Справа № 810/2533/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2533/15 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2015 року № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головної управління Державної фіскальної служби у Київській області (надалі також ДПІ у Києво-Святошинському районі або апелянт) зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що СГД-ФО ОСОБА_5 у періоді з 01.01.2012 року по 08.09.2014 року отримував кошти за послуги проживання за КВЕД 55.10 - Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення, але згідно з обліковими даними, вказаними в АІС Податковий блок, у СГД-ФО ОСОБА_5 вищевказаний КВЕД відсутній.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2007 року ОСОБА_5 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 71-72).

12 вересня 2014 року реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області внесено запис про припинення підприємницької діяльності позивача за власним рішенням (а. с. 72).

21 квітня 2015 року ОСОБА_5 подав до апелянта заяву про проведення перевірки у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності (а. с. 103).

У період з 23 по 29 квітня 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі було проведено позапланову документальну виїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства позивача за період з 01 січня 2012 року по 23 квітня 2015 року, за результатами якої 08 травня 2015 року складено акт перевірки № 139/17-01/НОМЕР_2 (а. с. 8-14), яким встановлено порушення:

- пункту 177.6 статті 177 ПК України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 81 973 грн 00 коп., в тому числі: 2-4 квартали 2012 року - 28 518 грн. 00 коп., 2013 року - 38 606 грн. 00 коп., 2014 року - 14 849 грн. 00 коп.;

- частин 1-2 пункту 1 статті 7, пунктів 1-2, 5 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, в результаті чого занижено єдиний внесок на загальну суму 171 254,00 грн., в тому числі: 2-4 квартал 2012 року - 64 317,60 грн., 2013 року - 76 811,90 грн., 2014 року - 30 124,98 грн.;

- підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України, а саме, не подано декларації про майновий стан і доходи за 2012-2014 роки.

08.05.2015 року за № 25 ДПІ у Києво-Святошинському районі було винесено вимогу про сплату донарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 171254,00 грн.

27 травня 2015 року за № 16 ДПІ у Києво-Святошинському районі було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_5 штрафних санкцій у розмірі 37670,00 грн. за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно неврахованого єдиного внеску.

27 травня 2015 року на підставі акту та викладених у ньому порушень ДПІ у Києво-Святошинському районі винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ОСОБА_5 нараховано грошове зобов'язання на загальну суму 102 976 грн. 00 коп., з яких 81 973,00 грн. - за основним платежем, 21 003,0 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а. с. 7).

Зазначені рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі від 08.05.2015 року за № 25 та від 27 травня 2015 року за № 16 було оскаржено ОСОБА_5 у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_5 одержував дохід від діяльності, яка зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, тому підстав для донарахування податкового зобов'язання та штрафних санкцій у ДПІ у Києво-Святошинському районі не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 року задоволено позов ОСОБА_5 до ДПІ у Києво-Святошинському районі, визнано протиправною та скасовано: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2015 № 25, сформовану ДПІ у Києво-Святошинському районі, згідно з якою ОСОБА_5 зобов'язано сплатити борг з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 171 254 грн; рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі від 27.05.2014 року №16, згідно з яким до ОСОБА_5 застосовано штрафні санкції у сумі 37 670 грн.

У даному судовому рішенні було зазначено, що: висновки посадової особи контролюючого органу ґрунтуються на твердженнях про те, що позивач у періоді, що перевірявся, одержував дохід від діяльності, що не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, а тому такий дохід підлягає оподаткуванню за загальними правилами зі сплатою єдиного соціального внеску; такий висновок зроблено на підставі даних бази АІС "Реєстрація платників податків", відповідно до яких 06 грудня 2012 року до відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено зміни щодо видів його економічної діяльності, а саме: до класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 на підставі наказу Державного комітету України з питань технічного реагування та споживчої політики від 29 листопада 2010 року № 530 внесено запис про вид діяльності, зокрема: 50:10 «Пасажирський морський транспорт».

Також було встановлено, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування і в установленому порядку звернувся до податкового органу із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій серед інших видів діяльності обрав вид діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005 «Діяльність готелів» (код 55:100) та не звертався до податкового органу із заявами про зміну видів діяльності, що зазначені у свідоцтві платника єдиного податку.

Доходи, які одержував ОСОБА_5 у період з 01.01.2012 року по 12.09.2014 року, є доходами від надання готельних послуг.

Наведені в акті перевірки відомості про анулювання свідоцтва платника єдиного податку за результатами перевірки у травні 2015 також не відповідають дійсності, адже жодного рішення з цього приводу Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області не приймала (це визнав представник відповідача у судовому засіданні) і не могла прийняти, адже анулювання свідоцтва не може відбуватися зі зворотною дією в часі.

Крім того, свідоцтво платника єдиного податку, видане позивачу, є анульованим з 12.09.2014 року, тобто з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємницької діяльності позивача та отримання про це податковим органом відповідного повідомлення. У травні 2015 року податковий орган не міг прийняти рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку повторно.

Висновки про те, що ОСОБА_5 одержував дохід від діяльності, яка не зазначена у свідоцтві платника єдиного податку, не відповідають дійсності, а тому вимога про сплату недоїмки (боргу) та рішення про застосуванню фінансових санкцій підлягають скасуванню як безпідставні і протиправні.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з вимогами частини 2 статті 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що не потребує додаткового доказування те, що ОСОБА_5 займався діяльністю готелів відповідно до наданого йому КВЕД, а тому доходів від провадження іншої діяльності, не передбаченої обраним ним КВЕД, він не отримував.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі від 27.05.2015 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 статті 88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги, однак до розгляду справи по суті не сплачено, то судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з апелянта.

Керуючись статтями 88, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного Управління державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного Управління державної фіскальної служби у Київській області судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 226 (двісті двадцять шість) грн. 55 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2016 року.

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.