Справа № 2-а-70/10
Суддя: Феськов П. В.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а-70/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі Мельничук Т.Ю.

за участю: позивача, представника відповідача головного спеціаліста - юрисконсульта ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення суб»єкта владних повноважень у відмові виплати доплати до пенсії як соціальної допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення суб»єкта владних повноважень у відмові виплати доплати відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначив, що має статус «дитини війни». Статтею 6 зазначеного закону передбачена доплата до пенсії в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Протягом 2006-2008 років як «дитина війни», доплату до пенсії не отримував. Вважає, що ненарахування та невиплата йому соціальної допомоги є протиравною і такою, що суперечить Конституції та законам України. Сума державної соціальної допомоги, що доплачується до пенсії, відповідно до ЗУ Про соціальний захист дітей війни за 2006-2008 роки складає 3891,90 грн. Просить суд визнати поважною причину пропуску процесуальних строків звернення до суду і поновити їх з 01.01.2006 року, зобовязати відповідача нарахувати і виплатити йому недоплачену до пенсії, як дитині війни, державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 3891,90 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві

Представник відповідача ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі просив відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених в письмовому запереченні, додатково пояснивши, що дія статті 6 Закону України Про Державний Бюджет на 2006-2008 роки» була зупинена, не було приведено у відповідність інші закони та нормативно-правові акти України, а тому відсутній правовий механізм нарахування та проведення доплат. Крім того в державному бюджеті на 2006 -2008 роки не передбачено видатків на виконання рішень судів про стягнення доплат.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 народився 20.07.1945 року ( а.с.8), є пенсіонером. Відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус «дитини війни» (а.с.5)

У звязку з цим позивач відповідно до ст. 6 названого Закону, має право на отримання доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Вказані обставини підтверджені ксерокопією паспорта позивача (а.с.8), тимчасовою довідкою № 676 від 27.02.2009 року (а.с.5), про що не заперечує і відповідач.

Позивачу ОСОБА_3 за 2006-2008 роки доплата до пенсії відповідно до названого закону не виплачувалася, що є порушення конституційних прав позивача.

Спір підлягає вирішенню на підставі ч.2 ст.19, ч.З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, згідно з якими, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі коли закон, який був чинний до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії «дітям війни», встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 19 грудня 2006 року « дітям війни пенсії.., підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком ».

Згідно ст..7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Що стосується вимог позивача про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду, суд не вбачає пропущення позивачем стороку звернення до суду за захистом свого права , щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Стосовно позовних вішог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2006 рік.

Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року дію ст..6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році доплати до пенсії, встановлені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни запроваджені не були.

Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було підстав нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , Оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені. Таким чином, вимоги за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з 09.07.2007 року.

Що стосується вимог позивача за 2008 рік.

Відповідно до п.п.41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції.

« Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.»

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу І, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, в розмірі передбаченому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп.41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

З 22.05.2008 року відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Аналіз наведеного закону і обставин справи, дають суду підстави для висновку, що соціальні права ОСОБА_3 на отримання доплати до пенсії як особи, що має статус «дитини війни» на 30 відсотків, порушені, а тому підлягають захисту в судовому порядку шляхом часткового задоволення його позову. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача у визначеній ОСОБА_3 грошовій сумі, не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функції здійснення перерахунку та нарахування до пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження. Обовязок нарахування доплати до пенсії позивачу, в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України покладено на ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області за місцем проживання позивача.

Щодо формулювання позовних ввимог

Як вбачається з прохальної частини позову, ОСОБА_3 просить суд зобов»язати ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області нарахувати на його користь недоплачену йому як «дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу з 2006-2008 роки в сумі 3891,90 грн., але не ставить вимоги про визнання дій відповідача протиправними. Проте зміст позовних вимог стосується оскарження та визнання протиправним дій відповідача при здійсненні ним владних управлінських функцій, щодо доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Тобто, із змісту позовної заяви та заперечень відповідача вбачається, що в даному спорі фактично оскаржується бездіяльність територіального управління Пенсійного фонду України щодо відмови в нарахуванні зазначеної доплати до пенсії. В даному випадку з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає необхідним застосувати ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог та задовольняючи позов в цій частині, визнати бездіяльність даного управління - протиправною.

Суд критично оцінює та не бере до уваги заперечення відповідача, оскільки органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, Закону України «Про Державний Бюджет на 2007 рік», Закон України «Про Державний Бюджет на 2008 рік», ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6 14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_3 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»

Зобовязати ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Млинівському районі Рівненської області здійснити нарахування щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_3 встановленої ст. 6 Законом України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з розрахунку встановленого ч. 1 с.28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відп виплати:

-за 2007 рік за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року;

-за 2008 рік з 22.05.2008 року по 31 грудня 2008 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 Федоровичу- відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяві про апеляційне оскарження.

Суддя: П.В.Феськов