Справа № 818/8858/13-а
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 р. Справа №818/8858/13-a

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Гордієнко Є.Є.,

представника позивача - Солошенко Л.Є.,

представника відповідача - Луніки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/8858/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д" (далі - позивач, ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д") звернулося до суду з адміністративним позовом до ДПІ у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 17 травня 2013року, яким товариству зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 46954.00 грн.;

- № від 17 травня 2013року, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 5062087,00 грн.;

- № від 17 травня 2013року, яким товариству зменшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість в сумі 455621 грн.;

- № від 17 травня 2013року, яким товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4819850 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач безпідставно в ході перевірки встановив такими, що не мали реальних наслідків угоди укладені між позивачем та його контрагентами, а саме з ТОВ "Метал і Ка", ТОВ "Градь", ТОВ "ВКФ Мілана", ПП "Толіман", ТОВ "Джеспла", оскільки фактичність поставок товару підтверджується відповідною первинною документацією, а тому позивач має право на віднесення до валових витрат сум коштів сплачених за придбаний товар, як і право на віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачену у вартості придбаного товару.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, надав заперечення проти адміністративного позову в якому зазначив, що дійсно в ході перевірки було встановлено, що господарські угоди між позивачем та зазначеними контрагентами не мали реальних наслідків, оскільки, надані позивачем податкові та видаткові накладні не можуть підтвердити фактичність поставки товару, а надані товарно-транспортні накладні заповненні з порушення нормативно-правових актів, окрім того водії які зазначенні у вказаних товарно-транспортних накладних дали свідчення, що фактично товар вони не перевозили.

В судовому засіданні представник відповідача також заперечував проти задоволення позову з підстав викладених в запереченні на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ДПІ у м. Сумах в період з 25.10.2012 року по 15.04.2013 року проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010р. по 31.12.2011р., за результатами якої складено акт від 16.04.2013р. № 1293/2260/23638107/17 (а.с. 22-67, т. 1).

Позаплановою перевіркою встановлено порушення:

підпунктів 7.10.4, 7.10.5, 7.10.6, 7.10.7 пункту 7.10 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 5015133 гривень;

підпункту 7.3.7 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення рядка 24 Декларації по податку на додану вартість за жовтень 2010 року на суму 418087 грн., завищення рядка 24 Декларації по податку на додану вартість станом на 31 грудня 2011 року на суму 4819850 грн. та завищення податку на додану вартість за грудень 2010 року на суму 455621 гривень.

За висновком акту позапланової виїзної перевірки було збільшено суму податку на прибуток на загальну суму 5015133 грн., у тому числі за рахунок зменшення податку на прибуток за 4 квартал 2010 року на суму 46954 грн. та збільшення податку на прибуток: за 2 квартал 2011 року на суму 809167 грн., за 3 квартал 2011 року на суму 2176746 грн., за 4 квартал 2011 року на суму 2076174 грн., та зменшено розмір від'ємного значення по податку на додану вартість на суму 7738342,36 грн. за рахунок завищення податкового кредиту за жовтень 2010 року на суму 418087 грн., за грудень 2010 року на суму 2918492 грн., за липень 2011 року на суму 602396 грн., за серпень 2011 року на суму 2173462 грн., за вересень 2011 року на суму 1625905 грн., по операціях придбання товарно - матеріальних цінностей у контрагентів - ТОВ "Метал і Ка"; ТОВ "Градь"; ТОВ "ВКФ Мілана"; ПП "Толіман"; ТОВ "Джеспла".

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 17 травня 2013року, яким товариству зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 46954,00 грн. (а.с. 16, т. 1);

- № від 17 травня 2013року, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 5062087,00грн. (а.с. 17, т. 1);

- № від 17 травня 2013року, яким товариству зменшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість в сумі 455621грн. (а.с. 19, т. 1);

- № від 17 травня 2013року, яким товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4819850грн. (а.с. 20, т. 1).

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались відповідачем в адміністративному порядку.

В той же час, під час адміністративного оскарження, відповідачем було встановлено, що у вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях були допущені технічні помилки, а саме в податковому повідомленні-рішенні від 17 травня 2013 року, яким позивачу зменшено зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 455621 грн. не вірно вказаний номер податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим, відповідач листом від 29 серпня 2013 року №4612/10/2204 (т.1 а.с.86) повідомив позивача, що правильним номером вказаного податкового повідомлення-рішення є №000302260 від 17 травня 2013 року.

Позивач на пропозицію суду уточнити позовну вимогу в частині, що стосується вищевказаного податкового повідомлення-рішення відмовився, в той же час представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що на даний час вказане податкове повідомлення-рішення обліковується у відповідача саме за виправленим номером, тому суд, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, а саме досліджувати в ході судового розгляду вищевказане податкове повідомлення-рішення з врахуванням виправлення його номеру, оскільки, це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що позивачем як під час проведення перевірки так і до суду надано первинну документацію щодо підтвердження фактичності поставки товару від ТОВ "Метал і Ка", ТОВ "Градь", ТОВ "ВКФ Мілана" та ТОВ "Джеспла", а саме: договори, специфікації, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, договір перевезення вантажу, акти здачі-приймання робіт (т.1 а.с.220 - т.2 а.с.219, т.3 а.с.74-173), на виконання зобов'язань щодо поставку товарів відповідно до договорів:

- між ТОВ "ІТЦ Оріон-Д" (Покупець) та ДП "Метал і Ка" (Постачальник) за №137, предметом якого є постачання металовиробів, що зазначені у специфікаціях до даного договору;

- між ТОВ "ІТЦ Оріон-Д" та ТОВ "Градь" №711014, за умовами якого ТОВ "Градь" (продавець) передає у власність позивачу (Покупець) товар згідно з документами, які складають невід`ємну частині даного договору.

- між позивачем та ТОВ "Джеспла" за номером №70403, предметом якого є постачання товару Покупцю, кількість та номенклатура якого визначені в специфікації по договору.

- між ТОВ "ІТЦ Оріон-Д" та ПП "Толіман" №1157, за умовами якого продавець передає, а Покупець приймає та оплачує товар - фільтр тонкого очищення компресорного блоку.

- між ТОВ "ІТЦ Оріон-Д" та ТОВ "ВКФ Мілана" №923 від 29 вересня 2011 року відповідно до якого, ТОВ "ВКФ Мілана" зобов'язалось передати у власність позивача металовироби кількість та номенклатура яких визначається в специфікації. Умови транспортування: доставка товару виконується транспортом покупця.

Суд зазначає, що відповідачем жодних зауважень до первинних документів в акті перевірки не зазначено. Підставами прийняття оскаржуваних рішень є неточності в оформленні товарно транспортних накладних та пояснення свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в кримінальному провадженні.

Проте, суд спростовує зазначені доводи відповідача, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що основним спірним питанням в межах справи, що складає предмет доказування та перевірки, є можливість використання відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень, як беззаперечного та доведеного факту пояснень свідків наданих в межах кримінальної справи.

Так, відповідно до постанови начальника першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумськійц області в Сумській області від 26 лютого 2014 року прийнято рішення про те, що матеріали кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях службових осіб ТОВ ІТЦ «Оріон -Д» складу кримінального правопорушення (а.с. 36). Зокрема, в мотивувальній частині постанови встановлено, що слідчими діями не встановлено, що на ТОВ «ІТЦ «Оріон - Д» не надходили комплектуючі матеріали для виготовлення АГНКС від ТОВ "Метал і Ка", ТОВ "Градь", ТОВ "ВКФ Мілана" та ТОВ "Джеспла", тобто не доведено нікчемність або відсутність фінансово - господарських операцій (а.с. 35 том. 4).

Враховуючи, що дані стосовно можливого вчинення позивачем безтоварності господарських операцій витікають з матеріалів кримінального розслідування, яке не знайшло свого логічного завершення на час прийняття відповідачем спірних рішень, тому вони не можуть вважатися такими, як з огляду на конституційний принцип презумпцію невинуватості, так і з самої правової природи доведеності таких фактичних обставин.

Тобто, суд зазначає, що якщо правова природа інформації, яка на думку відповідача є недостовірною, виникла із матеріалів перевірки в межах кримінального провадження, як вчинення відповідною особою - позивачем кримінального правопорушення, то логічним завершенням та встановленим фактом недостовірності інформації, повинно бути прийняття судового рішення за наслідками розгляду такої справи, як то обвинувального вироку, або постанови по не реабілітуючим обставинам.

В даному випадку, як на час прийняття оскаржуваних рішень, так і під час розгляду справи в суді , будь-яких судових рішень в межах цієї порушеної кримінальної справи про вирішення правової долі такої справи, яка стала джерелом таких даних, як то обвинувальний вирок, або постанови суду з не реабілітуючих обставин, якими б беззаперечно був би встановлений такий факт подання недостовірної інформації, не представлено. Тобто, суд зазначає, що якщо була використана відповідна інформація із справи кримінального розслідування, то повинно мати місце наявні відповідні судові рішення, як завершальна та кінцева стадія, за якими встановлений був такий факт.

Отже, суд вважає доводи представника відповідача щодо безтоварності господарських операцій з мотивів надання пояснень свідків під час розслідування кримінальної справи безпідставними.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 9.1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5 червня 1995 року за №168/704. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам (пункти 2.15 і 2.16 цього Положення).

Перевезення вантажів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568 (далі по тексту Правила). Розділом І Правил установлено, що товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктом 11 Правил передбачено, зокрема, що оформлення перевезень вантажів товарно- транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох примірників. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні-сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

Для відображення господарської операції в податковому обліку недостатньо самого лише її документального оформлення. Господарська операція повинна фактично відбутися. Статтею 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", з поміж основних принципів бухгалтерського обліку, передбачено обачність, тобто застосування в бухгалтерському обліку методів оцінки, які повинні запобігати заниженню оцінки зобов'язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів підприємства, а також превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Відповідно до пункту 2.16 Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

З урахуванням зазначених вимог будь-які документи навіть за наявності всіх передбачених чинним законодавством формальних реквізитів таких документів мають силу первинних лише у разі фактичного здійснення господарських операцій. Тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарських операцій.

Порядок оподаткування доходів від виконання довгострокових договірних зобов'язань визначено пунктом 7.10 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Оціночний коефіцієнт виконання довгострокового договору (контракту) визначається як співвідношення суми фактичних витрат звітного періоду до суми загальних витрат, що плануються виконавцем при виконанні довгострокового контракту (підпункт 7.10.4 пунктом 7.10 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Доход виконавців у звітному періоді визначається як добуток загальнодоговірної ціни довгострокового договору (контракту) на оціночний коефіцієнт виконання довгострокового контракту (підпункт 7.10.5 пунктом 7.10 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Витрати виконавця у звітному періоді визначаються на рівні фактично оплачених (нарахованих) витрат, пов'язаних із виконанням довгострокового договору (контракту) у такому звітному періоді (підпункт 7.10.6 пунктом 7.10 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Витрати і доходи, понесені (нараховані) виконавцем довгострокового договору (контракту) протягом звітного періоду, включаються до складу валових витрат або валових доходів такого виконавця за наслідками такого періоду в сумах, визначених підпунктами 7.10.5 та 7.10.6 цієї статті (підпункт 7.10.7 пунктом 7.10 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Датою виникнення податкових зобов'язань виконавця з контрактів, визначених довгостроковими відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", є дата збільшення валового доходу виконавця довгострокового контракту (підпункт 7.3.7 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"),

У відповідності до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Щодо недоліків товарно-транспортних накладних, на які посилається відповідач, то суд з цього приводу зауважує, що не зазначення чи неповне зазначення у товарно-транспортній накладній певних реквізитів, як то пунктів навантаження чи розвантаження, прізвищ відповідальних осіб тощо, є формальними порушеннями порядку заповнення такої накладної і не можуть бути підставою для збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість чи податку на прибуток, оскільки ТТН не є підставою для нарахування податкового кредиту або витрат підприємства.

У зв'язку з викладеним, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів щодо відсутності реальних відносин між вказаними підприємствами, всі доводи відповідача носять характер припущень.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності його дій щодо прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржуване податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області прийняті з порушенням вимог ч.2 ст. 19 Конституції України та підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 17 травня 2013 року: № ; № ; № ; № .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складений 22.03.2016.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук