Справа № 802/4139/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 березня 2016 р. Справа № 802/4139/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук Ірини Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Бойка А.М.

представника третьої особи: Потупчика М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

до: головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: управління культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання відмови незаконною та зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) про визнання відмови Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області) № ДС-31-2-0.3-3015/19-15 від 14 липня 2015 року - незаконною, зобов'язання вчинити дії.

Крім того, судом в грудні 2016 року відкрито провадження і в адміністративних справах:

- № 802/4140/15-а за позовом ОСОБА_6 про визнання відмови ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-0.3-3483/19-15 від 22.07.2015 року - незаконною, зобов'язання вчинити дії,

- №802/4141/15-а за позовом ОСОБА_5 про визнання відмови ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-0.3-3475/19-15 від 22.07.2015 року - незаконною, зобов'язання вчинити дії,

-№802/4148/15-а за позовом ОСОБА_8 про визнання відмови ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-0.3-3810/19-15 від 31.07.2015 року - незаконною, зобов'язання вчинити дії,

- №802/4149/15-а за позовом ОСОБА_7 про визнання відмови ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-0.3-3625/19-15 від 27.07.2015 року - незаконною, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 05.01.2016 року згадані адміністративні справи за клопотанням представника позивача об'єднані в одне провадження під спільним номером 802/4139/15-а.

Також, в ході судового розгляду адміністративної справи судом протокольно, із занесення до журналу судового засідання, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі зазначили, що 22 квітня 2015 року до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області подали клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок та надання ділянок площею 1.9737 га в оренду строком на 7 років для ведення особистого селянського господарства на території Дашківської селищної ради Іллінецького району, за межами населеного пункту.

Однак, листами № ДС-31-2-0.3-3015/19-15 від 14.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3483/19-15 та № ДС-31-2-0.3-3475/19-15 від 22.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3625/19-15 від 27.07.2015 року та № ДС-31-2-0.3-3810/19-15 від 31.07.2015 року управлінням їм повідомлено, що відповідно до висновку про погодження проекту землеустрою Управління культури і туризму облдержадміністрації від 07.05.2012 року №1581/02-20 на земельних ділянках, що відводяться, знаходяться тришарова пам`ятка археології, а саме: поселення черняхівської культури ІІ-IV ст.н.е., слов`янське поселення VIII-IX ст., слов`янське поселення VI-III ст. Відтак, керуючись, ст.ст.53, 122, 150 Земельного кодексу України Головне управління не може затвердити проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки.

Не погодившись із такими відмовами відповідача, позивачі звернулися до суду з адміністративними позовами щодо визнання їх незаконними.

В подальшому, під час судового розгляду справи позивачі подали письмову заяву про уточнення позовних вимог, в яких просили пункт перший та другий прохальної частини позовної заяви викласти в наступній редакції: визнати відмови ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-0.3-3015/19-15 від 14.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3483/19-15 та № ДС-31-2-0.3-3475/19-15 від 22.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3625/19-15 від 27.07.2015 року та № ДС-31-2-0.3-3810/19-15 від 31.07.2015 року - незаконними; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області у місячний строк повторно розглянути клопотання громадян ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення особистого селянського господарства та надання ділянок загальною площею 9,8685 га в оренду строком на 7 років для ведення особистого селянського господарства на території Дашівської селищної ради Іллінецького району, за межами населеного пункту, інвентаризаційний № 5257/1, по книзі №65 від 04.12.2012 року (том 2 а.с.242).

Суд, керуючись ст. 51 КАС України, прийняв вказану заяву до розгляду.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням їх уточнення, просив задовольнити адміністративний позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснення, надані під час судового розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов від 28.01.2016 року, які містяться в матеріалах справи (том 3 а.с.4-6). Крім того, зазначив, що відповідач діяв згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти заявленого адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні. Письмових заперечень на адміністративний позов не надано.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи судом встановлено наступне.

24 листопада 2011 року Головою Іллінецької районної державної адміністрації видано Розпорядження № 459 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок", яким надано дозволи жителям смт Дашів ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля) площею 9,8685 га із земель запасу Дашівської селищної ради, розташованих за межами смт Дашів, строком на 5 (п'ять) років для особистого селянського господарства (том 1 а.с.17-21, 108-111, 200-203, том 2 а.с.41-44, 134-137).

Пунктом 2 вказаного Розпорядження запропоновано вищевказаним громадянам, замовити землевпорядній організації, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою, розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок. Розроблений проект землеустрою подати на розгляд райдержадміністрації для прийняття рішення щодо його затвердження, передачі в оренду земельних ділянок та укладення договору оренди землі.

06.02.2012 року відділом держкомзему у Іллінецькому районі Вінницької області на заяву позивачів на підставі розпорядження голови Іллінецької райдержадміністрації від 24.11.2011 року №459 вказано на необхідність розроблення проекту землеустрою проводити при дотриманні умов, зокрема: категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (землі запасу), в т.ч. історико-культурного призначення (том 2 а.с.246).

З метою розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачі звернулись до Подільської філії НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України з відповідними документами, які дослідженні судом та містяться в матеріалах справи.

03.05.2012 року Подільською філією НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України надала експертний висновок №257 «Щодо наявності (відсутності) об'єктів археологічної спадщини» яким встановлено, що ділянку можна використовувати під городництво (без права передачі) у приватну власність за умови укладання охоронного договору з органом охорони культурної спадщини - Управлінням культури і туризму Вінницької облдержадміністрації (том 1 а.с.31, 122, 214, том 2 а.с.55, 148).

07.05.2012 року на основі експертного висновку Подільської філії НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України від 03.05.2012 року №257, а також керуючись статтями 6 (п.9), 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст.12, 118, 122, 123, 124, 151 Земельного Кодексу України, Управління культури і туризму Вінницької облдержадміністрації, як державний орган охорони культурної спадщини, погоджує проект землеустрою земельної ділянки під вищезазначені цілі за умови укладання користувачами ділянки охоронного договору на пам'ятки археології. Термін дії даного погодження №1581/02-20: безстроково (том 1 а.с.32, 123, 215, том 2 а.с.56, 149).

На виконання умов погодження проекту землеустрою №1581/02-20 позивачі з одного боку та Управління культури і туризму Вінницької ОДА, в особі завідуючого сектором охорони культурної спадщини Потупчика М.В., з другого боку 11.05.2012 року уклали охоронні договори на частину пам'ятки культурної спадщини №17/12-№21/12, термін яких діє на термін оренди (том 1 а.с.33-56, 124-151, 216-239, том 2 а.с.57-80, 150-173).

28 травня 2012 року Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру (Подільською філією НДЦ «Рятівна археологічна служба» ІА НАН України) розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 на території Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, які містяться в матеріалах справи.

З метою проведення державної експертизи вказаного проекту землеустрою та отримання за її результатами позитивного висновку, Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру звернулось до Державного агентства земельних ресурсів України.

27 лютого 2013 року, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 на території Дашівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, Державним агентством земельних ресурсів України сформовано Висновок державної експертизи землевпорядної документації № 58-13 (том 1 а.с.84, 175 том 2 а.с.17, 110, 203).

Згідно п. 10 даного висновку (зауваження та пропозиції до землевпорядної документації) до проекту землеустрою, розробленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру, наданні зауваження та пропозиції, а саме:

1. Пояснювальну записку доповнити детальною інформацією щодо віднесення земельної ділянки до земель історико-культурного призначення;

2. До проекту землеустрою долучити: викопіювання з чергового кадастрового плану нанесення меж суміжних землевласників (землекористувачів); викопіювання з проекту формування території сільської ради з нанесенням меж населеного пункту, витребування земельної ділянки, пам'ятки археології місцевого значення - поселення черняхівської культури слов`янського поселення ІІ-ІV ст.н.е., під'їзних шляхів, інших елементів території, також походження стороннього землекористування;

3. На плані меж зон обмежень та обтяжень земельної ділянки визначити обмеження на користування земельними ділянками відповідно до статті 35, 37 Закону України «Про охорону земель»;

4. Відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій» до проекту землеустрою долучити: акт перенесення в натуру охоронної зон і зон особливого режиму використання земель; відомість про обчислення площі земельної ділянки; перелік обмежень у використання земельних ділянок. Передачу земельної ділянки здійснити у відповідності до положень Земельного кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про охорону земель» та умов, викладених у висновку Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустроєм.

На звернення позивачів від 22.04.2015 року із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надано письмові відмови № ДС-31-2-0.3-3015/19-15 від 14.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3483/19-15 та № ДС-31-2-0.3-3475/19-15 від 22.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3625/19-15 від 27.07.2015 року та № ДС-31-2-0.3-3810/19-15 від 31.07.2015 року. В обґрунтування таких відмов управлінням зазначено, що надання земель історико-культурного призначення не відноситься до повноважень ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області

Надаючи правову оцінку вищевказаним відмовам, суд керується наступними мотивами.

Так, спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до ст. 18 ЗК України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у ч. 1 ст. 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі сільськогосподарського призначення та землі історико-культурного призначення.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель історико-культурного призначення, в силу вимог ст. 53 ЗК України, належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Частиною 1 статті 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЗК України, державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 194 ЗК України визначено, що призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як встановлено судом, відмовляючи позивачам в затвердженні проектів землеустрою, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області послалось на те, що вказані земельні ділянки, в силу статтей 53, 150 ЗК України, відносяться до земель історико-культурного призначення, тобто особливо цінних земель, а тому на нього не покладено обов`язку погодження проектів землеустрою щодо надання таких земель в користування.

Разом із тим, суд до вказаних доводів суб'єкта владних повноважень ставиться критично, оскільки з матеріалів справи чітко вбачається, що спірна земельна ділянка віднесена саме до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу - рілля), що також беззаперечно встановлено під час судового розгляду справи.

Зокрема, відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 22.02.2016, № НВ-016 від 22.02.2016, № НВ-016 від 22.02.2016, № НВ-016 від 22.02.2016, № НВ-016 від 22.02.2016 земельні ділянки площею по 1,9737 га на території Дашівської селищної ради, кадастрові №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, належать до земель сільськогосподарського призначення (т. 3 а.с. 21-22, 23-25, 26-28, 29-31, 32-34) .

Крім того, з вищевказаних витягів вбачається, що державна реєстрація цих земельних ділянок проведена 15.07.2014 року органом реєстрації - відділом Держземагенства у Іллінецькому районі Вінницької області.

Таким чином, спірні земельні ділянки у Державному земельному кадастрі зареєстрована як земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а отже за своїм цільовим призначенням відносяться саме до цієї категорії земель.

Відтак, посилання відповідача на її приналежність до іншого різновиду земель є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

В той же час, судом встановлено, що у викопіюванні із чергового кадастрового плану міститься інформація про розташування на такій земельній ділянці об'єкта історико-культурного призначення, однак, суд вважає, що наявність вказаної інформації автоматично не відносить вказану земельну ділянку до земель історико-культурного призначення, оскільки цьому передує визначена законом процедура.

Крім того, відомості про наявність об'єкта історико-культурного призначення на вищевказаній земельній ділянці або віднесення цієї земельної ділянки до земель історико-культурного призначення у Державному земельному кадастрі відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що земельні ділянки, кадастрові №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, площею по 1,9737 га, розташовані на території Дашівської селищної ради Іллінецькому району Вінницької області, на сьогоднішній день належать до категорій земель сільськогосподарського призначення, а тому застосування відповідачем до спірних правовідносин положень ст.ст. 53, 54 та 150 ЗК України є неправомірним.

Також суд враховує, що в силу приписів ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 ЗК України, частиною першої якої визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною другої даної статті передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу (ч. 4 ст. 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч. 6 ст. 123 ЗК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 123 ЗК України, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, згідно із ч. 13 ст. 123 ЗК України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, оскільки спірні земельні ділянки належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, саме до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відноситься розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок.

Відтак, доводи відповідача про те, що він не може затвердити проекти землеустрою щодо відведення таких ділянок не відповідають дійсності.

Водночас при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області позивачами дотримано вимог чинного законодавства, а з поданих ними документів не вбачається їх невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

При вирішенні спору суд додатково враховує ту обставину, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, при прийнятті рішення з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок міг перевірити належність такої земельної ділянки до певної категорії земель, згідно з відомостями, що містяться у Державному земельному кадастрі, однак цього не зробив.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що Головне управління Держземагенства у Вінницькій області неправомірно відмовило у затвердженні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 проектів землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства не території Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, за межами населеного пункту, а тому адміністративний позов у частині визнання таких відмов протиправними належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача у місячний строк повторно розглянути клопотання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок загальною площею 9,8685 га оренду строком на 7 років для ведення особистого селянського господарства не території Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, за межами населеного пункту, інвентаризаційний номер № 5257/1 по книзі № 65 від 04.12.2012р. необхідно зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, з урахуванням наявності в суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також беручи до уваги протиправність і передчасність відмови суб'єкта владних повноважень у затвердженні позивачам проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, суд приходить до висновку, що позивачами обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у даній адміністративній справі.

Згідно із ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів представників сторін і третьої особи, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у затвердженні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 проектів землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства не території Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, за межами населеного пункту, викладені у листах № ДС-31-2-0.3-3015/19-15 від 14.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3475/19-15 від 22.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3483/19-15 від 22.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3625/19-15 від 27.07.2015 року, № ДС-31-2-0.3-3810/19-15 від 31.07.2015 року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області у місячний строк повторно розглянути клопотання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок загальною площею 9,8685в оренду строком на 7 років для ведення особистого селянського господарства не території Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, за межами населеного пункту, інвентаризаційний номер № 5257/1 по книзі № 65 від 04.12.2012р.

Стягнути на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 974,40 грн. (дев`ятсот сімдесят чотири гривні 40 копійок) кожному за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ().

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна