Справа № 824/72/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/72/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Пелехатої А.В.

сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - Татарчук В.М.

представника відповідача - Фуркала С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до начальника відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Татарчук Вікторії Миколаївни, Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- дії начальника відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Татарчук Вікторії Миколаївни, які полягають у відмові в наданні публічної інформації на запит № 218/1494 від 23.12.2015 р., визнати протиправними;

- зобов'язати Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України виконати вимоги запиту на інформацію № 218/1494 від 23.12.2015 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує про необґрунтовану та безпідставну відмову у наданні йому публічної інформації на запит № 218/1494 від 23.12.2015 р. про загальну кількість направлених в період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. суб'єктам господарювання вимог про надання інформації. За наведених обставин, позивач вважає, дії відповідача протиправними, які вчинені з грубим порушенням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" та вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Начальник відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Татарчук В.М. не погоджуючись із позовними вимогами, надала до суду письмові заперечення проти позову в яких зазначала, що оскаржувана відмова у наданні інформації на запит № 218/1494 від 23.12.2015 р. є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Вказувала про відсутність реєстрів, в яких обліковується загальна кількість "вимог про надання інформації", що направлялись виключно суб'єктам господарювання та законодавством не передбачено обов'язку для територіальних органів Антимонопольного комітету України вести реєстри чи інші статистичні дані щодо кількості вимог, які направлені суб'єктам господарювання.

Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не погоджуючись із позовними вимогами, надало до суду письмові заперечення проти позову, в яких наголошувало про безпідставність позовної вимоги щодо зобов'язання територіального відділення виконати вимоги запиту на інформацію № 218/1494 від 23.12.2015 р., оскільки його розглянуто по суті. Разом з тим, зазначало, що запитувана інформація у територіальному відділенні не створювалася, відповідно, вказаною інформацією не володіє.

В судовому засіданні відповідачі заперечували проти позову та просили суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі судом встановлено наступне.

23.12.2015 р. ОСОБА_1 звернувся із запитом на інформацію № 218/1494 до Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому вимагав, посилаючись на положення Закону України "Про доступ до публічної інформації" у строк не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту направити на адресу: АДРЕСА_1, інформацію про загальну кількість, направлених в період з 01.01.2014 р. по 23.12.2014 р., суб'єктам господарювання "вимог про надання інформації" (а.с. 9).

Вказаний запит надійшов до Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 30.12.2015 р., що підтверджується записом в журналі реєстрації вхідної кореспонденції.

Листом від 06.01.2016 р. за №01-20/8 Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повідомлено ОСОБА_1 про неможливість задоволення запиту № 218/1494 від 23.12.2015 р. в якому, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", п. 1.4. Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в Антимонопольному комітеті України, пункту 1.4 Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в Чернівецькому обласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України зазначено, що територіальне відділення не є розпорядником інформації за запитами на інформацію стосовно інформації, яка може бути отримана шляхом узагальнення, аналітичної обробки або яка потребує створення в інший спосіб, а також територіальним відділенням не ведуться реєстри чи інші статистичні дані щодо кількості вимог про надання інформації, які направлено територіальним відділенням суб'єктам господарювання (а.с. 10).

Як слідує із вказаного листа, відповідальним (виконавцем) за розгляд запиту про надання інформації від 23.12.2015 р. № 218/1494 (вх. № 24 від 30.12.2015 р.) є начальник відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Татарчук В. М.

Вважаючи відмову у наданні інформації на запит необґрунтованою та безпідставною, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес регулює Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 р. №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Згідно приписів ч.1 ст. 2 Закону № 2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 4 Закону №2939-VI передбачено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі ст. 5 Закону №2939-17 забезпечується систематичним та оперативним оприлюдненням інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах та будь-яким іншим способом, а також шляхом надання інформації на запити.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, запит позивача за № 218/1494 від 23.12.2015 р. є саме запитом на публічну інформацію в розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Положеннями ст.12 Закону №2939-VI визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

З огляду на п. 1 ч.1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що територіальне відділення як розпорядник інформації не скористалося правом продовження строку розгляду запиту позивача відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону №2939-VI.

Частиною 1 ст. 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст.19 цього Закону.

Аналізуючи наведені норми закону, суд приходить до висновку, що публічна інформація містить такі ознаки, як: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Окрім того, публічна інформація, крім встановлених законом випадків, є відкритою, а доступ до неї може забезпечуватися шляхом надання розпорядником інформації, до яких належать і суб'єкти владних повноважень, у встановлені законом строки інформації за відповідними запитами, зокрема, фізичних осіб. Перелік же підстав для відмови в задоволенні запиту на інформацію є вичерпним.

Матеріалами справи підтверджено, що у запиті на інформацію № 218/1494 від 23.12.2015 р. адресованому Чернівецькому обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, позивач вимагав направити на його адресу інформацію про загальну кількість, направлених в період з 01.01.2014 р. по 23.12.2014 р., суб'єктам господарювання "вимог про надання інформації".

Відмовляючи в наданні позивачу запитуваної інформації, начальник відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Татарчук В.М. зазначила, що територіальне відділення не є розпорядником інформації за запитами на інформацію стосовно інформації, яка може бути отримана шляхом узагальнення, аналітичної обробки або яка потребує створення в інший спосіб, а також територіальним відділенням не ведуться реєстри чи інші статистичні дані щодо кількості вимог про надання інформації, які направлено територіальним відділенням суб'єктам господарювання.

Порядок обов'язкового оприлюднення публічної інформації, надання публічної інформації за запитами, відстрочки та відмови у її задоволенні, розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність Антимонопольного комітету України регламентовано Інструкцію про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в Антимонопольному комітеті України з цих питань, затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України від 27.07.2011 р. №406-р, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.08.2011 р. за № 974/19712.

Відповідно до п. 1.4 цієї Інструкції, комітет не є розпорядником інформації за запитами на інформацію стосовно інформації, яка може бути отримана шляхом узагальнення, аналітичної обробки даних або яка потребує створення в інший спосіб.

Аналогічне положення стосовно Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України закріплене у пункті 1.4 Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в Чернівецькому обласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України, затвердженої наказом в.о. голови Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.12.2011 р. №70.

Згідно положень Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належить у передбачених законом випадках та у визначених цілях вимагати від суб'єктів господарювання певну інформацію.

Таким чином, Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України в силу своїх повноважень направляє суб'єктам господарювання вимоги про надання інформації. Вказана обставина не заперечувалася сторонами під час судового розгляду справи.

Отже, Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України є розпорядником та володільцем створеної ним в процесі виконання своїх обов'язків інформації щодо направлених суб'єктам господарювання вимог про надання інформації в розумінні Закону №2939-VI.

Оскільки Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України є володільцем інформації щодо направлених суб'єктам господарювання вимог про надання інформації, відтак саме воно є володільцем інформації щодо кількості таких вимог про надання інформації, направлених суб'єктам господарювання.

Враховуючи вищезазначене, на переконання суду, дії начальника відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Татарчук В.М. щодо відмови в наданні публічної інформації на запит позивача є протиправними.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, інформація про направлення суб'єктам господарювання вимог про надання інформації зафіксована в журналі вихідної кореспонденції Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, а копії направлених суб'єктам господарювання вимог про надання інформації містяться в окремій папці відповідно до номенклатури справ Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

З огляду на викладене, для надання позивачу запитуваної інформації про загальну кількість, направлених в період з 01.01.2014 р. по 23.12.2014 р., відповідачам необхідно було провести лише підрахунок кількості направлених в період з 01.01.2014 р. по 23.12.2014 р., суб'єктам господарювання вимог про надання інформації.

Разом з тим, суд вважає, що самі по собі дії з приводу проведення підрахунку інформації, володільцем якої є Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, не тягнуть за собою створення нової інформації в розумінні положень Закону №2939-VI.

Відтак, безпідставними є доводи відповідачів, що для задоволення запиту позивача на публічну інформацію, необхідно було провести аналітичну обробку та/або узагальнення даних, в результаті чого було б створено нову інформацію.

Посилання відповідачів на те, що ними не ведуться реєстри чи інші статистичні дані щодо кількості вимог, які направлені суб'єктам господарювання, а законодавством не передбачено обов'язку для територіальних органів Антимонопольного комітету України вести такі реєстри чи інші статистичні дані, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно Закону №2939-VI розпорядники інформації не мають права відмовляти в задоволенні запиту на інформацію, у зв'язку з тим, що звітність по даній інформації не ведеться і її ведення не передбачено законодавством.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не довели належними засобами доказування правомірність оскаржуваних дій, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1102,42 грн., що підтверджується квитанцією № КП-707/1 від 10.02.2016 р.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 1102,42 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70-72, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії начальника відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Татарчук Вікторії Миколаївни, які полягають у відмові в наданні публічної інформації на запит ОСОБА_1 № 218/1494 від 23.12.2015 р.

3. Зобов'язати Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України виконати вимоги запиту на інформацію ОСОБА_1 № 218/1494 від 23.12.2015 р.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 1102,42 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

У відповідності до ст. ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький

Постанова в повному обсязі складена 21 березня 2016 р.