Справа № 214/5228/15-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2016 року справа № 214/5228/15-а (2-а/214/164/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 листопада 2015 року у справі №214/5228/15-а (2-а/214/164/15)

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

"14" липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в якому просила:

- зобов'язати УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області включити до складу сім'ї ОСОБА_2 інваліда ІІ групи з психічного захворювання ОСОБА_3 безстроково;

- зобов'язати УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області доплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за інвалідом по психічному захворюванню до мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 рік 1176 грн.;

- зобов'язати УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області доплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за інвалідом по психічному захворюванню до мінімальної заробітної плати за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 рік 1218 грн.;

- зобов'язати УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області доплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за інвалідом по психічному захворюванню до мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2015 року по 31.08.2015 рік 1218 грн.;

- зобов'язати УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_2 за січень місяць 01.01.2014 року мінімальну заробітну плату у зв'язку з умисною махінацією начальника УПСЗН ОСОБА_4 так як за січень не було виплачено по догляду за інвалідом ІІ групи ні копійки.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо не включення до складу сім'ї ОСОБА_2 інваліда ІІ групи з психічного захворювання ОСОБА_3 та щодо не доплати позивачу допомоги по догляду за інвалідом. Позивач зазначає, що Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 25.02.2015 року скасовано постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та прийнято нове рішення, яким включено до складу сім'ї доньку ОСОБА_3 інваліда ІІ групи з психічного захворювання. Проте, як стверджує позивач, ОСОБА_3 не була включена до складу сім'ї ОСОБА_2 цілих 28 місяців, а державні гроші без будь-яких підстав їй виплачувались.

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 листопада 2015 року у справі № 214/5228/15-а (2-а/214/164/15) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково; зобов'язано УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області доплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за інвалідом по психічному захворюванню до мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 рік, зобов'язано УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області доплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за інвалідом по психічному захворюванню до мінімальної заробітної плати за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 рік та зобов'язано УПСЗН Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області доплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за інвалідом по психічному захворюванню до мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2015 року по 31.08.2015 рік. В задоволенні інших частин позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області подано апеляційну скаргу в якій відповідач просить скасувати постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 листопада 2015 року у справі № 214/5228/15-а (2-а/214/164/15), як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив та дослідив обставини у справі, що призвело до невірного вирішення справи по суті. Відповідач стверджує, що частково задоволені позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача доплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за ОСОБА_3, інвалідом II групи загального захворювання внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду - за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року, а також з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року - заявлені з порушенням строків звернення до суду з даним адміністративним позовом. При цьому, позивачем не порушено перед судом першої інстанції клопотання про поновлення строку звернення до суду та не надано до суду належним чином оформлених доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з такими позовними вимогами. Отже, відповідач вважає, що судом під час ухвалення оскаржуваної постанови проігноровано клопотання представника відповідача щодо необхідності застосування положень статті 100 КАС України. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної постанови не взято до уваги те, що управління щомісячно протягом періодів, зазначених в позовних вимогах, здійснювало виплати позивачу із фактичного розрахунку сукупного доходу сім'ї позивача. Натомість, суд першої інстанції зобов'язав відповідача доплатити позивачу - ОСОБА_2 допомогу по догляду за інвалідом II групи внаслідок психічного розладу - до мінімальної заробітної плати (без врахування раніше сплачених сум допомоги на догляд).

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 з 2003 року перебуває на обліку у відповідача та отримує щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду, на догляд за ним.

Згідно до матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, внаслідок психічного розладу, яка згідно з висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду №148, потребує постійного стороннього догляду.

Позивач неодноразово зверталась до Управління ПСН з заявами про роз'яснення підстав, порядку призначення, а також розрахунку розміру щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду, на догляд за ним.

Пояснення щодо підстав призначення та порядку розрахунків систематично надавались ОСОБА_2

Вважаючи дії відповідача щодо розрахунку щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, є такими, що суперечать приписам чинного законодавства, а також безпідставно обмежують права та свободи позивача, ОСОБА_2 звернулась до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу розміру призначеної грошової допомоги, оскільки під час розрахунку розміру щомісячної виплати, відповідачем не віднесено до складу сім'ї ОСОБА_2 її доньку ОСОБА_3

Так, згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року №1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує стороннього догляду, на догляд за ним» (зі змінами та доповненнями) допомога на догляд призначається та виплачується органами праці та соціального захисту населення особі, яка проживає разом з інвалідом зазначеної категорії. Виплата допомоги на догляд здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім'ї та середньомісячним сукупним доходом сім'ї за шість попередніх місяців.

Під час нарахування щомісячної грошової допомоги ОСОБА_2 відповідач керувався приписами п. 5 вказаної Постанови, відповідно до якого до складу сім'ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на догляд, включаються чоловік, дружина, рідні, усиновлені та підопічні діти цих осіб, а також діти до досягнення ними 23 років, які навчаються за денною формою навчання і не мають власних сімей, неодружені повнолітні діти, які визнанні інвалідами з дитинства І чи ІІ групи або інваліди І групи і проживають разом з батьками.

До складу сім'ї не включаються особи, визначені інвалідами І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, які за висновком лікарської комісії медичного закладу потребують постійного стороннього догляду, на догляд за ним, які не належать до вищевказаних членів сім'ї.

З наведених вище підстав, Управлінням не включено до складу сім'ї ОСОБА_2, а відповідно й до розрахунку розміру щомісячної грошової допомоги, ОСОБА_3 в якості члену сім'ї.

Колегія суддів вважає протиправними такі дії відповідача з огляду на наступне.

Згідно до ч.2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі №2147/9779/13-а (2-а/214/5/14) задоволено апеляційну скаргу та частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 Зокрема судом апеляційної інстанції визнано протиправною відмову УПСЗН виконкому Саксаганського районної у місті ради щодо включення ОСОБА_3 до складу сім'ї ОСОБА_2 та зобов'язано відповідача включити ОСОБА_3 до складу сім'ї її матері - ОСОБА_2

З огляду на те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції адміністративного позову ОСОБА_2 постанову від 25.02.2015 року №2147/9779/13-а (2-а/214/5/14) не оскаржено, рішення набрало законної сили та повинно бути виконано згідно до наведених вище положень ст. 14 КАС України.

Визнавши ОСОБА_3 членом сім'ї ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції не встановив будь-яких часових меж для такого включення, а отже, враховуючи преюдиційне значення встановлених судовим рішенням обставин, колегія суддів не має підстав вважати правомірними дії УПСЗН щодо не включення ОСОБА_3 до складу сім'ї позивача у спірний період.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що здійсненні УПСЗН нарахування щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду, на догляд за ним, проведено відповідачем протиправно, без врахування ОСОБА_3, що призвело до заниження розміру щомісячної виплати грошової допомоги.

Разом з тим, питання призначення, нарахування та виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду, на догляд за ним належать до виключної компетенції Управління праці та соціального захисту населення, згідно до вимог чинного законодавства, а отже задоволення даної вимоги є втручанням суду в сферу дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень та суперечить завданням адміністративного судочинства. Суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень здійснити дії що відносяться до сфери його дискреційних повноважень виключно з метою відновлення порушеного права в разі встановлення факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи протиправними діями (бездіяльністю) або рішеннями суб'єкта владних повноважень. За таких обставин, з метою належного захисту порушеного права позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення щодо розрахунку щомісячної грошової допомоги без врахування ОСОБА_5 у складі сім'ї позивача.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що згідно з ч.5 ст.254 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення.

За таких обставин, враховуючи те, що постанова у справі №2147/9779/13-а (2-а/214/5/14) набрала законної сили 25.02.2015 року, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобов'язання УПСЗН Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду, на догляд за ним за період з 25.02.2015 року по 31.08.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсягу встановлено обставини по справі, що призвело до невірного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог й у відповідності до приписів ст.. 202 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та винесення нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2015 року у справі №214/5228/15-а (2-а/214/164/15) - скасувати та винести нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо розрахунку щомісячної грошової допомоги без врахування ОСОБА_3 у складі сім'ї ОСОБА_2 з 25.02.2015 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду, на догляд за ним за період з 25.02.2015 року по 31.08.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко