Справа № 563/665/14-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2016 р. К/800/48855/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Заїки М.М., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 9 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року по справі № 563/665/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області

про визнання незаконним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення. Просила суд визнати рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 22 травня 2013 року №279 протиправним та прийняти рішення, яким визнати припиненими її повноваження як голови Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 9 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 22 травня 2013 року № 279.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, ОСОБА_4 у 2002 році обрано головою Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Рішенням Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 11 вересня 2003 року № 88 достроково припинено повноваження Красносільської сільського голови ОСОБА_4

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 6 травня 2005 року визнано незаконним рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 11 вересня 2003 року № 88 «Про дострокове припинення повноважень Красносільського сільського голови» та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати на відрядження.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 9 грудня 2005 року рішення Корецького районного суду Рівненської області від 6 травня 2005 року скасовано в частині стягнення на корить позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та витрат на відрядження. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 29 грудня 2007 року (як судом касаційної інстанції) рішення Корецького районного суду Рівненської області від 6 травня 2005 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 9 грудня 2005 року залишено без змін.

У жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до голови Територіальної виборчої комісії Красносільської сільської ради із усною заявою про включення до порядку денного організаційної сесії Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області питання про припинення її повноважень як голови сільської ради у зв'язку з відкриттям першої сесії відповідної сільської ради, обраної на чергових місцевих виборах.

Питання про припинення її повноважень розглянуто не було, у зв'язку з чим, позивач 15 листопада 2010 року звернулась до відповідача із письмовою заявою, в якій просила вирішити питання про припинення її повноважень як голови сільської ради, обраної на цю посаду на місцевих виборах 2002 року, строк повноважень якої закінчився у 2006 році.

Рішенням Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 12 січня 2010 року № 33 у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено, оскільки її повноваження достроково припинено рішенням сесії сільської ради від 11 вересня 2003 року №88.

Не погоджуючись із рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач оскаржила його до суду. Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 18 травня 2012 року визнано протиправним рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 12 січня 2010 року № 33. Зобов'язано відповідача розглянути питання по суті заяви ОСОБА_5 від 15 листопада 2010 року про факт припинення її повноважень як сільського голови та про внесення запису у її трудову книжку.

На виконання вказаного судового рішення Красносільською сільською радою Гощанського району Рівненської області розглянуто заяву ОСОБА_5 від 15 листопада 2010 року та прийнято рішення від 22 травня 2013 року № 279 про відмову в її задоволенні.

Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом. Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 9 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 22 травня 2013 року №279 про відмову у задоволенні заяви про припинення повноважень сільського голови. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач вказує, що таке рішення суду не захищає її права в повному обсязі, оскільки відповідачем повторно може бути прийнято рішення про відмову у задоволенні її заяви, а на час звернення до суду касаційної інстанції запис про звільнення із виборної, строкової посади в її трудовій книжці відсутній.

Порядок проходження служби в органах місцевого самоврядування встановлено Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», частиною 1 статті 20 якого встановлено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського голови починаються з моменту оголошення сільською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського голови закінчуються в день відкриття першої сесії сільської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах.

Тобто, строк перебування на посаді сільського голови є обмеженим і закінчується із обранням на наступних чергових місцевих виборах нового голови. Разом із закінченням повноважень, встановлених статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», припиняються і трудові відносини між особою, яка обіймає цю посаду та роботодавцем.

Пунктами 4, 9 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України встановлено, що підстави розірвання трудового договору, окрім інших, є ініціатива власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) та інші підстави, передбачені іншими законами.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Отже, після обрання нового сільського голови, особа, що попередньо займала цю посаду, має бути звільненою за ініціативою власника (сільської ради).

Суд касаційної інстанції не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо скасування рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 22 травня 2013 року № 279 та відмови у задоволенні вимоги про прийняття рішення про припинення повноважень позивача як голови Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області з наступних підстав.

Вимога позивача про прийняття відповідного рішення не може бути задоволена, оскільки це повноваження відповідача (власника в розумінні трудового права) і є дискреційною функцією, а завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав особи та вимог законодавства.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Проте, поновлюючи порушене право позивача, як суд першої інстанції так і суд апеляційної інстанції не врахували мети звернення до суду із позовною заявою.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій, якими лише скасовано чергове рішення суб'єкта владних повноважень, прийняте на виконання іншого судового рішення, яким відповідача зобов'язано розглянути питання по суті заяви ОСОБА_5 від 15 листопада 2010 року про факт припинення її повноважень як сільського голови та про внесення запису у її трудову книжку.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Спосіб захисту у сфері публічно-правових відносин визначає позивач та згідно з частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій, виконати зупинену чи не вчинену дію, стягнути шкоду, завдану його дією чи бездіяльністю, тощо.

Вирішуючи спір, суди не звернули увагу на те, що в даному випадку розгляд і задоволення лише вимоги про скасування рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 22 травня 2013 року №279 без з'ясування та розгляду вимог, що сприяють настанню бажаних наслідків для досягнення яких подано цей позов (пункт 8 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України), не є захистом публічного порядку та не відновлює порушеного права у публічно-правових відносинах.

За наведених обставин суд касаційної інстанції вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, вирішення цього спору є безперспективним, оскільки не забезпечує ефективного поновлення прав та інтересів фізичної особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу державної влади.

Отже, постанова Корецького районного суду Рівненської області від 9 вересня 2015 року і ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року, прийняті без уточнення змісту позовних вимог щодо їх відповідності пункту 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України є передчасними та постановленими без повного з'ясування всіх обставин справи та вимог позивача, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статей 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Корецького районного суду Рівненської області від 9 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Заїка М.М.

Рецебуринський Ю.Й.