Справа № 809/2703/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. Справа № 876/13613/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бабій Г.С.,

представника відповідача Малиневич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати та зобов'язання провести перерахунок,-

В С Т А Н О В И В:

02.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, в якому просив: стягнути з відповідачів 6892,75 грн. не нарахованої та не виплаченої заробітної плати (грошового забезпечення) за період з 01.01.2012 року по 31.07.2013 року; стягнути з відповідачів нараховану та не виплачену вихідну допомогу у розмірі 3321,25 грн.; зобов'язати відповідачів провести перерахунок заробітної плати (грошового забезпечення) та видати довідку, з урахуванням проведених перерахунків, для виплати допомоги по безробіттю.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому незаконно зменшено розмір надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи на загальну суму 6892,75 грн. за період з 01.01.2012 року по 31.07.2013 року, а також зменшено розмір вихідної допомоги при його звільненні. Зазначає, що весь об`єм роботи, який раніше виконувало 5 працівників відділення ОСА ПДВ ВПМ Калуської ОДПІ виконувало 2 працівники відділення. Посадові обов`язки не змінювались, обсяг та якість роботи не зменшувався, а навпаки збільшувався та дисциплінарні стягнення на нього не накладались.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачі Головне управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області при нарахуванні та виплаті заробітної плати (грошового забезпечення) за період з 01.01.2012 року по 31.07.2013 року діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача замінив відповідачів Головне управління Міндоходів в Івано-Франківській області, Калуську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на їх правонаступників - Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Калуську об'єднану державну податкову інспекцію Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в період з 08.08.2008 року по 22.08.2013 року проходив службу в органах податкової міліції Державної податкової служби в Івано-Франківській області(а.с.9).

З 10.01.2011 року по 06.03.2012 року позивач перебував на посаді начальника відділу протидії незаконного відшкодування податку на додану вартість відділу податкової міліції Калуської ОДПІ.

З матеріалів справи слідує, що з 07.03.2012 року по 22.08.2013 року ОСОБА_1 перебував на посаді начальника відділення оперативного супроводження адміністрування податку на додану вартість відділу податкової міліції Калуської ОДПІ Івано-Франківської області Державної податкової служби України.

Начальником Калуської ОДПІ, з метою встановлення надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи видавалися відповідні накази, зокрема: від 31.01.2012 року, 27.06.2012 року, 31.07.2012 року, 31.08.2012 року, 28.09.2012 року, 31.10.2012 року, 30.11.2012 року, 24.12.2012 року, 31.01.2013 року, 28.02.2013 року, 29.03.2013 року, 30.04.2013 року, 31.05.2013 року та 30.08.2013 року (а.с.48-64).

На підставі вищевказаних наказів керівника Калуської ОДПІ, ОСОБА_1 встановлювалася надбавка за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи, а саме: у січні 2012 року - 40 відсотків надбавки, в лютому 2012 року - 35 відсотків надбавки, березні 2012 року - 40 відсотків надбавки, квітні 2012 року - 40 відсотків надбавки, травні 2012 року - 20 відсотків надбавки, червні 2012 року - 20 відсотків надбавки, липні 2012 року - 40 відсотків надбавки, серпні 2012 року - 30 відсотків надбавки, вересні 2012 року - 20 відсотків надбавки, жовтні 2012 року - 20 відсотків надбавки, листопаді 2012 року - 50 відсотків надбавки, грудні 2012 року - 30 відсотків надбавки, січні 2013 року встановлено 50 відсотків надбавки, в лютому 2013 року - 30 відсотків надбавки, березні 2013 року - 25 відсотків надбавки, квітні 2013 року - 5 відсотків надбавки, травні 2012 року - 20 відсотків надбавки, червні 2012 року - 50 відсотків надбавки, липні 2013 року - 10 відсотків надбавки, а в серпні 2013 року - 50 відсотків надбавки (а.с.89-108).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 вказаного закону основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Право керівника структурного підрозділу встановлювати надбавку за виконання особливо важливої роботи передбачено пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (надалі також Постанова).

Враховуючи вищенаведене, законодавством та постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" визначено лише граничні розміри надбавок без обумовлення мінімальної межі здійснення таких виплат та надано право визначати їх розмір керівникам органів у межах затвердженого фонду оплати праці.

Порядок встановлення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в податкових органах затверджений наказом ДПС України від 16.05.2012 року за № 423 та наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 року за № 93.

Відповідно до п. 1.2 Положення про преміювання працівників Калуської ОДПІ в Івано-Франківській області, розробленого згідно Регламенту Калуської ОДПІ в Івано-Франківській області Державної податкової служби, затвердженого наказом Калуської ОДПІ в Івано-Франківській області Державної податкової служби від 11.06.2012 року № 280, начальник Калуської ОДПІ Івано-Франківської області Державної податкової служби, або особа, яка виконує його обов`язки, здійснює преміювання працівників Калуської ОДПІ Івано-Франківської області Державної податкової служби у межах установленого фонду оплати праці(а.с. 83-87). Згідно пропозицій щодо встановлення надбавок за високі досягнення в праці працівникам відділу податкової міліції Калуської ОДПІ Івано-Франківської області Державної податкової служби видавалися відповідні накази, які затверджувалися Начальником Головного управління Міндоходів.

З матеріалів справи слідує, що позивачем оскаржувалися накази про встановлення надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи, однак постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2015 року, яка набрала законної сили, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та скасування наказів, відмовлено.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачів не нарахованої та не виплаченої вихідної допомоги у розмірі 3321,25 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 Кодексу законів про працю України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 Кодексу законів про працю України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Згідно п. 357.1 ст. 357 Податкового кодексу України форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" встановлено, що особам рядового і начальницького складу органів податкової міліції, які звільняються зі служби у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

21.06.2013 року позивача було попереджено про наступне вивільнення з податкової міліції на підставі підпункту "г" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114(а.с.11).

Згідно п.1 наказу Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області № 175-о від 22.08.2013 року позивача було звільнено з податкової служби у запас Збройних Сил України за п.п. "г" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114 з 22.08.2013 року(а.с.10). Вислуга років позивача на день звільнення складала в календарному обчисленні 15 років 00 місяців 13 днів, у тому числі в органах податкової міліції - 11 років 00 місяців 14 днів. Строк календарної служби для виплати одноразової вихідної допомоги становить 15 років 00 місяців 13 днів.

Пунктом 4 вищевказаного наказу зобов'язано начальника Калуської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області провести розрахунок із позивачем відповідно до вимог чинного законодавства України.

На виконання зазначеного наказу Калуською ОДПІ Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області у серпні 2013 року позивачу нараховано та виплачено 607,62 грн. посадового окладу, 166,19 грн. надбавки за вислугу років, 57,14 грн. надбавки за спеціальне звання, 91,14 грн. надбавки за доступ до державної таємниці, 83,85 грн. премії, 11386,04 грн. компенсації за невикористані відпустки, 415,48 грн. надбавки за виконання особливої роботи, 100,78 грн. за роботу у нічний час, 26,76 грн. індексації, 26473,80 грн. вихідної допомоги при звільненні, 802,54 грн. лікарняні (а.с.47).

Враховуючи вищезазначене, позивачу відповідно до абзацу 3 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року нараховано та виплачено грошову допомогу у розмірі 16502,55 грн., що є не менше розміру, установленого ст. 44 Кодексу законів про працю України.

Щодо зобов`язання відповідачів провести перерахунок заробітної плати (грошового забезпечення) та видачі довідки для виплати допомоги по безробіттю, колегія суддів зазначає, що Головним управлінням Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуською об`єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області нараховано та виплачено заробітну плату (грошове забезпечення) за період з 01.01.2012 року по 31.07.2013 року у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у її задоволенні.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення на користь позивача 6892,75 грн. грошового забезпечення, як суми, на яку, на думку позивача, незаконно зменшено розмір надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, стягнення вихідної допомоги у розмірі 3321,25 грн. та зобов'язання провести перерахунок заробітної плати (грошового забезпечення) та видачі довідки для виплати допомоги по безробіттю.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі № 809/2703/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін