Справа № 341/412/16-а
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/412/16-а
Номер провадження 2-а/341/19/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді Юсип І.М.

Секретаря Король І.Л.

З участю представника позивача ОСОБА_1

Представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Відділу державної виконавчої служби Галицького РУЮ про скасування постанови про накладення штрафу.

Позовні вимоги мотивує тим,що 22.02.2016 р. ст. державним виконавцем Галицького РУЮ ОСОБА_2П винесена постанова про накладення штрафу по виконавчому провадженню № 49107606 якою постановлено накласти на нього, як директора ДР « Рибгосп Галицький» штраф у розмірі 170 грн. Вважає дану постанову незаконною оскільки звільнений з посади директора згідно наказу № 41 від 18.08.2014 р. Просить постанову скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю і просив задовольнити позов.

Представник відповідача вимоги позивача не визнав мотивуючи тим,що згідно з інформації державного реєстру ОСОБА_3 є керівником ДП « Рибгосп Галицький» з 27.08.2012 року (згідно Статуту). І вважає що на нього як на керівника правильно нею накладено штраф за невиконання судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_4 Просить в позові відмовити.

Залучені в якості третьої особи6 ОСОБА_4 та його представники в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили,хоча про день,час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд,заслухавши доводи представника позивача,заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що провадження у справі підлягає до закриття якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ст.державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження ВП № 49107606 по виконанню виконавчого листа № 22-ц/779/1951/2015 про поновлення на роботі ОСОБА_4 на посаді капітана-механіка ДП « Рибгосп Галицький виданого Апеляційним судом Івано-Франківської області на виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.10.2015 р.

З акту державного виконавця від 16.02.2016 р. вбачається,що керівник ДП « Рибгосп Галицький» відмовився від виконання рішення суду ( а.с. )

22.02.2016 р. старшим державним виконавцем ВДВС Галицького РУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні винесена постанова про накладення штрафу на керівника ДП « Рибгосп Галицький» ОСОБА_3 за відмову останнім добровільно виконати рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.10.2015 року про поновлення на роботі ОСОБА_4 на посаді капітана-механіка ДП « Рибгосп Галицький» ( а.с.4).

За невиконання рішення суду в наданий державним виконавцем строк постановою про накладення штрафу від 22.02.2016 року на керівника ДП «Рибгосп Галицький» ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 170 грн. (а.с. 4).

29.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом , в якому просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Галицького районного управління юстиції ОСОБА_2 від 02.12.2016 року про накладення на нього штрафу за відмову добровільно виконувати рішення суду. ( а.с.4).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається зі змісту позовних вимог та доданих до позовної заяви документів, позивачем оскаржуються дії та рішення відділу ДВС Галицького районного управління юстиції в процесі виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області № 22-ц-/779/1951/2015 від 19.10.2015 року про поновлення на роботі ОСОБА_4 на посаді капітана-механіка ДП « Рибгосп Галицький».

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 статі 384 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відтак, з огляду на те, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено імперативний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби при виконанні виконавчих документів, виданих в порядку цивільного судочинства (при примусовому виконанні судових рішень в цивільних справах), даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як роз'яснено в п. 19 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень.

У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд також звертає увагу позивача на те, що даний спір повинен вирішуватись судом в порядку розгляду скарги поданої відповідно до вимог розділу VII ЦПК, а не позовної заяви за правилами КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

У Х В А Л И В :

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення штрафу.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя:ОСОБА_5