Справа № 2а/2570/2159/2012
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Чернігів Справа № 2а/2570/2159/2012

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Ул'яничеві М.В.,

за участю представника позивача Гарголя В.Є., представника відповідача Труба А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Укрнафтотрейд» про визнання дій і податкового повідомлення-рішення протиправними та його скасування, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» звернулось до суду з адміністративним позовом до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПП «Укрнафтотрейд», в якому просить визнати дії відповідача з приводу винесення податкового повідомлення-рішення від 20.06.2012 № протиправними; визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 20.06.2012 № повністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки, зроблені в акті перевірки № 344/22/00448031 від 12.06.2012, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, про відсутність господарських операцій між ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» та його контрагентом ПП «Укрнафтотрейд», не підтверджені жодними належним доказами. Вказує, що реальність господарських операцій з ПП «Укрнафтотрейд» підтверджують первинні бухгалтерські документи, а саме: податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, подорожні листи та картки складського обліку матеріалів. Зазначає, що до компетенції податкових органів не входить питання дослідження дійсності правочинів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що в ході перевірки позивачем не було надано в повному обсязі підтверджуючі документи щодо спірних взаємовідносин з ПП «Укрнафтотрейд», зокрема, товаро-транспортні накладні по перевезенню дизельного палива. Вказує, що з наданих позивачем податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень та подорожніх листів неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій, оскільки вони не містять інформації щодо змісту та обсягу таких операцій, порядку надання послуг, відсутні докази взаємодії представників сторін договору.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» () зареєстровано в якості юридичної особи 30.12.1993 (а.с. 13, т. 2).

Відповідачем була проведена документальна невиїзна перевірка ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Укрнафтотрейд» за період з 01.09.2010 по 30.11.2010, за результатами якої складено акт від 12.06.2012 № 344/22/00448031 (а.с. 8-29, т. 1).

Згідно висновків, викладених у вказаному акті, перевіркою було встановлено, зокрема, порушення вимог: підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7, пункту 10.1 статті 10, пункту 1.3. статті 1, пунктів 9.1, 9.2, 9.3, 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 3 статті 5, пункту 1 статті 7 Господарського кодексу України, частини першої статті 203, частини першої статті 207, статті 215, статті 216, статті 228 Цивільного кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту по податковій декларації з податку на додану вартість переробного підприємства за листопад 2010 року в розмірі 40830,92 грн.

Такий висновок відповідача ґрунтується на тому, що при перевірці не було підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» та ПП «Укрнафтотрейд».

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 20.06.2012 № про збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість (за штрафними (фінансовими) санкціями) в сумі 40830,92 грн. (а.с. 7, т. 1).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до абзацу першого пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пункт 1.7. статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

В силу підпунктів 7.4.1. та 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) (підпункт 7.5.1. пункту 7.5. статті 7 Закону).

З огляду на викладені положення законодавства, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином первинні документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Судом встановлено, що між ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» та ПП «Укрнафтотрейд» було укладено договір купівлі-продажу від 30.07.2008 б/н, підписаний уповноваженими на те особами та скріплений печатками (а.с. 30-31, т. 1).

Відповідно до умов даного договору (пункти 1.1, 1.4, 3.1) продавець зобов'язується продати покупцеві нафтопродукти, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити вартість нафтопродуктів. Асортимент, ціна та кількість товару визначається сторонами або її представником на кожну окрему партію рахунками-фактурами або витратними накладними. Оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний продавцем, згідно виставлених рахунків-фактур, або в іншій формі, за домовленістю сторін, що не суперечить чинному законодавству.

ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» було надано суду копії документів на виконання умов вказаного договору, а саме: накладну № 92 від 15.09.2010 на суму 185229,50 грн., накладну № 108 від 13.10.2010 на суму 243257 грн., накладну № 131 від 03.11.2010 на суму 244985,50 грн.; податкову накладну № 95 від 15.09.2010 на суму 185229,50 грн., податкову накладну № 112 від 13.10.2010 на суму 243257 грн., податкову накладну № 134 від 03.11.2010 на суму 244985,50 грн.; платіжні доручення № 925 від 23.09.2010, № 415 від 30.09.2010, № 455 від 07.10.2010. № 819 від 29.10.2010, № 648 від 04.11.2010, №1050 від 04.11.2010, № 678 від 05.11.2010, № 686 від 08.11.2010, № 790 від 25.11.2010, № 1014 від 07.12.2010, № 886 від 20.12.2010, № 1197 від 30.12.2010 (а.с. 32-49, т. 1).

В якості доказів поставки товарів покупцю, ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» було надано суду копії подорожніх листів та картки складського обліку матеріалів за перевіряємий період (а.с. 50-58, т.1).

З урахуванням частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що предметом доказування у даній справі мають бути саме обставини, які свідчать зокрема, про реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають позивачу право на податковий кредит.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Суд зауважує, що позивачем не надано доказів на підтвердження власних можливостей та можливостей його контрагента щодо виконання укладеного з позивачем договору, зокрема, доказів наявності технічних та технологічних можливостей, наявності дозвільних документів на перевезення небезпечних вантажів, руху активів у процесі здійснення господарських операцій між ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» та ПП «Укрнафтотрейд».

Разом з тим, відповідачем надано суду акт №225/23-32863710 від 11.05.2012 «Про результати документальної невиїзної перевірки ПП «Укрнафтотрейд» з питань правильності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.09.2010 по 31.03.2011», в якому зафіксовано не надання для перевірки бухгалтерських та податкових документів: договорів, податкових та видаткових накладних, товаро-транспортних накладних, банківських виписок та будь-яких інших документів, що засвідчують здійснення господарських операцій, в тому числі з ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» (а.с. 110-125, т. 1).

Також, згідно вказаного акту та податкової звітності ПП «Укрнафтотрейд» (а.с. 129-139, т. 1) встановлено, що у даного підприємства відсутні виробничі обладнання, транспортні засоби та торгівельне обладнання, складські приміщення.

Крім того, Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 (далі - Інструкція), встановлено єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів, який поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Згідно пунктів 5.4.1-5.4.3 Інструкції перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, та ГОСТ 27352-87 «Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования».

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою № 1-ТТН (нафтопродукт), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°C відповідно до ГОСТ 3900.

Маса нафтопродукту в автоцистерні визначається зважуванням на автомобільних вагах або об'ємно-масовим методом.

Маса нафтопродуктів, розфасованих у тару, визначається зважуванням на вагах або за трафаретами на тарі (якщо нафтопродукти в заводській упаковці). Про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням їх прізвищ і посад.

Пунктами 7.5 та 10.2 Інструкції передбачений Порядок відпуску нафти та нафтопродуктів автомобільним транспортом та Порядок приймання нафтопродуктів на автозаправних станціях.

Позивачем не надані суду документи на підтвердження попереднього замовлення нафтопродуктів, транспортування нафтопродуктів у процесі виконання спірних поставок, прийняття товару за кількістю та якістю, відпуску та обліку нафтопродуктів, оформлених у відповідності до вказаних вище норм Інструкції, зокрема, товарно-транспортних накладних.

Надані позивачем копії актів приймання-передачі дизпалива за Договором купівлі-продажу № б/н від 30.07.2008 № 1, № 2, № 3, копія витягу з Журналу обліку нафтопродуктів, що надійшли на ВАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» судом не приймаються до уваги, оскільки за формою та змістом не відповідають вимогам Інструкції.

Таким чином, наведені обставини в сукупності з іншими доказами, в тому числі щодо відсутності у ПП «Укрнафтотрейд» технічних та технологічних можливостей виконати розглядувані поставки, свідчать про відсутність факту здійснення даних господарських операцій та реальної зміни майнового стану платника податків.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що за належних доказів відповідач мав всі правові підстави для винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи позов в силу положень частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, спростував доводи позивача і довів правомірність прийнятого рішення.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» необхідно відмовити повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Укрнафтотрейд» про визнання дій і податкового повідомлення-рішення протиправними та його скасування - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Непочатих