Справа № 804/3129/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2016 рокусправа № 804/3129/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Зеркіна Артура Сергійовича,

представника відповідача: Крейси Людмили Олексіївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дніпропетровської митниці ДФС та Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року позов задовольнити частково. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товару від 16.12.2014 №110000003/2014/000052/2 та № 110050001/2014/000053/1, прийняті Дніпропетровською митницею ДФС.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що використані позивачем відомості щодо митної вартості товарів за ціною договору підтверджені документально, всі витрати по поставці товару до вказаного місця покладені на продавця і вони включені в ціну контракту. Відповідачем змінено заявлену позивачем назву товару: замість «вапно негашене доломітове» митним органом визначено товар як «доломіт спечений». Згідно експертних висновків товар позивача є «непогашеним вапном доломітовим», який не піддавався під час його виробництва нагріванню до температури 1700-1900С. Експертне дослідження дало суду підстави для висновку, що «непогашене вапно доломітове» та «доломіт спечений» відрізняються за фізичними характеристиками, відтак, відповідні товари не можна вважати ідентичними в розумінні ст. 59 МКУ. Отже, в частині вимог про скасування рішення митного органу щодо коригування митної вартості - позов задоволено. Натомість, в частині зобов'язання відповідача винести письмове рішення про визнання заявленої митної вартості, суд дійшов висновку про неможливість задоволення цих вимог, оскільки, суд в даному випадку, перебере на себе повноваження митного органу, що є неможливим.

З даним рішенням не погодилися позивач та відповідач та надали апеляційні скарги.

Зокрема, митний орган в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту №3444 від 30.09.14. Митна вартість товару була заявлена шляхом подання декларації митної вартості за ціною контракту відповідно до ст.. 58МКУ на рівні 0,109Євро/кг (2,14грн,/кг). В документах, поданих до митного оформлення встановлені розбіжності. На момент здійснення митного контролю платіжні документи, які підтверджують оплату партії товару не надавалися. Були внесені зміни до контракту щодо умов поставки, однак, у наданих рахунках-фактурах міститься інформація про інші умови поставки та оплати товару. При проведення митним органом контролю співставлення митної вартості товару із даними про вартість абсолютно ідентичного товару (співпадає країна відправлення, виробник, назва товару «Dolime», фракція 10-60мм, хімічний склад), які містяться в електронній копії МД та інвойсі від виробника, було з'ясовано, що ідентичний товар продавався тим же виробником за ціною - 167 Євро/т. враховуючи те, що інвойси містили розбіжності щодо умов поставки та номерів зовнішньоекономічного контракту, що безпосередньо впливає на митну вартість товару, а платіжні документи не було надано, то всі обставини вказують на наявність неможливості застосувати основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору. Зазначає, що згідно експертного дослідження наданий на експертизу товар є доломітом.

Представником позивача (Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг") також подано апеляційну скаргу, згідно якої позивач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що при винесенні постанови судом першої інстанції порушено вимоги ч. 9 ст. 55 МКУ. А саме, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів. У разі надання декларантом додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 днів виносить письмове рішення щодо визначення заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визначенні заявленої митної вартості. Зазначає, що скасування рішення про коригування митної вартості неодмінно супроводжується письмовим рішенням про визнання заявленої митної вартості. Однак, суд першої інстанції скасував рішення митного органу про коригування митної вартості, натомість, не зобов'язав митний орган винести письмове рішення про визнання заявленої митної вартості.

У судовому засіданні представники сторін свої позиції щодо рішення суду першої інстанції підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним в своїх апеляційних скаргах.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що спірні рішення прийняті відповідачем у зв'язку із розмитненням позивачем 15.12.14 товару, поставленого йому фірмою "ZAKLADY WAPIENNICZE LHOIST S.A." на підставі зовнішньоекономічного контракту №3444 від 30.09.14, доповнень №1 від 29.10.14, №2 від 03.11.14 та додаткової угоди №6 від 27.02.14, на умовах DAP - Хрубещов/Изов. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларацій митної вартості №110050001/2014/010458 від 15.12.14 та №110050001/2014/010463 від 15.12.14 за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ на рівні 0,109 Євро/кг (2,14грн/кг). Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з Митною Декларацією надано документи відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Митного кодексу України

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МКУ).

Згідно з ч.2 ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст.53 МКУ визначено: у разі якщо документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями ст. 54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МКУ орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Приписами ч.6 ст.54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що обов'язок доведення митної ціни товару покладений на особу, яка здійснює декларування товару, тобто в даному випадку на позивача, а орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Відповідачем під час здійснення контролю були встановлені неточності у поданих позивачем документах до МД від 15.12.14 №110050001/2014/010458 та №110050001/2014/010463.

Так, відповідно до Зовнішньоекономічного контракту №3444 від 30.09.14, укладеного між позивачем та фірмою "ZAKLADY WAPIENNICZE LHOIST S.A.", на підставі якого позивачу поставлений товар, заявлений до митного оформлення в МД від 15.12.14 №110050001/2014/010458 та №110050001/2014/010463, предметом контракту є купівля-продаж доломитизованої фракції 10-60 мм (мовою оригіналу: DOLIME 10-60 ММ - доломитизировання фракция 10-60мм, а.с. 24). Відповідно до п. 10.3 зовнішньоекономічного контракту від 30.09.14 №3444 100% оплата вартості товару відбувається протягом 30 днів від дати відвантаження товару (дата відвантаження товару визначається відповідно до дати штампу станції відвантаження в залізничних накладних)". Враховуючи надані позивачем скановані копії залізничних накладних від 06.11.14 №96909 та від 10.11.14 №97378, оплата за оцінюваний товар повинна була відбутися не пізніше 7 та 11 грудня 2014 року. Отже позивач серед інших документів мав подати банківські та інші бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та 100% його оплати. Проте, таких документів позивачем до відповідача під час оформлення товару надано не було, що визначається позивачем, оскільки така оплата імпортованого товару була здійснена Позивачем з простроченням умови п.10.3 контракту №3444 на 11 днів, адже переказ банками валютних коштів підприємств України за кордон у якості оплати імпортованих товарів за контрактними умовами "оплата товару по факту поставки" здійснюється лише після митного оформлення товарів та надання митним органом у банк митної декларації.

Факт оплати позивачем вартості товару за спірними митними деклараціями із запізненням відповідачем не заперечується. Сума платіжного доручення №600044195 від 26.12.14 становить 71 516 Євро, що відповідає загальній вартості товару, яка вказана в графі 42 обох митних №110050001/2014/000458 і № 110050001/2014/000463, що відповідає заявленій митній вартості 0,109 Євро/кг (109,45 Євро/тона).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, зміст приписів МКУ не дає підстави для висновку, що факт оплати імпортованого товару із порушенням строків, визначених умовами зовнішньоекономічного контракту, впливає на числове значення митної вартості.

Згідно з повідомленням митниці декларанту в результаті здійсненого митного контролю щодо Митної Декларації №110050001/2014/010458 від 15.12.14 встановлено: "У відповідності до п 10.3 контракту на поставку оцінюваного товару від 30.09.2014 №3444 передбачено, що „100% оплата вартості товару відбувається протягом 30 днів від дати відвантаження товару (дата відвантаження товару визначається відповідно до дати штампу станції відвантаження в залізничних накладних). Враховуючи надані декларантом для митного контролю та митного оформлення сканові копії залізничних накладних від 06.11.14 № 96909,96910, від 10.11.14 № 97378, оплата за оцінюваний товар повинна була відбутися не пізніше 7 та 11 грудня 2014 року. На момент здійснення митного контролю та митного оформлення платіжні документи, які підтверджують оплату партії оцінюваного товару декларантом не надавались. Ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 53 МКУ визначено, що одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, в тому числі, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Згідно ст. 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Доповнення від 29.10.14 №1 було змінено умови поставки товару викладені у п.5.1 контракту з DAT Євротермінал (Славков) на DAP Хрубещов. При цьому у наданому рахунку-фактурі від 06.11.14 № містить інформація, що товар поставляється на умовах DAT Євротермінал, що суперечить умовам редакції контракту відповідно до доповнення від 29.10.14 №1.

Враховуючи вищезазначене, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталог специфікації, прейскуранта (прайс-листи) виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

В силу п.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару." (а.с.18).

Згідно з повідомленням митниці декларанту в результаті здійсненого відповідачем контролю щодо МД №110050001/2014/010463 від 15.12.14 встановлено: "Згідно наданих інвойсів товар поставляється за номером контракту №344 від 30.09.2014, а за митною декларацією зазначено номер контракту 3444 від 30.09.2014. У відповідності до п 10.3 контракту на поставку оцінюваного товару від 30.09.2014 №3444 передбачено, що „100% оплата вартості товару відбувається протягом 30 днів від дати відвантаження товару (дата відвантаження товару визначається відповідно до дати штампу станції відвантаження в залізничних накладних).

Враховуючи надані декларантом для митного контролю та митного оформлення скановані копії залізничних накладних від 14.11.14 № 98176,97865,97743,97839,97617,97584 оплата за оцінюваний товар повинна була відбутися не пізніше 15 грудня 2014 року….

На означені повідомлення відповідача декларант Позивача 16.12.14 електронними повідомленнями №161 за МД №110050001/2014/010458 від 15.12.14 та №162 за МД №110050001/2014/010463 від 15.12.14 повідомив про те, що оплата за вантаж не проводилась, а також про те, що вони вважають, що декларантом надано повний перелік документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, що оцінюється, відповідно до ч.7 ст.54 МКУ декларантом додаткові документи більше не надаватимуться, просив здійснити завершення митного оформлення у найкоротший термін (а.с.20-21).

Після отримання від декларанта позивача вказаних електронних повідомлень відповідачем прийняті оскаржувані Рішення про коригування митної вартості товарів від 16.12.14 №110000003/2014/000052/2 та №110050001/2014/000053/1, за якими митну вартість скориговано відповідачем із врахуванням всіх критеріїв, встановлених ч.2 ст.59 МКУ, а також із врахуванням тієї обставини, що поставка ідентичного товару відбувалася за непрямим зовнішньоекономічним договором, тому для неврахування посередницької надбавки за основу взято ціна операції продажу виробником товару згідно з інвойсом № від 06.06.14 (на рівні 0,167 Євро /кг, або 167 Євро/т), який подано для оформлення ідентичного товару за МД №№110120000/2014/407957 від 18.06.14.

З урахуванням вказаних рішень відповідача позивачем 16.12.14 оформлено товар під гарантійні зобов'язання за МД №110050001/2014/010482 та за МД №110050001/2014/010483.

В подальшому позивач в порядку ст.55 МКУ листом від 20.01.15 №23-06/32 (вх. ДМ від 21.01.15 №259/10/3-15) та листом від 21.1.15 №23-06/35 (вх. ДМ від 22.01.15 №290/10/3- 15) порушив перед відповідачем питання визнання заявленої декларантом митної вартості товару та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 16.12.14 №110000003/2014/000052/2 та №110050001/2014/000053/1, надавши такі додаткові документи: - копія платіжного доручення від 26.12.2014 №600044195; - лист постачальника від 09.01.2015 б/н з перекладом про умови поставки; - лист постачальника від 18.01.2015 б/н з перекладом про номер контракту; - лист постачальника від 09.01.2015 б/н з перекладом про ставку податку та транспортні витрати; - лист постачальника про ціну товару з прайс-листом, з перекладом; - експертний висновок ДП „Укрпромзовнішекспертиза" від 13.01.2015 №37; - сертифікати якості від 07.11.2014 №10855, від 11.11.2014 №10889, від 14.11.2014 №10954, від 18.11.14 №11010; - відкориговані рахунки від 06.11.2014 №№, , , від 10.11.2014 №; (від 14.11.2014 №№ , , , , , , від 18.11.2014 № , ).

Рішеннями відповідача від 30.01.15 №193-10-04-50-25-2/17 та від 02.02.15 №208-10-04-50-25-2/18 оскаржувані Рішення про коригування митної вартості товарів від 16.12.14 №110000003/2014/000052/2 та №110050001/2014/000053/1 залишені чинними (а.с.8-13).

З приводу доводів відповідача про те, що доповненням від 29.10.14 №1 було змінено умови поставки товару викладені, у п.5.1 контракту з DAT Євротермінал (Славков) на DAP Хрубещов, а у наданому рахунку-фактурі від 06.11.14 № міститься інформація, що товар поставляється на умовах DAT Євротермінал, слід зазначити:

Позивачем було повідомлено відповідача, що продавцем за зовнішньоекономічним контрактом в означеному питанні допущена помилка, у зв'язку з чим були виставлені рахунки з вірними умовами поставки з урахуванням доповнення до контракту від 29.10.14 №1, про що повідомлено позивачу продавцем листом від 09.01.15 (а.с.119).

Про помилкове визнання номеру контракту 344 в рахунках № від 14.11.2014; № від 14.11.2014; № від 14.11.2014; № від 14.11.2014; № від 14.11.2014; № від 14.11.2014; № від 18.11.2014; № від 18.11.2014 позивачем також було повідомлено відповідача з посиланням на лист продавця від 18.01.15 (а.с.120-121) та нові рахунки із вірним номером контракту 3444 від 30.09.14.

Посилання відповідача на те, що переклади сертифікатів якості не завірені особою, яка зробила ці переклади, в обґрунтування своєї позиції щодо визначення митної вартості товару, імпортованого позивача, є безпідставними.

Так, зміст ст.53 МКУ не дає підстави для висновку, що сертифікат якості відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товарів. Крім того, в обґрунтування наведених доводів відповідач не послався на відповідні приписи податкового законодавства, які б визначали, що переклади сертифікатів якості мають бути завірені особою, яка зробила ці переклади.

Митним органом зазначено, що каталог цін (прайс-лист) виробника (продавця) товару на його офіційному сайті містить ціни на "доломіт фракцій 0-20, 0-30, 0-40, 20-60 мм", а оцінюваний товар є згідно з контрактом "доломітизованим вапном фракції 10-60 мм".

Натомість, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно зазначив, що з наданого відповідачем каталогу цін виробника в оригіналі вказано назву товару "Wapno dolomitowe", у перекладі "Известь доломитная". Враховуючи приписи ст.59 МКУ, можливо дійти висновку, що відповідні товари фракції 20-60 мм та 10-60 мм є ідентичними товарами, адже мають незначні відмінності.

Слід також зазначити про безпідставність доводів відповідача щодо неврахування ним висновків незалежної цінової експертизи ДП "Укрпромзовнішекспертиза" через відсутність у таких висновках мінімального та максимального рівня цін на ідентичну/подібну продукцію порівнюваних експертом виробників враховуючи якість товару, умови оплати, розмір партії.

Так, ДП "Укрпромзовнішекспертиза", є державною незалежною спеціалізованою експертною організацією, в компетенцію якої входить експертиза відповідності договірних цін зовнішньоекономічних контрактів поточній кон'юнктурі світового ринку. Висновком від 13.01.15 №37 означене підприємство підтвердило, що "...згідно з даними спеціалізованих торгівельних площадок, ціновою інформацією виробників та постачальників відповідної продукції, можна вважати, що рівень ціни на вапно доломітове 109,45 Євро/тона з вказаними у сертифікатах якості хімічними показниками на вказаних у контракті умовах поставки, що імпортується згідно з переліченими рахунками відповідає поточній кон'юнктурі ринку".

Отже, враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що використані позивачем відомості щодо митної вартості товарів за ціною договору підтверджені документально: зокрема доповненням №1 від 29.10.2014 до Контракту №3444 від 30.09.2014; інвойсами (рахунками) продавця (виробника) в кількості 15 шт.(з урахуванням внесених виправлень); польськими експортними деклараціями №№14PL331030E0170240, 14PL331030E0171990, 14PL331030E0175516; платіжним дорученням №600044195, яким здійснено оплату товару, каталогом цін виробника та інформацією з його офіційного сайту, висновком про вартісні характеристики товару ДП "Укрпромзовнішекспертиза".

Також, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, що згідно з контрактом №3444 товар поставляється за умовами DAP Хрубешов/Ізов Інкотермс 2010, тобто всі витрати по поставці товару до вказаного місця покладені на продавця і вони включені у контрактну ціну.

Митним органом при визначені вартості імпортованого позивачем товару врахована ціна операції продажу виробником товару згідно з інвойсом № від 06.06.14 (на рівні 0,167 Євро /кг, або 167 Євро/т), який подано для оформлення ідентичного товару за МД №№110120000/2014/407957 від 18.06.14, згідно з гр.31 якої вбачається, що заявлена митна вартість була визначена за ціною товару, імпортованого металургійним заводом "Дніпросталь", - доломіт спечений, який "використовується для ремонту і заправки дугової електросталеплавильної печі".

Натомість, зі змісту контракту №3444, за виконанням якого оформленні митні декларацій, щодо яких склались спірні правовідносини, вбачається, що позивачем імпортується вапно доломітове, яке використовується в металургічній промисловості в якості флюсуючого. Як зазначено позивачем, у відповідних митних деклараціях назва такого товару була зазначена як "доломіт спечений" у зв'язку із рішенням відповідача про визначення коду товару №194-2014, яким змінено заявлену позивачем назву товару: замість "вапно негашене доломітове" визначено "доломіт спечений".

Позивачем оскаржено таке рішення відповідача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (адміністративна справа №804/1590/15) та на виконання ухвали суду від 18.02.15 у вказаній справі ПАТ "Український науково-дослідний інститут вогнетривів імені А.С. Бережного" проведено експертне дослідження, за результатами якого складені Висновки від 06.05.15. Відповідно до відповідей на питання, поставлені судом, товар позивача є "непогашеним вапном доломітовим", який не піддавався під час його виробництва нагріванню до температури 1700-1900 С.

За змістом ст. 59 МКУ під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. При цьому, зміст висновку по експертному дослідженню від 06.05.15 дає підстави для висновку, що непогашене вапно доломітове та доломіт спечений відрізняються за фізичними характеристиками. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, що відповідні товари не можна вважати ідентичними в розумінні ст. 59 МКУ.

Отже, надані позивачем для митного оформлення документи підтверджують ціну товару, визначену позивачем за контрактом. Тому застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним. Це дає підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправними рішення Дніпропетровської митниці ДФС про відмову у визнанні заявленої позивачем митної вартості та відмову у скасуванні рішень про коригування митної вартості товару від 16.12.2014 №110000003/2014/000052/2 та № 110050001/2014/000053/1 шляхом визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару від 16.12.2014 №110000003/2014/000052/2 та № 110050001/2014/000053/1

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов'язати митницю винести письмове рішення про визнання заявленої Позивачем митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості товару від 16.12.2014 №110000003/2014/000052/2 та № 110050001/2014/000053/1 задоволенню не підлягають. Оскільки, зі змісту положень Митного кодексу України вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості. Відтак, зобов'язуючи митний орган винести певне рішення, суд фактично перебирає на себе повноваження митного органу та підмінює такий орган.

Отже, доводи апеляційних скарг не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Дніпропетровської митниці ДФС та Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: А.О. Коршун