Справа № 813/386/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року 11 год. 05 хв. Справа № 813/386/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бігуна Н.Т.,

представника відповідача - Лецюк Г.І.,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо нездійснення реєстрації у системі обліку публічної інформації Головного територіального управління юстиції у Львівській усіх документів, що знаходяться у Головному територіальному управлінні юстиції у Львівській області (отриманих або створених ним в процесі виконання своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, а також тих, які знаходяться у його володінні);

-зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Львівській області зареєструвати у системі обліку публічної інформації Головного територіального управління юстиції у Львівській області усі документи, що знаходяться у нього (отримані або створені ним в процесі виконання своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, а також тих, які знаходяться у його володінні).

Ухвалою суду від 17.02.2016 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду. В судовому засіданні 15.03.2016 року відповідно до положень ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.11.2015 року звернулася до Урядового контактного центру із зверненням, в якому просила вжити заходів для внесення до системи обліку публічної інформації Головного територіального управління юстиції у Львівській області відомостей про її скаргу від 25.08.2015 року та лист Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 28.09.2015 року №К-813/02.2. Проте, отримала відповідь, за підписом начальника управління юстиції, від 04.02.2016 року №К-396/02.2 з повідомленням про те, що звернення громадян викладені в письмовій або усній формі (зауваження), заяви (клопотання) і скарги не відносяться до інформації, яку необхідно оприлюднювати у системі обліку документів, що знаходяться у суб'єктів владних повноважень. Відтак, позивач вважає таку відмову Головного територіального управління юстиції у Львівській області протиправною та такою, що порушує її право на доступ до публічної інформації.

Позивач в судове засідання не прибула, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях, в яких зазначає про те, що позивачу було надано відповідь в межах компетенції та роз'яснено порядок реєстрації та розгляду звернень даної категорії. Окрім того, вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки Закон України «Про доступ до публічної інформації» не передбачає оприлюднювати звернення громадян викладені в письмовій або усній формі (зауваження), а заяви (клопотання) і скарги не відносяться до інформації, яку необхідно оприлюднювати у системі обліку документів, що знаходяться у суб'єктів владних повноважень. Відтак, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

25.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася до в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області зі скаргою на незаконні, на її думку, дії державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області Бірака Є.В. при реєстрації ним права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

28.09.2015 року, на скаргу ОСОБА_2, начальником управління юстиції було надано відповідь за вих.№ К-813/02.2, зміст якої зводиться до того, що Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, перевіривши повноту поданих заявником документів згідно п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, не виявило підстав для прийняття державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області Біраком Є.В. рішення про відмову у реєстрації права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

26.11.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Урядового контактного центру із зверненням, зареєстрованим за номером КА-4427004, в якому просила вжити заходів для внесення до системи обліку публічної інформації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, розміщеної за електронною адресою: https://publinfo.minjust.gov.ua/lviv/index.php, відомостей про її скаргу від 25.08.2015 року та лист Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 28.09.2015 року №К-813/02.2.

04.02.2016 року на звернення ОСОБА_2 начальником управління юстиції було надано відповідь за вих.№ К-396/02.2, в якій зазначено про те, що звернення громадян викладені в письмовій або усній формі (зауваження), заяви (клопотання) і скарги не відносяться до інформації, яку необхідно оприлюднювати у системі обліку документів, що знаходяться у суб'єктів владних повноважень. Окрім того, вказано, що відповідні звернення громадян розглядаються відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а не Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядуванн, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5. 10 Положення про Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 2011 року за №759/19497, зі змінами та доповненнями, Головне територільне управління юстиції у Львівській області організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, пов'язаних з роботою підвідомчих органів та установ юстиції, виявляє та усуває причини, що породжують обґрунтовані скарги громадян.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про звернення громадян» скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 20 Закону - звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Окрім того, відповідно до Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, затверджену наказом Міністерства юстиції України 18.03.2004 року № 26/5, зі зімнами та доповненнями ( надалі - Інструкція), усе листування щодо звернень громадян ведеться за індексами, присвоєними під час реєстрації. Відповіді на звернення громадян надсилаються на службових бланках органу чи установи юстиції, за підписом керівника.

Індекс письмової відповіді складається з реєстраційного індексу та номера справи (за номенклатурою), до якої підшивається пропозиція, заява або скарга разом з документами щодо їх вирішення.

Документи й листування щодо звернень громадян у всіх органах та установах юстиції з часу надходження їх до загального відділу (канцелярії) і до передачі в архів централізовано зберігаються в їхньому загальному відділі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до Урядового контактного центру із зверненням, в якому просила вжити заходів для внесення до системи обліку публічної інформації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, розміщених за електронною адресою: https://publinfo.minjust.gov.ua/lviv/index.php, відомостей про її скаргу від 25.08.2015 року та лист Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 28.09.2015 року №К-813/02.2.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь - яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні , юридичні особи, обєднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень, розпорядники інфомації, структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до пубічної інформації.

Стаття 15 Закону вказує на те, що розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати:

1)інформацію про організаційну структуру, місію, функції, повноваження, основні завдання, напрями діяльності та фінансові ресурси (структуру та обсяг бюджетних коштів, порядок та механізм їх витрачання тощо);

2)нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності;

3)перелік та умови отримання послуг, що надаються цими органами, форми і зразки документів, правила їх заповнення;

4)порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень розпорядників інформації, дій чи бездіяльності;

5)інформацію про систему обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник;

51)перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних;

6)інформацію про механізми чи процедури, за допомогою яких громадськість може представляти свої інтереси або в інший спосіб впливати на реалізацію повноважень розпорядника інформації;

7)плани проведення та порядок денний своїх відкритих засідань;

8)розташування місць, де надаються необхідні запитувачам форми і бланки установи;

9)загальні правила роботи установи, правила внутрішнього трудового розпорядку;

10)звіти, в тому числі щодо задоволення запитів на інформацію;

11)інформацію про діяльність суб'єктів владних повноважень, а саме про:

їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв'язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти;

прізвище, ім'я та по батькові, службові номери засобів зв'язку, адреси електронної пошти керівника органу та його заступників, а також керівників структурних та регіональних підрозділів, основні функції структурних та регіональних підрозділів, крім випадків, коли ці відомості належать до інформації з обмеженим доступом;

розклад роботи та графік прийому громадян;

вакансії, порядок та умови проходження конкурсу на заміщення вакантних посад;

перелік та умови надання послуг, форми і зразки документів, необхідних для надання послуг, правила їх оформлення;

перелік і службові номери засобів зв'язку підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, та їх керівників, крім підприємств, установ та організацій, створених з метою конспірації, оперативно-розшукової або контррозвідувальної діяльності;

порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, їх дій чи бездіяльності;

систему обліку, види інформації, якою володіє суб'єкт владних повноважень;

12)іншу інформацію про діяльність суб'єктів владних повноважень, порядок обов'язкового оприлюднення якої встановлений законом.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Невідкладному оприлюдненню підлягає будь-яка інформація про факти, що загрожують життю, здоров'ю та/або майну осіб, і про заходи, які застосовуються у зв'язку з цим.

Стаття 18 Закону вказує на те, що обов'язковій реєстрації в системі обліку підлягають документи, які створені в процесі діяльності та знаходяться у суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» не передбачає оприлюднювати звернення громадян, викладені в письмовій або усній формі (зауваження), заяви (клопотання) чи скарги, оскільки такі не відносяться до інформації, яку потрібно оприлюднювати у системі обліку документів, що знаходяться у суб'єктів владних повноважень. Головне територіальне управління юстиції у Львівській області діє на підставі вищезазначеного Положення, при надходженні звернень від юридичних та фізичних осіб, такі реєструються у спосіб передбачений Інструкцією та надається відповідь у відповідності до Закону України «Про звернення громадян».

А тому, твердження позивача щодо нездійснення відповідачем реєстрації у системі обліку публічної інформації усіх документів, що знаходяться у нього, суд до уваги не бере, оскільки такі є необґрунтованими та спростовуються положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, суд звертає увагу на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 є не конкретними, остання не зазначає, які саме її права та інтереси порушено, а натомість просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції щодо нездійснення реєстрації у системі обліку публічної інформації усіх документів, що знаходяться у володінні відповідача.

Також, щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача зареєструвати у системі обліку публічної інформації Головного територіального управління юстиції у Львівській області усі документи, що знаходяться у нього (отримані або створені ним в процесі виконання своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, а також тих, які знаходяться у його володінні), суд зазначає наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України 21.10.2010 № П-278/10.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на зазначене, виконання повноважень, які покладені на Головне територіальне управління юстиції, за своєю правовою природою, є його виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеної посадової особи та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога зобов'язального характеру суперечить повноваженням адміністративного суду та не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 158, 160-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 21.03.2016 року.

Суддя Сакалош В.М.