Справа № 803/1521/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/33287/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів про скасування рішення, картки відмови та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Ягодинської митниці Міндоходів про скасування рішення, картки відмови та зобов'язання вчинити дії, в якому просив:

- скасувати рішення Ягодинської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 24.04.2014 року № 205000004/2014/000041/2;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.04.2014 року № 205070000/2014/00052;

- зобов'язати Ягодинську митницю Міндоходів визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортуються (вартість операції) щодо товарів відповідно до декларації митної вартості від 24.04.2014 року № 205070000/2014/012669.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2014 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Ягодинської митниці Міндоходів від 24.04.2014 року № 205000004/2014/000041/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.04.2014 року № 205070000/2014/00052. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Ягодинська митниця Міндоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Ягодинської митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.03.2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та компанією Berry Plastics GmbH (Німеччина) було укладено контракт №26032014/5.

23.04.2014 року на підставі зазначеного контракту та за інвойсом від 17.04.2014 року № 113588 позивач ввіз на територію України товар - пакувальну плівку ПВХ вартістю 17816,52 євро.

Для митного оформлення представником позивача до митного органу подано митну декларацію № 205070000/2014/012669 в електронній формі, відповідно до якої митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, - 290886,84 грн. або 18666,52 євро, розраховану з урахуванням вартості товару та вартості перевезення товару (277640,99 грн. та 13245,84 грн. відповідно).

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом було надано до митного органу наступні документи: митну декларацію від 23.04.2014 року № 205070000/2014/012669; декларацію митної вартості; контракт від 26.03.2014 року № 26032014/5, специфікацію №1 до контракту, інвойс від 17.04.2014 року № 113588; прайс-лист виробника від 01.04.2014 року, калькуляцію від 01.04.2014 року, пакувальний лист серії L 287344 від 15.04.2014 року, рахунок-фактуру на перевезення товару від 23.04.2014 року № FV000090, разовий договір на здійснення перевезення від 15.04.2014 року № 1743, технічні характеристики плівки.

23.04.2014 року посадовою особою митного органу надіслано електронне повідомлення про необхідність подання в порядку статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: відомості про вартість страхування та навантаження; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; числовий розрахунок митної вартості товару з врахуванням відомостей про біржові котирування та умови поставки товару; обґрунтування відсотку знижки (спеціальної ціни на вантаж).

24.04.2014 року Ягодинською митницею Міндоходів було відмовлено у митному оформлені товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00052, а також прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 24.04.2014 року № 205000004/2014/000041/2, відповідно до якого митну вартість товарів скориговано з 18666,52 євро на 19850,59 євро, тобто, вартість за одиницю визначено 2,1942 євро проти 2,0633 євро, визначеного декларантом.

Крім цього, у рішенні про коригування митної вартості вказано, що митним органом проведено процедури консультації з декларантом та досягнуто згоди щодо неможливості застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та методу 2б (стаття 60 Митного кодексу України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 Митного кодексу України) та методу 2г (стаття 63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за шостим (резервним) методом згідно із статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації МД від 17.02.2014 року №205070000/2014/004079, наявної в митного органу.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 Митного кодексу України, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), закріплено в статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Враховуючи, що митний орган не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, вірного визнав протиправними та скасував рішення Ягодинської митниці Міндоходів від 24.04.2014 року № 205000004/2014/000041/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.04.2014 року № 205070000/2014/00052.

Крім цього, суди дійшли вірного висновку про те, що вимога позивача про зобов'язання Ягодинської митниці Міндоходів визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортуються (вартість операції) щодо товарів відповідно до ДМВ від 23.04.2014 року № 205070000/2014/012669 задоволенню не підлягає, оскільки скасування рішень митного органу про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення передбачає здійснення митного контролю за поданими 23.04.2014 року МД та ДМВ з урахуванням також і додатково поданих документів. Крім того, таке належить до компетенції митного органу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів про скасування рішення, картки відмови та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз