Справа № П/811/668/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/668/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2016 року

справа № П/811/668/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі № П/811/668/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» до Кіровоградської митниці ДФС про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феросистема» звернулось до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення "Про коригування митної вартості товарів" від 07.02.2014 року №901000003/2014/000017/2.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що ненадання декларантом всіх документів, необхідних для перевірки заявленої митної вартості товарів та митного оформлення, та наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та неузгодженостей об'єктивно зумовлювало виникнення у митного органу сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості, а відтак, відповідачем правомірно скориговано митну вартість товару та винесено оскаржуване рішення "Про коригування митної вартості товарів" від 07.02.2014 року №901000003/2014/000017/2.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феросистема», не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2014 року, адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» залишено без задоволення, оскаржувану постанову – без змін.

В ухвалі Вищого адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» задоволено частково, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції зазначив про неповне з’ясування судом апеляційної інстанції обставин справи в частині посилань митного органу на розбіжності у вагових характеристиках ввезеного декларантом товару, що не відповідає вимогам ст.159 КАС України.

Сторони по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

Колегією суддів у відповідності до ст.55 КАС України здійснено процесуальну заміну відповідача з Кіровоградської митниці Міндоходів та Кіровоградську митницю ДФС.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Феросистема" зареєстроване 04.02.2009 року Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради Кіровоградської області як юридична особа (а.с.44-46).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Феросистема" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Урал – Союз" (Росія) укладено зовнішньоекономічний контракт від 28.06.2013 року № УС-ФС/2013-D, відповідно до якого ТОВ "Урал – Союз" зобов'язався продати ТОВ "Феросистема" товар: ферохром марки ФХ850А у кількості 20,150 умовних тон +/- 5% за 1370 доларів США за одну умовну тону (а.с.20-25).

07.02.2014 року Кіровоградською митницею Міндоходів з метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованих товарів та у зв'язку зі спрацюванням автоматизованої системи аналізу та управління ризиками направлено запит до м/п "Кіровоград-Центральний" Кіровоградської митниці із зазначенням необхідності здійснити додаткову перевірку правильності застосування декларантом методу визначення митної вартості товару та рівня митної вартості товару (а.с.55).

Також, декларанту ТОВ “Феросистема” для підтвердження заявленої митної вартості, було запропоновано надати додаткові документи, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом 07.02.2014 року на зворотному боці першого аркушу декларації митної вартості від 07.02.2014 року №901050000/2014/001096 здійснено запис про ознайомлення з пропозицією митного органу надати додаткові документи та зазначено, що додаткові документи відсутні та що консультації з митним органом проведено (а.с.56-57).

З урахуванням положень ст. 54 Митного кодексу України та на підставі інформації, яка міститься в ПІК “Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України” бази даних ЄАІС ДМСУ, відповідачем скориговано митну вартість товару згідно ст. 64 Митного кодексу України (за резервним методом) на рівні - 1,8467 доларів США за кг. Загальна митна вартість товару за митною декларацією склала 36 010,65 доларів США.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеного вбачається, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються і положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до абз.1 ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч.7 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відмовляючи у задоволенні позову, та на підтвердження висновків щодо правомірності рішення митного органу суд першої інстанції послався на наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та неузгодженостей, що об'єктивно зумовлюють виникнення у митного органу сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів.

Між тим, суд апеляційної інстанції, дослідивши спірне рішенні митного органу від 07.02.2014 року №901000003/2014/000017/2, зазначає, що у ньому зазначено дві підстави для сумніву у задекларованій вартості, а саме: наявність відомостей про вищу ціну митних оформлень аналогічного товару та розбіжності у поданих декларантом документах в частині вагових характеристик товару.

Суд першої інстанції також зазначив, що ТОВ «Феросистема» було заявлено митну вартість ферохрому ФХ 850 А нижчу, ніж вартість ідентичних і подібних товарів по митним оформленням, проведеним органами доходів і зборів України в митному режимі «імпорт» за останні 90 днів.

Однак, враховуючи положення ст.53 Митного кодексу України, що приведені вище, наведена підстава не відповідає приписам вказаної норми, а відтак не дає митному органу права витребування додаткових документів та визначення митної вартості товару.

Проте, суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення декларанта з цього приводу.

Так, згідно з комерційною пропозицією (прайс - листом) № 04 від 10.01.2014 року ТОВ «Феросистема» було запропоновано ціну у 1370 доларів СІЛА за одну умовну тону, на підставі комерційної пропозиції було складено Специфікацію (додаток до контракту) № 5 від 13.01.2014 року.

На підставі Специфікації (додаток до контракту) № 5 від 13.01.2014 року був виставлений попередній інвойс (PRO FORMA INVOICE) № 5 від 13.01.2014 року на суму 27 605,50 доларів СІНА.

На підставі PRO FORMA INVOICE № 5 ТОВ «Феросистема» було здійснено платіж, що підтверджено платіжним дорученням № 29 від 15.01.2014 року.

На адресу ТОВ «Феросистема» від ООО «УРАЛ-СОЮЗ» було відвантажено згідно INVOICE № 012401 від 24.01.2014 року 19,500 метричних тон, або 19,744 умовних тон. Перехід від умовних тон до метричних обумовлюється пунктом 3.2 Специфікації 5 і розраховується на підставі сертифікату якості виробника (Сертифікат № 418726 від 24.01.2014 року).

За сертифікатом якості вміст хрому у сплаві Сг=60,750 % отже перехід згідно п.3.2 буде мати вигляд: (19,500*60,750)/60=19,744.

Щодо посилань митного органу на ненадання декларантом всіх документів, необхідних для перевірки заявленої митної вартості товарів та митного оформлення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, в рішенні про коригування митної вартості товарів № 901000003/2014/000017/2 від 07.02.2014 року митний орган зазначив про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару тощо.

В той же час, ТОВ «Феросистема» при декларуванні ферохрому ФХ 850 А до вантажної митної декларації № 901050000.2014.001096 від 07.02.2014 року, по якій було відмовлено у випуску товарів, було додано комерційну пропозицію (прайс - лист) від 13.01.2014 року за № 5-13-ВНС-11, за якою Відкрите акціонерне товариство «Челябинський електрометалургійний комбінат» (виробник ферохрому) пропонує ТОВ «Феросистема» ферохром ФХ 850 А за ціною 1350 долл. США за 1 тону. Тобто за ціною, що на 20 дол. США є меншою ніж пропозиція ООО «Урал Союз».

Відповідно до ч.7,8 ст. 55 Митного кодексу України встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Митне оформлення поставленого товару було здійснено шляхом надання гарантії з боку ТОВ «Феросистема».

Керуючись ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України 13.02.2014 року ТОВ «Феросистема» за вих. № 16/01-2 на адресу Кіровоградської митниці Міндоходів було направлено листа про визнання митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 901000003/2014/000017/2 від 07.02.2014 року. До листа було додано копію комерційної пропозиції (прайс листа) постачальника № 5-13- ВНС-11/018 від 13.01.2014 року, витяг з сайту ДП «Держзовнішінформ», Огляд Українського світового ринку на 26.12.2013 року та на 31.01.2014 року, а також інші документи в обґрунтування заявленої митної вартості ферохрому марки ФХ 850 А.

Листом від 18.02.2014 року за № 456/11-70-52-27 Кіровоградська митниця Міндоходів відмовила ТОВ «Феросистема» в скасуванні рішення по коригування митної вартості № 901000003/2014/000017/2 від 07.02.2014 року мотивуючи свої дії тим, що декларантом не надано прейскурант (прайс - лист) виробника товару.

Проте, такі зауваження митниці не відповідає обставинам справи, оскільки названий прайс - лист був поданий одночасно з митною декларацією.

Між тим, колегія суддів зауважує, що витребувані Митницею документи (каталоги, прейскуранти, специфікації виробника товару; висновки експертних або біржових організацій) за своїм змістом не можуть стосуватися ваги товару та не можуть пояснити перелічені розбіжності. За обставин, коли зміст наведених розбіжностей не доведений до відома декларанта, їх усунення останнім не вбачається можливим.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товару від 07.02.2014 року №901000003/2014/000017/2, посилаючись на ненадання декларантом всіх документів, необхідних для перевірки заявленої митної вартості товарів та митного оформлення, та наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та неузгодженостей, що об'єктивно зумовлювало виникнення у митного органу сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості ввезеного товару.

На підставі зазначеного, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» слід задовольнити, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року скасувати, прийнявши нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» – задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі № П/811/668/14 – скасувати.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці Міндоходів «Про коригування митної вартості товарів» від 07.02.2014 року №901000003/2014/000017/2.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу – з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 21.03.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун