Справа № 760/10803/15-а
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/439/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козленко Г. О.

при секретарі - Слободянюк А. К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №7 від 09.01.2014, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №7 від 09.01.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 01.10.2013 року між ТОВ «Алірі» та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» був укладений Договір про виконання ремонтних робіт в приміщенні відділення АТ «Сбербанк Росії» за адресою: м. Южноукраїнськ, пр. Леніна,4, Договір № 27-11-13 від 27.11.2013 року щодо виконання робіт з розробки та передання на умовах передбачених Договором виконавчої документації по приміщення та Договір № 28-11-13 від 28.11.2013 року щодо виконання робіт з розробки та передання на умовах передбачених цим Договором робочого проекту силового електрообладнання та електроосвітлення приміщення.

24.12.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», за результатами якої був складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил.

09.01.2014 року на підставі даного Акту Інспекцією відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 7 по справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно з п. 9, п. 10, п. 11, п. 13, п. 14 Постанови Кабінету міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 « Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» уповноважена посадова особа інспекції складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акту перевірки такого суб'єкта містобудування. У разі вчинення одним суб'єктом містобудування двох або більше правопорушень у сфері містобудівної діяльності протокол складається стосовно кожного правопорушення окремо.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягується до адміністративної відповідальності, а також свідками.

Дані вимоги відповідачем дотримані не були, так як протокол про адміністративне правопорушення позивачу не вручався, своїх пояснень він надати не зміг, як і заперечити обставини, викладені в ньому.

Всупереч вимогам п.п.16,17 Порядку позивач не був повідомлений про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням його п.8, згідно з яким справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.

Позивач вважає розгляд справи в його відсутності та без повідомлення про її розгляд свавіллям з боку відповідача, як органу державної влади.

Пунктом 19 Порядку встановлено, що доказами справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Виходячи з вище викладеного, а також з відсутності встановлених доказів про правопорушення з його боку, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним.

13.07.2015 року судом було отримано клопотання відповідача в якому, зокрема, зазначено, що відповідно до Постанови КМУ від 23.04.2014 року № 150 «Про питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інстпекції», Постанови КМУ від 09.07.2014 року № 294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» та наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Щодо діяльності Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області», Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного, як територіальний підрозділ Державної архітектурно-будівельної інспекції України у зв'язку із ліквідацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Судом розглянуто клопотання відповідача від 13.07.2015 року в частині правонаступництва та зроблено висновок про заміну сторони відповідача по справі із Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області на Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області.

Крім того, безпосередньо в позовній заяві, а також в окремому клопотанні від 13.10.2015 року представник позивача просив поновити позивачеві строки звернення до суду. Аргументи представника позивача зводяться до того, що позивач не був присутній при проведені перевірки, складанні протоколу та розгляду адміністративної справи, постанову про накладення адміністративного стягнення отримав лише 08.06.2015 року у відповідь на адвокатський запит, а про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався 20.05.2015 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, представник позивача вказує на неможливість встановлення, що дійсно було направлено відповідачем поштовим відправленням №562, з тих причин, що опису вкладення, чи іншого документа, що міг би підтвердити саме відправлення постанови №7 від 09.01.2014 року відповідачем до суду не надано. Також представник позивача вказує, що підпис явно не відповідає підпису позивача, а також на те, що поштове відправлення №562 було направлено на адресу АДРЕСА_2, тоді як за цією адресою позивач ніколи не проживав та кореспонденцію на своє ім'я там ніколи не отримував.

Виходячи з викладених обставин, представник позивача просить визнати причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду визнати поважними, строк звернення до суду поновити, а позов задовольнити в повному обсязі.Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представник позивача подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Відповідач свого представника до суду не направив, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте в клопотанні від 13.07.2015 року представником відповідача було зазначено про необхідність залишення позову без розгляду через пропуск строків звернення до суду. Представник відповідача у клопотанні вказував, що позивачем 17.02.2014 року було отримано оскаржувану постанову №7 від 09.01.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №562. Справу просив розглядати за своєї відсутності.

Судом розглянуто клопотання представників позивача та відповідача та суд прийшов до висновку про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1. ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, окремим документом викладаються ухвали з питань: залишення позовної заяви без руху; повернення позовної заяви; відкриття провадження в адміністративній справі; об'єднання та роз'єднання справ; забезпечення доказів; визначення розміру судових витрат; продовження та поновлення процесуальних строків; передачі адміністративної справи до іншого адміністративного суду; забезпечення адміністративного позову; призначення експертизи; виправлення описок і очевидних арифметичних помилок; відмови в ухваленні додаткового судового рішення; роз'яснення постанови; зупинення провадження у справі; закриття провадження у справі; залишення позовної заяви без розгляду.

Окремим документом можуть викладатися також ухвали з інших питань, які вирішуються під час судового розгляду.

Статтею 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання. Ухвала суду про відмову в поновленні чи продовженні пропущеного процесуального строку може бути оскаржена особами, які беруть участь у справі. Правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду, а тому суд звертає увагу, що оформлення ухвали окремим документом в даному випадку процесуальним законом не вимагається.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем на ім'я позивача на адресу: АДРЕСА_2 було направлено рекомендоване поштове відправлення №562. Відповідно до відмітки на поштовому відправленні, останнє було отримано 17.02.2014.

Слід відмітити, що суд критично ставиться до наданого відповідачем до суду поштового відправлення №562. На підтвердження отримання повідомлення іншою, аніж позивач особою свідчить те, що поштове відправлення №562 направлялось на адресу АДРЕСА_2. Відповідно до пояснень представника позивача, а також паспортних даних позивача, останній за вищевказаною адресою не проживав, доказів, що свідчили б про отримання позивачем кореспонденції на своє ім'я за вищевказаною адресою суду не надано. Відповідно до позначок в паспорті позивача місцем реєстрації останнього є АДРЕСА_1, по АДРЕСА_2 позивач ніколи не був зареєстрований.

Крім того, суд звертає увагу, що із повідомленням про вручення поштового відправлення №562 неможливо встановити його дійсного змісту, а саме неможливо встановити які саме документи містились у поштовому відправленні №562, ані опису вкладення до поштового відправлення, ані іншого документу, що дозволив би встановити дійсний зміст відправлення №562 відповідачем до суду не надано.

Стосовно позовних вимог, то вивчивши наявні у справі матеріали, дослідивши докази та провівши їх повну, об'єктивну та всебічну оцінку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п.п.9 - 14 Постанови Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 року «Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення в сфері містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності керівник структурного підрозділу інспекції, його заступники, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, або головний державний інспектор (далі - уповноважена посадова особа інспекції) складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Уповноважена посадова особа інспекції складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності).

У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа інспекції, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому.

Під час складання протоколу уповноважена посадова особа інспекції, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком.

Відповідно до ст.283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову в справі.

Судом встановлено, що позивач є працівником ТОВ «Алірі» та працює на посаді архітектора. 01.10.2013 року між ТОВ «Алірі» та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» був укладений Договір про виконання ремонтних робіт в приміщенні відділення АТ «Сбербанк Росії» за адресою: м. Южноукраїнськ, пр. Леніна,4, Договір № 27-11-13 від 27.11.2013 року щодо виконання робіт з розробки та передання на умовах передбачених Договором виконавчої документації та Договір № 28-11-13 від 28.11.2013 року щодо виконання робіт з розробки та передання на умовах передбачених цим Договором робочого проекту силового електрообладнання та електроосвітлення приміщення.

24.12.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», за результатами якої був складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил.

Зі змісту Акта перевірки слідує, що єдиною особою, щодо якої було проведено перевірку є Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії». Таким чином, діяльність позивача не була предметом перевірки, що не було спростовано відповідачем у його письмових поясненнях та надісланими до суду документами.

Однак, незважаючи на те, що діяльність позивача не була визначена як предмет перевірки, і за умов незалучення позивача до перевірки, як суб'єкта, що підлягає перевірці, відповідач в Акті перевірки встановив факти порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, і зокрема, ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та вимог Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2007 року № 903 «Про авторський нагляд та технічний нагляд під час будівництва об'єктів архітектури». Крім цього, в цей же день був винесений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

В цей же день, 24.12.2013 року, відносно позивача, на підставі вищесказаного Акта був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким проектна документація розроблена з порушенням вимог законодавства, будівельних норм та передана замовнику. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, відповідальність за ці дії передбачена ч.1 ст.96-1 КУпАП.

Ні протокол, ні припис, ні акт позивачу вручені не були.

09.01.2014 року на підставі даного Акту відповідачем відносно позивача була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача вбачається, що він був складений у його відсутності, пояснення з приводу виявлених порушень у нього не відбиралися, копія протоколу вручена не була, як і не роз'яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З точки зору ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає, що складений відповідачем Протокол не відповідає вимогам, викладеним у ст. 256 КУпАП, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з порушенням вимог закону.

Так, з постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення вбачається, що їх зміст ідентичний самому протоколу, і в них, як і в протоколах, не розкрито суть вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, а лише міститься посилання на норми законів у даній сфері, однак які саме порушення даних законів допущено позивачем, не відображено.

Суд вважає, що внаслідок допущених відповідачем порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, позивач був позбавлений можливості дати пояснення з приводу викладених у ньому порушень та спростувати їх, а також скористатися правами, наданими йому законом.

Крім того, в порушення вимог закону, за відсутності інформації про повідомлення позивача про час розгляду протоколу, відповідачем була розглянута справа про адміністративне правопорушення, за наслідками якого позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності. Судом також встановлено, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивачу вручена не була, ці документи ним отримана лише 08.06.2015 року у відповідь на адвокатський запит.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст.18, ч.2 ст.19 КАС України, справа розглядається місцевим загальним судам, як адміністративним судам, зокрема за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч.1ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1, 2 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

За ч. 1 ст. 1712 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Виходячи з викладеного вище, внаслідок повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді справи відповідач діяв всупереч вимогам закону, а тому за таких обставин оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 251, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 4, 7, 17, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №7 від 09.01.2014 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області № 7 від 09 січня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за ч.1 ст.96-1 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. О. Козленко