково-виробниче об'єднання "Чернігівеліткартопля" () витрати зі сплати судового збору у розмірі 2756,00 грн., що сплачений відповідно до квитанцій № 549 від 20.01.2016 та №574 від 01.02.2016 за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського районного управління юстиції.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук