Справа № 1170/2а-2825/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ К/800/48317/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівЗайця В.С.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Ювента-Оіл" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про скасування постанови за касаційною скаргою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ТОВ "Ювента-Оіл" у Кіровоградському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про скасування постанови.

Просило визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 18 липня 2012 року № 87 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", у вигляді штрафу в розмірі 78551,76 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області від 18 липня 2012 року № 87 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", у вигляді штрафу в розмірі 78 551,76 грн.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями судів, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області проведено планову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів на автозаправній станції № 2 ТОВ "Ювента-Оіл", за результатами якої складено акт перевірки від 12 червня 2012 року №113.

В акті зазначено, що під час перевірки виявлено порушення вимог законодавства, а саме підпунктів 4.1.1, 4.2.1, розділу 4, підпунктів 6.4.1, 6.5.2 розділу 6 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04 червня 2007 року № 271/121, статті 6, пункту 2 частини першої статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: що реалізація нафтопродуктів, яка не відповідає вимогам нормативних документів в частині не проведення приймально-здавальних випробовувань під час приймання та відпуску нафтопродуктів щодо визначення фактичних показників якості. Надані паспорти якості від 01 червня 2012 року № 489, від 07 червня 2012 року № 88 не відповідають вимогам нормативних документів на предмет дати проведення лабораторних випробовувань".

12 червня 2012 року винесено припис № 113, яким зобов'язано позивача забезпечити в подальшому наявність паспортів якості на нафтопродукти у відповідності до вимог нормативних документів та 19 червня 2012 року відповідачем винесено припис № 34, яким зобов'язано здійснювати реалізацію нафтопродуктів за наявністю паспортів якості, оформлених у відповідності до нормативних документів.

18 липня 2012 року відповідачем на підставі акту планової перевірки прийнято постанову № 86, якою до позивача на підставі статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 50-ти відсотків вартості одержаної для реалізації партії нафтопродуктів, сума якої склала 42811 грн., а також прийнято постанову № 87, якою до позивача також застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 50-ти відсотків вартості одержаної для реалізації партії нафтопродуктів, сума якої склала 78 551,76 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, та апеляційний суд, залишаючи таке рішення без зміни, виходили з неправомірності постанови відповідача про накладення фінансових санкцій.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з наведеними висновками судів виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів:

- у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат;

- у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція за порушення пункту 2 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" є різновидом юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Стаття 61 Конституції України визначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідачем двічі застосовано до позивача відповідальність одного й того ж виду за одне й теж правопорушення - реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів, а тому дії щодо прийняття постанови № 87 є протиправними, а сама постанова підлягає скасуванню.

Крім того, вимоги щодо контролювання якості нафтопродуктів на автозаправних станціях регламентовано Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04 червня 2007 року № 271/121 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 4.1.1 Інструкції, приймально-здавальні випробування здійснюються: 1) під час приймання-здавання нафти або нафтопродуктів із транспортних засобів (до зливання); 2) під час відпуску нафти та/або нафтопродуктів до відправлення транспортних засобів. Перелік показників якості, що зазначений у додатку 1, обов'язковий, але не виключає можливості проведення випробувань нафти та нафтопродуктів за іншими показниками якості, які зазначені в нормативних документах.

Підпунктом 4.1.2 Інструкції передбачено, що контрольні випробування нафти та/або нафтопродуктів проводяться: 1) після зливання з транспортних засобів; 2) під час надходження нафти нафтопроводом, а нафтопродуктів магістральним нафтопродуктопроводом до резервуарів підприємств; 3) після перекачування нафтопродуктів нафтопродуктопроводом у межах складу; 4) у разі тривалого зберігання (шість місяців і більше) бензину - не менше одного разу на шість місяців, інших нафтопродуктів (крім нафтопродуктів, що надійшли в запаяній тарі та іншій герметичній упаковці) - не менше одного разу на рік; 5) у пробах, відібраних з транспортних засобів, - не пізніше 24 годин після відбирання проб з транспортних засобів.

Відповідно до підпункту 6.4.1 Інструкції нафту та/або нафтопродукт відпускають споживачам лише після підтвердження випробувальною лабораторією їх відповідності вимогам нормативних документів і наявності паспорта якості на нафту та/або нафтопродукт, що міститься в конкретному резервуарі.

Судами встановлено, що на дату проведення перевірки у позивача були в наявності відповідні паспорти якості та сертифікати, про що вказано в акті перевірки.

Відповідно до підпункту 6.5.1 Інструкції, приймання нафтопродуктів, що надійшли на АЗС в автоцистернах і розфасованих до дрібної тари, здійснюється лише у разі наявності супровідних документів (товарно-транспортної накладної, рахунку-фактури, прибутково-витратної накладної, паспорта якості тощо). На продукцію, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, обов'язково додається сертифікат відповідності або його копія, або копія свідоцтва про визнання іноземного сертифіката відповідності.

На нафтопродукти, що надходять до АЗС з одного резервуара підприємства (нафтобази) протягом дня (якщо протягом дня наливання до цього резервуара не здійснювалось) може видаватись один паспорт якості з першим рейсом автоцистерни на АЗС. У цьому разі на товарно-транспортній накладній ставляться номер паспорта якості та номер резервуара підприємства (нафтобази), з якого налито нафтопродукт до цистерни (підпункт 6.5.2 Інструкції).

Таким чином, висновок відповідача про реалізацію позивачем бензину неетильованого (Еuro Ргеmium Unleaded Gasoline RON95 10ppm), А-95, одержаних на реалізацію, що не відповідають вимогам розділу 4 підпунктів 4.1.1, 4.2.1, розділу 6 підпунктів 6.4.1, 6.5.2 Інструкції в частині не проведення приймально-здавальних випробувань під час приймання та відпуску нафтопродуктів щодо визначення фактичних показників якості та щодо того, що паспорти якості не відповідають вимогам нормативної документації на предмет дати проведення лабораторних випробувань є необґрунтованим.

За таких обставин суд першої інстанції правильно визнав протиправною та скасував постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області від 18 липня 2012 року № 87 про накладення на ТОВ "Ювента-Оіл" штрафу.

Оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни не має.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-Оіл" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про скасування постанови - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Заяць В.С.

Швед Е.Ю.