Справа № 825/402/16
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/402/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Пушенко О.І.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Чугай О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії по ліквідації Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, виконуючого обов'язки начальника Головного управління національної поліції України в Чернігівській області Альохіна Едуарда Володимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25.02.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови ліквідаційної комісії по ліквідації Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, виконуючого обов'язки начальника Головного управління національної поліції України в Чернігівській області Альохіна Едуарда Володимировича і просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо до відмови надати йому письмову інформацію (довідку) за інформаційним запитом від 15.02.2016;

визнати письмову відповідь №24/У-42 від 19.02.20016 відповідача, Голови ліквідаційної комісії по ліквідації УМВС України в Чернігівській області, в. о. начальника ГУ НП У В Чернігівській області, Альохіна Едуарда Володимировича, неправомірною відмовою в наданні інформації;

зобов'язати відповідача негайно надати письмову довідку з повною реальною інформацію на інформаційний запит від 15.02.2016;

стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 24000 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ним було подано до Голови ліквідаційної комісії по ліквідації Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, виконуючого обов'язки начальника Головного управління національної поліції України в Чернігівській області Альохіна Е.В. інформаційний запит на отримання письмової інформації, а саме довідки про його грошове забезпечення та інші додаткові виплати з урахуванням змін у законодавстві України станом на 01.01.2016. Листом від 19.02.2016 № 24/у-42 йому було надано необґрунтовану відмову у наданні такої інформації. Позивач вважає, що вказані у відповіді відповідача підстави для відмови в наданні інформації не відповідають ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому відмова є незаконною. Крім іншого, позивач зазначає, що йому нанесено моральної та матеріальної шкоди. Моральна шкода в сумі 2000 грн. завдана тим, що позивача позбавлено права на вибір виду пенсії у зв'язку з відмовою надати необхідну інформацію (довідку) для здійснення такого переходу, а матеріальна шкода завдана тим, що ОСОБА_1 не може отримувати більшу пенсію шляхом переходу на інший вид пенсійного забезпечення. Розмір матеріальної шкоди визначено позивачем в сумі 24 000грн. відповідно до розрахунку, наданого в судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що УМВС України в Чернігівській області не володіє і не зобов'язано відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, а тому Управління правомірно відмовила позивачу в задоволенні запиту на інформацію. Також, оскільки, УМВС України в Чернігівській області не є розпорядником запитуваної інформації, тому управління не могло завдати позивачу моральної та/або матеріальної шкоди. В адміністративному позові також не було обґрунтовано та не надано жодного доказу, який би підтверджував факт завдання позивачу моральної шкоди, не вказано, в чому полягає така шкода, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15.02.2016 ОСОБА_1 звернувся до Голови ліквідаційної комісії по ліквідації Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Альохіна Едуарда Володимировича із запитом на інформацію, в якому просив надати письмову відповідь по суті заяви та офіційну довідку про його грошове забезпечення та встановлені додаткові виплати з урахуванням змін в законодавстві України щодо урахування для пенсіонерів міліції грошового забезпечення поліцейських для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016.

Листом від 19.02.2016 № 24/У-42 ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до п.2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 р. № 45, Міноборони, МВС, МНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Вказані списки до УМВС області не надходили. Видача довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій особисто пенсіонерам МВС цим Порядком не передбачена.

УМВС України в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що на час розгляду звернення відсутній орган, уповноважений видавати зазначені довідки. Крім того, не визначений механізм встановлення відповідності посадового окладу поліцейського та посадових окладів органів внутрішніх справ, відсоткової надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже публічною інформацією є готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством. Публічна інформація є заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація. Така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частинами 1, 2 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Виходячи з аналізу ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на отримання публічної інформації має бути адресований розпорядникові такою публічною інформацією, отже одній з тих осіб, що зазначені в ст. 13 цього Закону. Норма статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає перелік розпорядників публічної інформації - це є суб'єкти владних повноважень та юридичні особи, які володіють публічною інформацією.

Законом України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Згідно п. 7 Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» Кабінету Міністрів України доручено в місячний строк забезпечити створення центрального органу виконавчої влади поліції України та його територіальних органів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області було ліквідовано та створено новий суб'єкт владних повноважень - Головне управління Національної поліції України в Чернігівській області. Тобто, створено новий орган державний влади, на який покладений обов'язок здійснювати владні управлінські функції. В процесі здійснення таких функцій Головне управління Національної поліції в Чернігівській області отримує та створює інформацію, яка знаходиться у володінні саме цього управління.

Таким чином, УМВС України в Чернігівській області, яке ліквідовано як суб'єкт владних повноважень, не створює та не володіє публічною інформацією, що знаходиться в розпорядженні новоствореного суб'єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Враховуючи те, що Управління МВС України в Чернігівській області не володіє інформацією щодо відповідності розмірів грошового забезпечення міліціонерів розмірам грошового забезпечення поліцейських, а також не уповноважено чинним законодавством визначати відповідність посадових окладів міліціонерів посадовим окладам поліцейських, а тому не є розпорядником запитуваної інформації, отже, в силу ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не зобов'язане надавати ОСОБА_1 довідку про його грошове забезпечення та встановлені додаткові виплати з урахуванням змін в законодавстві України щодо урахування для пенсіонерів міліції грошового забезпечення поліцейських для перерахунку пенсії на його інформаційний запит від 15.02.2016.

Крім того, суд зазначає, що статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Оскільки порядок визначення відповідності розмірів грошового забезпечення працівників міліції розміру грошового забезпечення працівників поліції, або порядок перерахунку пенсій міліціонерів у зв'язку із зміною розміру грошового забезпечення поліцейських на даний час не встановлений, УМВС України в Чернігівській області не має права на власний розсуд без наявності встановлених законом повноважень видавати довідки про відповідність розмірів грошового забезпечення працівників міліції розміру грошового забезпечення працівників поліції. Також, в зв'язку з відсутністю зазначених порядків орган державної влади, що має компетенцію на визначення відповідності розмірів грошового забезпечення міліціонерів розмірам грошового забезпечення поліцейських, не визначено, а тому Управління МВС України в Чернігівській області не було наділено повноваженнями щодо направлення інформаційного запиту позивача за належністю.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність дій УМВС України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні публічної інформації, що викладена в листі від 19.02.2016 № 24/У-42.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, то суд зазначає, що аналіз статей 1166 та 1167 Цивільного кодексу України свідчить про те, що підставою для цивільно-правової відповідальності згідно Цивільного кодексу України є: наявність шкоди, протиправність поведінки заподіювана шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Оскільки цивільно-правова відповідальність може наставати за наявності протиправних дій, вини та причино-наслідкового зв'язку між діями та наслідками, тоді як Управління діяло на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством, то підстав для відшкодування моральної чи матеріальної шкоди ОСОБА_1 немає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур