Справа № 802/4044/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 березня 2016 р. Справа № 802/4044/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Трохименка М.В.

третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4

про: визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №333 від 02.08.2012 року.

У позовній заяві позивачем окрім іншого заявлено на розгляд питання про поновлення строків звернення до суду, яке вмотивоване тим, що безпосередньо із змістом оскаржуваного розпорядження відповідача №333 від 02.08.2012 року ОСОБА_1 ознайомився лише у липні 2015 року, а тому вважає, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.

Крім того, у матеріалах справи також наявне клопотання представника відповідача за вх. №36480 від 17.12.2015 року про залишення даної позовної заяви без розгляду на підставі ст. 100 КАС України, яке мотивоване пропуском позивачем строків звернення до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду заперечували. При цьому позивач зазначив, що жодних копій розпорядження №333 від 02.08.2012 року він особисто у відповідача не отримував, а тому не міг ознайомитись із його змістом. За таких обставин неодноразово звертався до Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, однак жодних відповідей від останнього на його адресу не надходило.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо поновлення строків звернення до суду заперечив, зазначивши, що про існування оскаржуваного розпорядження ОСОБА_1 стало відомо ще у грудні 2014 року, доказом чого є лист фермерського господарства "Діброва -3" від 22.12.2014 року, засновником та керівником якого є позивач. У зв'язку з цим вважає, що останній звернувся до суду із пропуском передбаченого ст. 99 КАС України строку звернення до суду, а тому наполягає на залишенню даного адміністративного позову без розгляду.

Третя особа - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання позивача про поновлення процесуальних строків звернення до суду.

Визначаючись щодо заявлених клопотань суд виходив із наступного.

Згідно частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Тобто, розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого прав та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

Так, обґрунтовуючи заявлене клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду на підставі ст. 100 КАС України представник відповідача зазначив, що про існування оскаржуваного розпорядження ОСОБА_1 стало відомо ще у грудні 2014 року в підтвердження чого надає копію листа №09 від 22.12.2014 року, у якому ФГ "Діброва- 3" просив відповідача надати копію розпорядження №333 від 02.08.2012 року, та в якому міститься відмітка про надання такої копії.

Разом із тим, позивач у судовому засіданні зазначив, що жодних копій цього розпорядження він особисто не отримував та додатково пояснив, що дійсно про фізичне існування такого розпорядження та його реквізити йому стало відомо ще у 2014 року, однак із змістом цього розпорядження він ознайомився лише в липні 2015 року через мережу Інтернет, тому до цього моменту, не будучи ознайомленим із змістом рішення, він був позбавлений можливості з'ясувати обсяг тих прав, які могли бути порушені. Також зазначив, що з метою ознайомлення із змістом цього рішення він та його представник неодноразово зверталися до Калинівської районної державної адміністрації із заявами від 22.12.2014 року та від 15.01.2015 року, проте жодних відповідей на такі звернення не отримували.

З метою встановлення моменту коли ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом оскаржуваного розпорядження №333 від 02 серпня 2012 року, суд ухвалою від 04.03.2016 року витребував у Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області докази безпосереднього вручення/надіслання ОСОБА_1 або його представнику копій оскаржуваного розпорядження чи інші докази, які б підтверджували ознайомлення позивача зі змістом вказаного розпорядження. Однак вимоги даної ухвали залишились не виконаними, жодних додаткових доказів відповідачем надано не було, оскільки як пояснив представник відповідача у судовому засіданні такі документи направлялися позивачу простою кореспонденцією.

Слід також зазначити, що копія листа фермерського господарства "Діброва -3" від 22.12.2014 року, на який посилається представник відповідача, не є належним доказом вручення оскаржуваного розпорядження ОСОБА_1, адже наявна на ньому відмітка "надано копію" не дозволяє встановити особу якій така копія була надана та взагалі не свідчить про отримання копії рішення ФГ "Діброва -3", оскільки не містить відповідної відмітки про отримання.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

В даному випадку судом встановлено, що дії спрямовані на ознайомлення із розпорядженням №333 від 02.08.2012 року позивачем вчинялись ще починаючи з грудня 2014 року, однак його зміст став відомий лише в липні 2015 року, а тому враховуючи те, що до цього моменту (липень 2015 року) ОСОБА_1 був позбавлений можливості з'ясувати обсяг тих прав, які могли бути порушені відповідним оскаржуваним рішенням, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст.ст. 99, 100, КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду поважними.

У задоволенні клопотання Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович