Справа № 826/2384/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

23 березня 2016 року м. Київ К/800/35413/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Дочірнього підприємства «Артек» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ДП «Артек» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 100270000/2013/300416/2 від 24.10.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 100270000/2013/300416/2 від 24.10.2013.

У касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу ДП «Артек», посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту на поставку товарів № АМ 0513, укладеного між позивачем та MAYER & CO Beschlдge GmbH (Австрія), до Київської регіональної митниці декларантом позивача подано митну декларацію № 100270000/2013/181911 від 23.10.2013; контракт № АМ0513 від 21.05.2013; рахунок № 30102250 від 17.10.2013; СМR № б/н від 17.10.2013; ВМД країни відправлення № 13АТ700300ENIFZ446 від 17.10.2013; платіжне доручення № 20 від 18.10.2013 із заявою про закупівлю іноземної валюти № 41 від 18.10.2013; прайс-лист; бухгалтерську документацію; договір транспортного експедирування № 03/01-13 від 03.01.2013 та довідку про транспортні витрати б/н від 22.10.2013; експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» від 24.10.2013 № 12/525. Митна вартість товарів була визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В зв'язку із виникненням у митного органу сумніву стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, позивачу запропоновано надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника; копії митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу відповідача позивачем вказано про відсутність можливості надати протягом 10 днів додаткові документи.

Київською регіональною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270000/2013/300416/2 від 24.10.2013 із застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Зазначено, що в пункті 2.3 контракту № АМ0513 від 21.05.2013, вказано, що ціна на товар включає вартість експортної упаковки, проте в інвойсі №30102250 від 17.10.2013 відсутні відомості щодо вартості упаковки товару; відповідно до відміток на товаротранспортній накладній CMR від 17.10.2013 № б/н перевезення здійснювалось компанією SH.S.G.LLC, а довідка про транспортні витрати від 22.10.2013 видана іншим перевізником - ПП «Івент-Транс».

Листом № 220 від 28.11.2013 ДП «Артек» подано митному органу додаткові документи, а саме: договір транспортно-експедиційного обслуговування №03/01-13 від 03.01.2013; заявку-договір №15/10 від 15.10.2013 на транспортне обслуговування; Інвойс № 30102250 від 17.10.2013 з перекладом; заявка на транспортне обслуговування № 16/10 від 16.10.2013; акт надання послуг № 199 від 25.10.2013, податкову накладну № 19 від 25.10.2013 та банківську виписку по рахунку від 31.10.2013.

Листом № 14.1/6-26/8753 від 05.12.2013 Київська міжрегіональна митниця Міндоходів зазначила про відсутність підстав для перегляду та скасування зазначеного рішення про коригування митної вартості.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 МК.

За змістом частин 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За змістом частини 1 статті 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 3, 5 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Судами зазначено, що відповідно до пункту 2.3 контракту на поставку товарів № АМ0513 від 21.05.2013 ціна товару формується з урахуванням вартості експортної упаковки. Така вартість експортної упаковки, згідно умов вищезазначеного контракту, є невід'ємною складовою вартості товару. Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу здійснював експедитор ПП «Івент-Транс» згідно заявки на транспортне обслуговування №16/10 від 16.10.13 та договору № 03/01-13 від 03.01.2013. На виконання пункту 3.1.2 цього договору для виконання перевезення вантажу був задіяний перевізник SH.S.G.LLC, про що свідчить заявка-договір №15/10 від 15.10.13 між ПП «Івент-Транс» та SH.S.G.LLC. Таким чином, ДП «Артек» надало належну довідку про транспортні витрати від 22.10.13 експедитора ПП «Івент-Транс», з яким позивач має договірні відносини. Для підтвердження сплати транспортно-експедиційних послуг ПП «Івент-Транс» був наданий акт надання послуг № 199 від 25.10.13, податкова накладна № 19 від 25.10.2013 та банківська виписка по рахунку за 31.10.13. Також вказано, що інші виявлені митним органом розбіжності суд вважає такими, що не впливають на визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

За таких обставин ненадання митним органом доказів на підтвердження, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а тому витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішень цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням описаного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 100270000/2013/300416/2 від 24.10.2013.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України також погоджується з висновком судів попередніх інстанцій і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: