Справа № 802/156/16-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

16 березня 2016 р. Справа № 802/156/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Демченка А.М.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Чепернатої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_3

до відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції головного управління юстиції у Вінницькій області

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області

про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою суду 29.02.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач поштою отримала рекомендованого листа з постановою про відкриття виконавчого провадження №49798454 від 15.01.2016 про стягнення коштів в сумі 1738,80 грн. і вважає, що дана постанова винесена з порушенням Закону України "Про виконавче провадження", а тому ОСОБА_3 звернулась з адміністративним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечувала, посилаючись на письмові заперечення подані через відділ прийому суду 24.02.2016 та пояснення (а.с. 16-17).

Представник третьої особи управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с. 45). В матеріалах справи міститься заява, в якій управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області просить розглядати справу без їхньої участі.

Відповідно до ч.2. ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

25.12.2015 державним виконавцем повернуто виконавчий лист №2а/0270/3021/12 від 16.06.2014 за п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" так як у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ч. 5 ст. 47 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. В цій постанові про повернення виконавчого документа стягувачу №48295058 від 25.12.2015 (яка не оскаржувалась ОСОБА_3.) вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 25.12.2016.

Виконавчий лист повторно пред'явлено до виконання 11.01.2016. Таким чином, на адресу відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управлінню юстиції надійшов виконавчий лист №2а/0270/3021/12 від 16.06.2014 за вих.№3/09-19/09 від управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПФУ у Тульчинському районі у сумі 1738,80 грн. повторно.

В судовому засіданні з'ясовано, що 13.01.2016 виконавчий лист №2а/0270/3021/12 від 16.06.2014 передано на виконання державному виконавцю.

15.01.2016 державним виконавцем Чепернатою О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі ст. 18 та п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", так як виконавчий документ відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

ОСОБА_3 в позовній заяві зазначила, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржников і копію постанови отримала 10.02.2016, а згідно з відмітками на конверті примірник постанови їй направлено 03.02.2015, чим порушено строк визначений ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Представник відповідача повідомила, що боржник ОСОБА_3 була письмово повідомлена про відкриття виконавчого провадження згідно вих. №145/3-26 від 15.01.2016 року та повторно повідомлена 05.02.2016 вих. №313/3-26.

Судом досліджено копію реєстрів вихідної кореспонденції ВДВС Тульчинського РУЮ за січень 2016 року (а.с. 18-19), в даному реєстрі пунктом 44 зазначена ОСОБА_3

Суд вважає, що відповідачем здійснено усі передбачені вимогам чинного законодавства вимоги щодо повідомлення позивача.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 22 Закону визначає строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, частина 1 зазначає, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 частини 1 ст. 23 Закону встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 25 Закону передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом (п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону).

З огляду на наведене, суд зазначає, що при відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а/0270/3021/12 від 16.06.2014 та винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №49798454 від 15.01.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Чепернатою О.В. були наявні всі правові підстави.

А, тому суд вважає, що не було пропущено строків звернення виконавчого документа до виконання, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№49798454 від 15.01.2016, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено суду правомірність своїх дій та прийняття відповідних рішень у повному обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №49798454 від 15 січня 2016 року відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар