Справа № 522/25169/15-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/522/203/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 р м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради в особі адміністративної комісії про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.12.2015 року звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради в особі адміністративної комісії про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.11.2015 року адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради щодо гр.. ОСОБА_1, яка займає посаду: ФОП ОСОБА_2, магазин «Coffe tea», розташованою за адресою: місто Одеса, вулиця Польська, 16, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1474. Як вбачається зі змісту зазначеної Постанови, 12.11.2015 року о 11:30 годині за адресою: м. Одеса, вул. Польська, 16, встановлено факт порушення, а саме: на прилеглій території виявлено невидалені сухі аварійні гілки, чим порушено п. 4.14, 7.2 «Правил благоустрою території міста ОСОБА_3» (текстової частини) у новій редакції затверджених Рішенням Одеської міської ради № 1631-VI від 23 грудня 2011 року. Позивач вважає вищевказану постанову такою, що не ґрунтується на обєктивних обставинах, суперечить дійсним обставинам, тому має бути скасована. Крім того, позивач зазначає, що був орендатором приміщення, що розташоване в багатоквартирному житловому будинку по вул. Польська, 16, проте ніколи не була балансоутримувачем зелених насаджень, що перебувають на прилеглій до багатоквартирного будинку території.

Представник позивача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 25.02.2016 року) у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи на підставі наявних матеріалів та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що 12.11.2015 року інспектором КП «Міськзелентрест» складено протокол №004169 серії ОМР-КП/МЗТ про адміністративне правопорушення за ст.. 152 КУпАП, за яким вказано про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.. 152 КУпАП, а саме 12.11.2015 року о 11.30 год. за адресою м. Одеса, вул.. Польська,16, на території прилеглій до магазину «Coffe tea», виявлено невидалене сухе аварійне гілля, що є порушенням п. п. 4.14, 7.2 «Правил благоустрою території міста ОСОБА_3» (текстової частини) у новій редакції затверджених Рішенням Одеської міської ради № 1631-VI від 23 грудня 2011 року.

30.11.2015 року адміністративною комісією виконавчого комітету ОМР було винесено постанову №14754 у справі про адміністративне правопорушення, за якою позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.. 152 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 1700, 00 грн.. У постанові також стоїть відмітка про відправлення 04.12.2015 року копії постанови позивачу.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин строк, встановлений законом, може бути поновлений. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду.

Тому, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом, оскільки причину пропуску такого строку вважає поважною.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 10 КУпАП вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Так, у відповідності до ст. 152 КпАП України, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає, вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у відповідності до ст. 278 КпАП України при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Разом з тим, згідност.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до ст.. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно постанови адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської Ради №1474 від 30.11.2015 р. на ОСОБА_1 був накладений штраф у розмірі 1700 гривень за порушення п. 4.14, 7.2. «Правил благоустрою території міста ОСОБА_3», затверджених Рішенням ОМР № 1631-VI від 23.12.2011р., тобто не видалено сухі аварійні гілки на прилеглій території.

Суд вважає, що вказана постанова була прийнята з порушенням процедури розгляду справи про притягнення осіб до адміністративної відповідальності та без урахуванням обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи.

У порушення вимог ст. 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутності правопорушника, через що він не був підписаний позивачем, останній був позбавлений можливості подати пояснення і зауваження щодо змісту правопорушення, а також викласти мотиви у разі свого відмовлення від підписання протоколу. Позивачу не було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 268 КпАП України.

У постанові про притягнення ОСОБА_1 відсутні посилання на докази, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, не зазначені обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність правопорушника, при визначенні міри адміністративного стягнення не враховано те, що Позивач до цього часу жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, не враховано майновий стан Позивача, співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, яке могло бути вчинено лише внаслідок необізнаності, малозначності скоєного. Крім того, з тексту постанови не вбачається чи приймала участь ОСОБА_1 в розгляді адміністративної справи, чи була вона належним чином повідомлена про час та місце її розгляду, чи роз'яснювались передбачені КУпАП її права та обов'язки. Відсутність таких обставин є порушенням ст.268 КУпАП, а саме прав позивача в цілому та не вирішення з боку адміністративної комісії при підготовці до розгляду справи необхідних питань визначених ст.278 КУпАП.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 року встановлено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 N 105 , який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 р. за N 880/12754. Відповідно до п. 3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України - до об'єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать, зокрема - зелені насадження прибудинкової території.

У відповідності до розділу 5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України визначає утримання об'єктів благоустрою зеленого господарства. Відповідно до п. 5.1 та п. 5.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України визначають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об'єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об'єкта.

Таким чином, особою відповідальною за забезпечення утримання у належному стані обєкта благоустрою по вул. Польська, 16 є відповідний балансоутримувач або залучене на конкурсних засадах підприємство, проте ніяк не позивач по справі. Як вбачається з наданого позивачкою акту передання-приймання приміщення від 31.10.2015 року (а.с.8) ОСОБА_1 була орендарем приміщення у жилому будинку за адресою м. Одеса, вул.. Польська, 16, та орендувала вказане приміщення лише до 31.10.2015 року. Крім того, зі спірної постанови не вбачається та не зазначено, на якій саме території знайдено гілля, на якій відстані від магазину позивачки. З постанови неможливо встановити, що саме позивачка є відповідальною за прибирання невидалених сухих гілок.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що адміністративною комісією при розгляді даної адміністративної справи не були у повному обсязі досліджені обставини події, не дана належна оцінка доказам винності позивача, а тому прийнято хибне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.. 152 КУпАП. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не було виконане всебічне, повне і об'єктивне з'ясування усіх обставин.

Представником відповідача суду не було надано жодного доказу, який би спростовував твердження позивача та підтверджуючого законність та обґрунтованість постанови, що оскаржується.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснила витрати по сплаті судового збору на суму 487,20 грн. квитанція № 14786148 від 14.12.2015 року. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 17, 19, 70,71, 102,103,159, 160, 162, 163, 167, 256 КАС України, ст 152, 251, 256, 268, 275-289, 293 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради в особі адміністративної комісії про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради в особі адміністративної комісії про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської Ради у справі про адміністративне правопорушення № 1474 від 30.11.2015 р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 гривень.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн.. 20 коп..

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10-ти днів з дня її оголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.В. Домусчі

15.03.2016