Справа № 820/9034/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/49608/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківського апеляційного господарського суду про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Харківського апеляційного господарського суду, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати їй вихідної допомоги у відповідності до статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зобов'язати Харківський апеляційний господарський суд нарахувати та виплатити вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, з розрахунку місячної заробітної плати за період з червня 2013 року по березень 2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, а за справою ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 працювала суддею Харківського апеляційного господарського суду.

22 січня 2014 року позивач подала до Верховної Ради України та Вищої ради юстиції заяву про відставку у зв'язку з наявністю необхідного стажу роботи, встановленого Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Вищої ради юстиції №46/0/15-15 від 18 червня 2015 року було вирішено внести подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Харківського апеляційного господарського суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

16 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Постанову №636-VIII, якою, зокрема, у зв'язку з поданням заяви про відставку звільнено ОСОБА_2 з посади судді Харківського апеляційного господарського суду.

Наказом в.о. голови Харківського апеляційного господарського суду від 03 серпня 2015 року №39-к суддю Кравець Т.В. відраховано зі штату Харківського апеляційного господарського суду 05 серпня 2015 року.

Вважаючи свої права порушеними у зв'язку із невиплатою Харківським апеляційним господарським судом вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй таку допомогу, з розрахунку місячної заробітної плати за період з червня 2013 року по березень 2014 року.

Відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді з посади органом, що його обрав або призначив, є подання суддею заяви про відставку.

Згідно зі статтею 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Частиною 6 статтею 111 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на час звільнення ОСОБА_2 з посади судді та відрахування її зі штату Харківського апеляційного господарського суду, набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 01 квітня 2014 року, в якому відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року виключено статтю 136, яка передбачає виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою.

Рішення щодо неконституційності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» в частині виключення статті 136 із Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Конституційним Судом України не приймалося.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи з приписів частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в даному випадку до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача (16 липня 2015 року).

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013 висловив думку, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю. У зв'язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визначати її розмір.

Таким чином, колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій було правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки Харківський апеляційний господарський суд під час відрахування позивача зі свого штату діяв з дотриманням вимог, передбачених Конституцією та законами України, а тому правомірно не здійснив їй нарахування та виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківського апеляційного господарського суду про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя М.М. Заїка

судді: А.Ф. Загородній

В.М. Кочан