Справа № 822/94/16
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/94/16

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівБлонського В.К. Петричковича А.І. Лабань Г.В.
при секретарі за участі: представника позивача представника відповідача - військової частини НОМЕР_1 представника відповідача - військова частина польова пошта НОМЕР_2 Варченко В.В. Дем`янова Ю.М. Ольховця О.П. Кондратенка Д.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 смт. Нова Ушиця Хмельницької області до Міністерства оборони України , фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України , військової частини НОМЕР_1 м. Рівне , військової частини польова пошта НОМЕР_2 м. Мукачево Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд із позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність командування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що виразилась у невключенні позивача до наказу на виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за період з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року, які відбувались в передмісті м. Дебальцево Донецької області, а також ненаправлення на адресу Міністерства оборони України, фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України відомостей щодо вказаного наказу для нарахування та здійснення виплати винагороди ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину польова пошта НОМЕР_2 видати наказ на виплату додаткової винагороди за безпосередню участь позивача у бойових діях за період з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року у передмісті м. Дебальцево Донецької області;

- зобов`язати Міністерство оборони України, фінансово-економічне управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, військову частину польова пошта НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату винагороди позивачу за безпосередню участь в бойових діях за весь період такої участі з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року, відповідно до вимог Постанови КМ України № 24 від 31.01.2015 року та наказу МО України № 49 від 02.02.2015 року.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зазначає, що він є військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 і з 08.10.2014 року був залучений до участі в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей.

В період часу з 08.01.2015 року по 18.02.2015 року він приймав безпосередню участь у бойових діях в районі м. Дебальцево.

Всупереч положенням Постанови Кабінету Міністрів України № 24 "Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" від 31.01.2015 року та Порядку та умов виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року № 49 позивачу за безпосередню участь в бойових діях з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року не виплачена винагорода в розмірі 1000 грн., за добу.

В судовому засіданні позивач, представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали повністю, та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові та у заяві про уточнення позовних вимог, також надали пояснення згідно обставин зазначених у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача - Міністерства оборони України в судове засідання не прибув, хоча Міністерство оборони України було повідомлене про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подало заперечення на даний адміністративний позов, в якому у задоволенні позову, що стосується Міністерства оборони України просить відмовити, оскільки Міністерство оборони України не являється відповідачем у даній справі в силу тих обставин, що відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Збройні Сили України в свою чергу мають таку загальну структуру: Генеральний штаб ЗС України, види Збройних Сил України (Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військо-морські Сили) військові частини.

При цьому у відповідності до статтей 3, 5 ЗУ "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" військова частина є окремим суб`єктом господарської діяльності і як суб`єкт господарської діяльності здатна нести відповідальність передбачену законом.

Із вказаних підстав, викладених у письмових запереченнях, Міністерство Оборони України просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині, що його стосуються.

Представник відповідача - фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України в судове засідання не прибув, хоча фінансово-економічне управління командування сухопутних військ Збройних сил України Міністерства оборони України було повідомлене про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та надіслало на адресу суду лист, в якому зазначило, що фінансово-економічне управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України є структурним підрозділом Командування Сухопутних військ, і тому воно є неналежним співвідповідачем у даній справі.

Представник відповідача - військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив в повному обсязі та надав суду пояснення в яких зазначив, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 , а тому військова частина НОМЕР_1 не володіє інформацією про те, які документи подавались до штабу АТО для підтвердження участі позивача в бойових діях.

Представник військової частини польова пошта НОМЕР_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та надав суду пояснення згідно поданих письмових заперечень на даний адміністративний позов.

В обгрунтування своєї позиції представник військової частини польова пошта НОМЕР_2 зазначив, що позивачу правомірно, в межах та в спосіб встановлений положеннями чинного законодавства було виплачено додаткову грошову винагороду за безпосередню участь у бойових діях за два дні: 7 та 18 лютого 2015 року, а тому позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та позивача, дослідивши матеріали справи, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рядовий ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 та приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 21.12.2014 року по 24.02.2015 року у секторі "С", що підтверджується до довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 677 від 29.02.2016 року.

Згідно довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 833 від 10.03.2016 року військовослужбовець рядовий ОСОБА_1 , в період з 01.02.2015 року по 19.02.2015 року виконував завдання за призначенням на посаді водія - гранатометника ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 (до інших підрозділів не був прикомандирований).

На адвокатський запит представника позивача від 02.11.2015 року № 63 фінансово-економічне управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України надало відповідь, в якій вказало, що безпосередня участь ОСОБА_1 , у бойових діях у лютому 2015 року підтверджена за 2 (два) дні, а саме: 7 і 18 лютого 2015 року наказом Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 16.07.2015 року № 541, та відповідно до витягу із вказаного наказу ОСОБА_1 , було нараховано та виплачену додаткову грошову винагороду за безпосередню участь в бойових діях в сумі 1918 грн., шляхом зарахування коштів 31.07.2015 року на його особистий рахунок, відкритий у відділенні "Укргазбанк".

Суд зазначає, що згідно з пунктом 2 Постанови КМ України № 24 від 31 січня 2015 року "Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій", яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 2 Додатку 2 до Постанови КМ України № 24 від 31.01.2015 року, додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях (виплачується особі після видання бойового наказу) в розмірі 1000 грн., на добу.

Особливості здійснення виплати додаткової винагороди військовослужбовцям під час проведення антитерористичних операцій врегульовано Порядком та умовами виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженим наказом Міноборони від 02.02.2015 року № 49 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій", зокрема розділом 2.

Згідно з пунктами 1, 2, 4, 5 розділу 3 Порядку, за безпосередню участь у бойових діях після видання бойового наказу військовослужбовцям військових частин виплачується додаткова винагорода в розмірі 1000 гривень за кожну добу такої участі.

Безпосередня участь у бойових діях визначається в разі:

виконання військовою частиною бойових завдань в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

виконання завдань ракетними військами та артилерією з вогневого ураження противника;

ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) або в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

контррозвідувального забезпечення військових формувань та правоохоронних органів у районі АТО в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником.

Також додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях виплачується за ті дні, коли військовослужбовці у районі ведення бойових дій (районі АТО) беруть участь у:

здійсненні польотів у зоні ураження зенітними ракетними комплексами (зенітно-артилерійськими комплексами) противника ближньої дії (до 10 км) в умовах: використання в польоті озброєння та обладнання повітряного судна для ураження наземних (морських), повітряних цілей або вирішення інших бойових і спеціальних завдань (коригування вогню артилерії з вертольотів, цілеспрямування, наведення пошуково-рятувальних сил і засобів, рятування (евакуація) особового складу, виконання протичовнових завдань, десантування, ведення повітряної і радіаційної розвідок, фотографування, застосування засобів радіоелектронної боротьби, перевезення військ, бойової техніки і вантажів, визначення умов десантування, забезпечення управління військами та ретрансляції);

веденні повітряного, морського бою.

Безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі:

бойового наказу (бойового розпорядження) командира військової частини;

журналу бойових дій (журналу ведення оперативної обстановки), книги служби нарядів;

книги прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону;

рапорту (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях. До рапорту долучаються підписані командиром військової частини (начальником штабу сектору, командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях. Кожен аркуш списків завіряється підписом командира військової частини (начальника штабу сектору, командира підрозділу безпосереднього підпорядкування) та гербовою печаткою;

бойового донесення (підсумкового, термінового та позатермінового).

Документи про безпосередню участь у бойових діях подаються командирами військових частин за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО).

Орган військового управління (штаб АТО) розглядає документи, зазначені в пункті 2 цієї глави, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено отримання додаткової винагороди.

На підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях військовою частиною за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про виплату додаткової винагороди.

Із пояснень представника відповідача військової частини польова частина НОМЕР_2 судом встановлено, що командуванням військової частини польова частина НОМЕР_2 виконано всі вимоги Постанови КМ України № 24 від 31.01.2015 року та Порядку, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року № 49, щодо надання документів про безпосередню участь позивача у бойових діях до штабу АТО.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 № 40/287 від 29.02.2016 року судом встановлено, що ОСОБА_1 , наказом Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 16.07.2015 року № 541, у лютому 2015 року була підтверджена безпосередня участь в бойових діях за 2 (два) дні, а саме: 7 і 18 лютого 2015 року.

Відповідно до Витягу із вказаного наказу ОСОБА_1 , було нараховано 2000 грн., з яких знято ЄСВ (2,6%) - 52,00 грн., військового збору (1,5%) - 20,00 грн., та в результаті здійснення вказаних відрахувань виплачено додаткову грошову винагороду за безпосередню участь в бойових діях в сумі 1918 грн., шляхом зарахування коштів 31.07.2015 року на його особистий рахунок, відкритий у відділенні "Укргазбанк", інших додаткових наказів до військової частини надано не було.

У позовній заяві позивач погоджується із тим, що йому підтверджена безпосередня участь в бойових діях за 2 (два) дні, а саме: 7 і 18 лютого 2015 року та виплачено кошти в розмірі 1918 грн.

Не знаходить документального підтвердження також твердження позивача, що в період часу з 08.01.2015 року по 18.02.2015 року він знаходився безпосередньо у одному бліндажі з іншими військовослужбовцями, які отримали вказану додаткову грошову винагороду.

Враховуючи зазначене, військова частина польова пошта НОМЕР_2 не мала підстав для нарахування та здійснення виплати додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях рядовому ОСОБА_1 , в період з 03.02.2015 року 06.02.2015 року та з 08.02.2015 року по 17.02.2015 року.

З пояснень представника відповідача військової частини НОМЕР_1 випливає, що військова частина НОМЕР_1 не подавала до штабу АТО документів для підтвердження участі ОСОБА_1 , в бойових діях, так як військовою частиною НОМЕР_1 такі не видавались.

Суд зазначає, що в частині позовних вимог до Міністерства оборони України, фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України необхідно відмовити, оскільки відсутні будь-які правові норми, які б зобов`язували вказаних відповідачів проводити нарахування та виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях.

В ході розгляду справи позивачем, представником позивача не надано суду та не доведено існування передбачених пунктом 2 розділу 3 Порядку документів, на підставі яких визначається безпосередня участь позивача у бойових діях в період з 03.02.2015 року 06.02.2015 року та з 08.02.2015 року по 17.02.2015 року.

Крім того, суду не надано жодного із таких доказів від відповідачів, оскільки, як випливає із їхніх пояснень та заперечень - такі не видавались, що дає підстави стверджувати про відсутність у позивача права на отримання додаткової винагороди за вказані періоди.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 11, 71,163, 167, 254, 255 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 22.03.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22 березня 2016 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/В.К. Блонський А.І. Петричкович Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський