Справа № 826/19511/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 березня 2016 року № 826/19511/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КийБуд» з позовом Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи: Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кий Буд» (надалі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області про скасування рішення від 06.11.2014 №V-008/2014.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2015 провадження по справі №826/19511/14 закрито в порядку п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, а матеріали справи скеровані до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, головуючим по справі №826/19511/14 визначено суддю Качура І.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2015 справу №826/19511/14 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з огляду на протиправність рішення від 06.11.2014 №V-008/2014, зважаючи про що позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з огляду на необґрунтованість та безпідставність.

Треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечували та зазначали, що позивачем не вказано жодного припису закону, який був порушений при прийнятті рішення від 06.11.2014 №V-008/2014 та не зазначено у чому саме полягає порушення законних прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «КийБуд», з огляду про що у задоволенні позову просили відмовити.

Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Київської області явки повноважного представника до суду не забезпечила, про час, дату і місце проведення судового розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Матеріали справи свідчать, що 29.03.2012 року дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області за наслідком розгляду скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «КийБуд» про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_1, застосувала до вищевказаних адвокатів дисциплінарне стягнення у вигляді анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

26.04.2012 року кваліфікаційно-дисциплінарна комісії адвокатури Київської області приймаючи рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення дисциплінарної палати, вирішила повернути матеріали дисциплінарної справи за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КийБуд» відносно адвокатів на новий розгляд до дисциплінарної палати КДКА Київської області для уточнення додаткових обставин.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 30.08.2012 року, рішення дисциплінарної палати від 29.03.2012року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за порушення правил адвокатської етики та застосування до них дисциплінарного стягнення у вигляді анулювання адвокатського свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю - залишено без змін.

В подальшому, 05.12.2013 року до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла заява адвоката ОСОБА_2, у якій він просить відновити провадження за його скаргою на рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 30.08.2012 року про залишення без змін рішення дисциплінарної палати Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.03.2012 року про застосування до нього як адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

До скарги ОСОБА_2 додано копію скарги від 23.10.2012 року, подану до Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України про скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.03.2012 року та рішення КДКА Київської області від 30.08.2012 року. Прохання заявника про розгляд зазначеної вище скарги було мотивоване тим, що вказана скарга не була розглянута у встановленому порядку Вищою кваліфікаційною комісію адвокатури при Кабінеті Міністрів України.

Також, скаржником додано до заяви копію запиту Голови Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України Висоцького В.І. від 31.10.2012 року за №2612 до КДКА Київської області про витребування матеріалів розгляду дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2

Водночас, матеріали справи свідчать, що 24.02.2014 року до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури також надійшла заява адвоката ОСОБА_1 про перегляд та скасування аналогічних рішень. Скарга адвоката була мотивована тими ж обставинами. При цьому ОСОБА_1 в обґрунтування свого звернення зазначено, що 26.10.2012 року ним подано до Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України скаргу на рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.03.2012 року та рішення КДКА Київської області від 30.08.2012 року, яка не була розглянута. Зазначені твердження підтвердилися копією листа за підписом голови Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України Висоцького В.І. за № 2674 від 09.11.2012 року яким підтверджується вчинення підготовчих дій для розгляду поданої скарги.

Так, за результатами розгляду вказаних заяв, 06.11.2014 року рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №V-008/2014 скарги адвокатів були задоволені частково. Рішення КДКА Київської області від 30.08.2012 року про залишення без змін рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.03.2012 року було скасовано. Прийнято нове рішення яким відмовлено у притягнені до дисциплінарної відповідальності адвокатів з підстав пропуску строку для застосування до них дисциплінарного стягнення, а дисциплінарну справу закрито.

Категорична незгода з рішенням від 06.11.2014 року №V-008/2014 обумовила звернення позивача з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність може бути припинена рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а видане свідоцтво анульовано у випадках: засудження адвоката за вчинення злочину - після набрання вироком законної сили; обмеження судом дієздатності або визнання адвоката недієздатним; грубого порушення ЗУ «Про адвокатуру» та інших актів законодавства України, які регулюють діяльність адвокатури, Присяги адвоката України.

Відповідно до п. 40 Положення про КДКА рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю кваліфікаційно-дисциплінарною комісією може бути прийнято у випадках: - засудження адвоката за вчинення злочину - після набрання вироком законної сили; - обмеження судом дієздатності або визнання адвоката недієздатним; втрати громадянства України; грубого порушення Закону України «Про адвокатуру».

Згідно з п. 13-1 Положення про КДКА у разі грубого порушення адвокатом вимог Закону України «Про адвокатуру», інших актів законодавства і Присяги адвоката України кваліфікаційно-дисциплінарна комісія рішення про припинення адвокатської діяльності та про анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю приймає на підставі рішення дисциплінарної палати тієї ж комісії про накладання відповідного дисциплінарного стягнення.

Пунктом 38 Положення про КДКА передбачено, що справа про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності повинна бути розглянута не пізніше як у місячний строк з дня її порушення.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю приймається безпосередньо КДКА на підставі рішення дисциплінарної палати КДКА.

Поряд з цим, частиною 1 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Частиною п'ятою статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:

1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

Матеріали справи свідчать, що зважаючи на наведені норми законодавства свідчать, на підставі вищезазначеного, ВКДКА було витребувано матеріали дисциплінарної справи у КДКА Київської області та здійснено розгляд скарг адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З пояснень відповідача, вбачається, що при розгляді скарг на рішення КДКА Київської області від 30.08.2012 року та рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.03.2012 року в матеріалах дисциплінарної справи були виявлені наступні порушення:

1) 16 лютого 2012 року постановою голови дисциплінарної палати КДКА Київської області Олковою Т.О. порушено одне дисциплінарне провадження на підставі п. 33 Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісією адвокатури. Пунктом 2 цієї ж постанови доручено члену дисциплінарної палати Хаустовій Г.Ф. проведення перевірки щодо наявності підстав для притягнення вказаних адвокатів до дисциплінарної відповідальності. Однак, довідка члена дисциплінарної палати Хаустової Г.Ф. про результати проведеної перевірки у матеріалах дисциплінарної справи відсутня;

2) 26.04.2012 року КДКА Київської області своїм рішенням вирішила повернути матеріали дисциплінарної справи за скаргою Позивача відносно адвокатів на новий розгляд до дисциплінарної палати КДКА Київської області для уточнення додаткових обставин. Однак, матеріали додаткового розгляду дисциплінарною палатою КДКА Київської області цієї справи та прийняте дисциплінарною палатою КДКА нове рішення після 26.04.2012 року, у матеріалах справи відсутні;

3) в матеріалах справи відсутні оригінали рішень дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.03.2012 року та рішення КДКА Київської області від 30.08.2012 року, що є порушенням п. 24 Положення про КДКА;

4) в матеріалах справи відсутні оригінали протоколів засідань на підставі яких прийнято рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.03.2012 року та рішення КДКА Київської області від 30.08.2012 року, що є порушенням п. 23 Положення про КДКА.

В ході судового розгляду справи, не спростовані факти порушення КДКА Київської області допущені при розгляді скарг директора Товариства з обмеженою відповідальністю «КийБуд».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку проте, що рішення № V-008/2014 від 06.11.2014 є правомірним, та не підлягає скасуванню.

Поряд з цим, суд вважає за доцільне зазначити, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Відповідно до частини другої статті 4 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини третьої статті 17 цього Кодексу зазначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Позивачем до суду не надані доводи щодо порушення Вищою кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатури його прав та інтересів при прийняті оспорюваного рішення.

Оскільки позивачем заявлено позов про оскарження рішення відповідача, суд вважає за доцільне зазначити, що під актом індивідуальної дії можна розуміти виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, які породжують права та обов'язки у того суб'єкта, якому вони адресовані.

Крім того, за змістом статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Зі змісту регулювання, яке міститься у Кодексі адміністративного судочинства України, також вбачається, що і право оскаржити індивідуальний акт, має особа, якої він стосується.

При цьому, визначальною ознакою акта індивідуальної дії є обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (кола суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

За наслідком розгляду справи, суд дійшов до висновку, що рішення від 06.11.2014 №V-008/2014 у розумінні Кодексу адміністративного судочинства не є актом індивідуальної дії по відношенню до позивача; не застосовується до позивача у межах спірних правовідносин; не впливає на обсяг прав та інтересів, гарантованих позивачеві чинним законодавством, а відтак не є таким, що порушує законні права позивача.

Крім того, в ході судового розгляду даної справи, належними доказами, наявними у матеріалах справи підтверджено, що рішення від 06.11.2014 №V-008/2014 видано у повній відповідності до приписів чинного законодавства, а відтак він є правомірним. При цьому, позивачем не наведено, а судом у ході судового розгляду справи не виявлено обставин, що у силу закону свідчили про наявність правових підстав для скасування спірного рішення.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність оспорюваного рішення.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур