Справа № 808/9133/15
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року (о 12 год. 00 хв.) Справа № 808/9133/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Школової Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Мелітопольська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач) в якому просить скасувати як такі, що є протиправними та суперечать законодавству України:

податкове повідомлення-рішення форми «С» від 17.12.2014 №, винесене відповідачем, яким згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР до позивача (ідентифікаційний код НОМЕР_1) визначено суму грошового зобов'язання у виді штрафних фінансових санкцій у сумі 6 800,00 грн.;

податкову вимогу від 08.12.2015 №5400-23, винесену відповідачем, якою позивачу визначено суму боргу з адміністративного штрафу та інших санкцій в розмірі 6 800,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зазначає, що за змістом Акту перевірки №3331/08-32-22-01/НОМЕР_1 виключно з посиланням на протокол від 22.04.2014, ЗП№024452 Мелітопольського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області зазначено, що 18.04.2014 о 14 год. 10 хв. у цигарковому кіоску позивачем був здійснений продаж однієї пачки цигарок «Бонд» (синій) особі, яка не досягла 18 років, при цьому, в протоколі зазначено, що свідки даного правопорушення відсутні, а сам протокол складено лише через три дні після нібито встановленого правопорушення. При цьому, взагалі не були прийняті до уваги пояснення позивача, що у неї навіть не було таких цигарок і фізично вона не могла їх продати, що підтверджується документально даними контрольної стрічки РРО. Пояснює, що як приватний підприємець позивач здійснює діяльність з реалізації товарів через належним чином зареєстрований Реєстратор розрахункових операцій, відповідно до контрольної стрічки якого останній продаж 18.04.2014 позивачем здійснено о 12 год. 59 хв. (Мальборо Медіум). Крім того, вважає, що відповідачем порушено процедуру адміністративного розгляду скарги, оскільки 23.01.2015 позивач звернулась із скаргою на податкове повідомлення-рішення, однак до цього часу не отримала жодної відповіді. На підставі викладеного, вважає оскаржувані рішення є протиправними та просить суд їх скасувати, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив із підстав, наведених у запереченні на адміністративний позов від 14.03.2016 №146/10/08-01-10-05-07 (вх. №8788). Зокрема, вказує, що адміністративна комісія виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області визнано винною позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 156 КУпАП, про що складена постанова по справі про адміністративне правопорушення №77 від 20.05.2014, якою ФОП ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (сплачено підприємцем 29.05.2014 відповідно до платіжного доручення №138). Пояснює, що відповідачем за результатами розгляду матеріалів перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та прийнято рішення від 17.12.2014 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 6 800,00 грн., з посиланням на абз. 8 ч.2 ст. 17 цього Закону, яку отримано підприємцем 16.01.2015 згідно повідомлення про вручення поштового відправлення. З урахуванням викладеного, посилається на приписи Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 25 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №218, п. 27 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 27.05.1996 №293, та вважає спірне рішення прийнято у відповідності до чинного на момент вчинення правопорушення законодавства та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради 14.12.2011, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі наказу від 27.11.2014 № 1821, повідомлення від 28.11.2014 №5666/08-32-22-01-21 посадовими особами Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог законодавства з регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за період 18.04.2014, за результатами якої складено Акт від 04.12.2014 №3331/08-32-22-01/НОМЕР_1 (далі - Акт).

Із змісту Акта вбачається, що відповідно матеріалу який надійшов до відповідача (вх. №5291/8 від 17.11.2014) від Мелітопольського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області у відношенні позивача (протокол від 22.04.2014, ЗП №024452), встановлено наступне: 18.04.2014 о 14 год. 10 хв. у цигарковому кіоску за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_3 був здійснений продаж однієї пачки цигарок «Бонд» (синій) особі, яка не досягла 18 років, що є порушенням статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивач звернулась до відповідача із письмовими поясненнями, у яких зазначила, що 18.04.2014 прийшла на роботу та з самого ранку дуже погано себе почувала. Близько другої години дня до неї до торгового вікна підійшов працівник міліції та заявив, що позивач продала цигарки 17-річній дівчині та почав наполягати та складанні протоколу про порушення закону з продажу цигарок неповнолітнім. Вказувала, що після цього вона настільки сильно розхвилювалась, що у неї піднявся тиск, позивач втратила свідомість, впала на підлогу та сильно вдарилась головою. 10 днів вона не виходила на роботу та знаходилась дома на лікуванні, а тому протокол склали через 4 дні у неї дома. В поясненнях і зауваженнях позивач написала, що не згодна з доводами працівників міліції, цієї дівчини 18.04.2014 вона так і не побачила, також у протоколі відмічено, що свідків правопорушення не має. Крім того, зазначає, що 20.05.2014 її викликали на комісію в міськвиконком, на якій вона також перерахували усі вищевказані факти й доводи, в яких вказала свої незгоду з даним правопорушенням.

На підставі Акту та виявленого порушення відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.12.2014 № НОМЕР_2, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 6 800,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся із скаргою на нього до ГУ ДФС у Запорізькій області, однак рішенням про результати розгляду первинної скарги від 23.03.2015 №216/14/08-01-10-04-13 залишено без змін рішення Мелітопольської ОДПІ про застосування фінансових санкцій від 17.12.2014 №, а скаргу ФОП ОСОБА_4 - без задоволення.

21.12.2015 позивачем отримано податкову вимогу від 08.12.2015 №5400-23, згідно якої станом на 07.12.2015 сума податкового боргу платника податку ФОП ОСОБА_3 за узгодженими грошовими зобов'язаннями, а саме адмін. штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС), становить 6 800,00 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (у редакції чинній, на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №481/95-ВР).

Згідно зі статтею 1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

За приписами пункту 2 частини першої статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до статі 17 №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6 800 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що висновки про порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону №481/95-ВР Мелітопольською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області здійснено на підставі матеріалів, які надійшли до відповідача (вх. №5291/8 від 17.11.2014) від Мелітопольського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області у відношенні позивача, а саме протоколу від 22.04.2014 № ЗП №024452, згідно якого встановлено наступне: 18.04.2014 о 14 год. 10 хв. у цигарковому кіоску за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_3 був здійснений продаж однієї пачки цигарок «Бонд» (синій) особі, яка не досягла 18 років.

Судом встановлено та представником відповідача не заперечене, що як приватний підприємець позивач здійснює діяльність з реалізації товарів через належним чином зареєстрований Реєстратор розрахункових операцій.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №265/95-ВР).

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону №265/95-ВР реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

За приписами статті 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

При цьому, відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

З системного аналізу вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що факт купівлі вважається закінченим з моменту проведення розрахунку в касі і отримання покупцем розрахункового документу (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція), при цьому, розрахунковий документ є саме тим документом, що підтверджує факт продажу товарів.

Статтею 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Проте, в матеріалах справи відсутній розрахунковий документ, який би підтверджував факт реалізації позивачем 18.04.2014 о 14 год. 10 хв. однієї пачки цигарок «Бонд» (синій), із зазначенням дати такої реалізації.

Крім того, згідно із статтею 2 Закону №265/95-ВР контрольна стрічка - копії розрахункових документів послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі.

Так, відповідно до наданої до матеріалів справи копії контрольної стрічки РРО останній продаж 18.04.2014 позивачем здійснено о 12 год. 59 хв. (чек №10, продаж Мальборо Медіум 2Ч15,35 - 30,70), наступна операція здійснена 19.04.2014 о 06 год. 45 хв. (службова видача готівки, нефіскальний чек).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в Акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановленого Актом порушення, є протиправним та підлягає скасуванню.

За змістом підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

Пунктами 56.3, 56.8 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Згідно з пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 17.12.2014 № НОМЕР_2 позивач звернувся із скаргою до ГУ ДФС у Запорізькій області.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 23.03.2015 №216/14/08-01-10-04-13 залишено без змін рішення Мелітопольської ОДПІ про застосування фінансових санкцій від 17.12.2014 №, а скаргу ФОП ОСОБА_4 - без задоволення. Однак, рішення про результати розгляду первинної скарги направлено ГУ ДФС у Запорізькій області за адресою АДРЕСА_1, 72319, замість АДРЕСА_2, у зв'язку із чим не було отримано позивачем.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана податкова вимога також підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частиною першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 17.12.2014 №, винесене Мелітопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 08.12.2015 №5400-23, винесену Мелітопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 487,20 грн., (чотириста вісімдесят сім гривен двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак