Справа № 806/222/16
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Житомир справа № 806/222/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

суддів: Шуляк Л.А., Сичової О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вирішити питання щодо призначення одноразової грошової допомоги,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії ( бездіяльність) Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності 2 групи з 03.09.2013 внаслідок поранення, контузії, захворювання пов`язаних з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення йому, як інваліду 2 групи, одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМУ від 28.05.2008 № 499, зі змінами згідно постанови від 25.07.2011р. №815 виходячи з його грошового забезпечення, визначеного на день встановлення йому інвалідності визначеного у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.11.2015 №9652/03-21.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до ч.2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання або одержаного каліцтва, яке мало місце в період проходження військової служби. Житомирський обласний військовий комісаріат направив до Міністерства оборони України документи ( висновок) щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи, отриманої внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби. Проте, листом Міністерства оборони України від 18.01.2016 №248/3/6/141 йому було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що інвалідність встановлено понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Позивач просив справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача позов не визнав та заперечував щодо його задоволення. Крім того, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що відповідачем направлено запит до ЦВЛК для отримання даних щодо причинного зв`язку захворювання, поранення ОСОБА_1 з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. В обґрунтування клопотання щодо необхідності надання цих доказів представник відповідача посилався на те, що витяг із протоколу засідання ЦВЛК від 06.08.2013 №1893 щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення ОСОБА_1 з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії підписано підполковником медичної служби ОСОБА_2 , як головою ЦВЛК - у той час як у аналогічних справах по іншим особам у витягах з протоколів ЦВЛК за 2013 рік головою ЦВЛК вказано ОСОБА_3 .

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача, оскільки обставини викладені у ньому не були вказані, як причини відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи щодо причин неявки суд не повідомляв.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшла висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнений в запас наказом Командувача Прикарпатського військового округу від 24.12.1992 року № 0171-ПМ за скороченням штатів та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.1993 року № 11 виключений зі списків особового складу військової частини.

Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленні причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 06.08.2013 № 1893 встановлено, що отримана ОСОБА_1 поранення, контузія, захворювання ТАК пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в в країнах, де велись бойові дії.

З наявної у матеріалах справи копії довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 10 ААБ № 667108 від 03.09.2013 року вбачається, що 03.09.2013 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 ОСОБА_1 з 03.09.2013 року встановлено другу групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Маючи право, як інвалід 2 групи, внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних виконанням обов`язків військової служби, на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції від 03.11.2006 N 328-V та в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499, зі змінами згідно його постанови від 25.07.2011 № 815( далі Порядок № 499) ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу або інших компенсаційних виплат відповідно до законодавства у зв`язку з встановленням йому 2 групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії не отримував.

З метою вирішення питання по виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, яка настала внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби ОСОБА_1 13.11.2015 звернувся до Новоград-Волинського ОМВК з відповідною заявою та надав копії необхідних документі, що підтверджується наявної у матеріалах справи копії заяви від 13.11.2015.

У подальшому документи ОСОБА_1 було спрямовано до Міністерства оборони України, для вирішення питання щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги.

З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.10.2015 №248/3/6/141, адресованого Житомирському ОМВК вбачається, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що оскільки, заявнику встановлено інвалідність понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, то це не дає законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з чим документи повертаються без реалізації.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

У відповідності до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 №2011- XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011- XII).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ. Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ колегія суддів дійшла висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15.

Суд зазначає, що застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" законодавець пов`язується саме з фактом встановлення інвалідності, внаслідок травми або захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Згідно пункту 2 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого Постановою КМ України від 28.05.2008, № 499 (далі - Порядок № 499)одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження.

Позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 03.09.2013, а тому має право на розгляд питання щодо її призначення та виплату відповідно до Порядку № 499.

Приписами п. 7 Порядку № 499 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як встановлено в судовому засіданні, за результатами розгляду заяви позивача листом управлінням організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 18.01.2016 за підписом начальника цього управління, позивачу через Житомирський ОВК було повідомлено про відсутність права на виплату вказаної допомоги.

Наведені обставини дають суду підстави до висновку, що розгляд заяви та документів ОСОБА_1 від 13.11.2015 року відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком № 499.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд вважає, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги та зобов`язання Міністерства оборони України та вирішення питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерства оборони України вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, зі змінами згідно постанови від 25.07.2011 №815, виходячи з грошового забезпечення, визначеного на день встановлення ОСОБА_1 інвалідності, визначеного у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.11.2015р. №9652/03-21.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий М.С. Токарева

Судді Л.А. Шуляк

О.П.Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 21 березня 2016 р.