Справа № 821/3877/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3877/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - Хащініної Г.О.,

представника відповідача - Галкіної Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" (далі - позивач, ТОВ "ТАРСУС ОЕ") звернулось із позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Херсонська митниця ДФС) в якому просить визнати протиправними та скасувати прийняті митним постом "Скадовськ" Херсонської митниці ДФС картку відмови у митному оформленні товарів від 12.12.2015 р. № 508030303/2015/00005 та рішення про коригування митної вартості товарів від 12.12.2015 р. № 508030303/2015/000006/2.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.11.2015 р. між фірмою "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI." (Туреччина) як продавцем та ТОВ "ТАРСУС ОЕ" як покупцем укладено контракт № 003/2015-TR на поставку в Україну свіжих овочів, фруктів, ягід врожаю 2015-2016 р.р. На виконання умов цього договору 09.12.2015р. до морського порту Скадовськ доставлено товар: мандарини свіжі сорту Satsuma, вирощені в Туреччині врожаю 2015 р., розфасовані у 26471 пластмасових ящиків чистою вагою нетто 213000 кг торгівельної марки Eryilmaz Narenciye, фірма виробник - "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI.". З метою митного оформлення придбаного товару позивачем подано до митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці ДФС електронну митну декларацію № 508030303/2015/003915, в якій зазначена вартість товару - 106500 доларів США, що складає 2488725,97 грн., а також усі передбачені митним законодавством обов'язкові документи. Митну вартість товарів (мандаринів) визначено за основним методом - за ціною контракту у розмірі 0,50 дол. США за кг. Однак відповідачем 12.12.2015 р. винесено незаконні рішення - рішення про коригування митної вартості товарів № 508030303/2015/000006/2, якою вартість товару (мандаринів) збільшено до 0,80 дол. США за кг, та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № 508030303/2015/00005. При цьому відповідач визначив митну вартість товарів за резервним методом, що позивач вважає протиправним, так як подані ним для митного оформлення товарів документи містили всі необхідні дані і не мали розбіжностей або неточностей.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, оскільки оскаржувані позивачем рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством України. Зокрема, зазначила, що при перевірці наданих ТОВ "ТАРСУС ОЕ" документів було встановлено наступні розбіжності: в контракті від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR вказано банківські реквізити фірми Продавця товару відмінні від тих, які вказані в інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 (у контракті від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR вказано BANKA BILGILERI: T.IS.BANKASI ERZIN SUBESI, а в інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 - BANKA: ISBANK); в контракті від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR п.3.4 вказано "Ціна товару включає вартість митного оформлення товару на вивіз з країни постачальника, вартість тари та інші витрати, пов'язані з доставкою товару до пункту призначення в залежності від умов поставки", а в інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 згідно умов поставки вказана тільки вартість одного товару, немає інших даних щодо включення до вартості товару; в контракті від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR в п.3.4 вказано "Для розширення ринка збуту та збільшення об'ємів продажу товару, який поставляється, сторони прийшли до згоди про можливість зменшення ціни нижче, ніж діючі оптові ціни на внутрішньому ринку постачальника". Крім того, спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками, а саме критерію 106-2, щодо можливого заниження митної вартості товару, який був розрахований відповідно до ПКМУ від 16.09.2015 р. № 724. 11.12.2015 р. декларанту було висунуто вимогу щодо необхідності надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або відповідно до п.6 ст.53 МКУ за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. На вказану вимогу ТОВ "ТАРСУС ОЕ" надано відповідь, згідно якої ним зазначалося про надання комерційної пропозиції від 10.12.2015 р., інших документів надати не може. Однак комерційна пропозиція від 10.12.2015 р. не була надана, а надано іншу від 05.11.2015 р. Після опрацювання документів встановлено, що документи не містять всіх відомостей, а саме: в прайс-листі від 05.11.2015 р. зазначено ціну за вид продукції, а в інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 - сорт Satsuma. Отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, у зв'язку з чим прийнято рішення про коригування митної вартості № 508030303/2015/000006/2, митну вартість скориговано, та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувались з наступних причин: основний метод (вартість операції): неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, наявні розбіжності в поданих документах, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу; другорядні: за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ "ТАРСУС ОЕ" як покупцем та фірмою "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI." (Туреччина) як продавцем укладено контракт від 05.11.2015 р. № 003/2015-TR на поставку в Україну свіжих овочів, фруктів, ягід врожаю 2015-2016 р.р.

Згідно з умовами контракту ціна, кількість, асортимент та остаточні умови поставки оговорюються в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару; товар постачається переважно на умовах СFR-Скадовськ, CIF-Скадовськ, СFR-Іллічівськ, CIF-Іллічівськ в редакції Інкотермс-2010, а також можливі поставки на інших умовах, які будуть оговорені в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару; ціна товару включає вартість митного оформлення на вивіз товару із країни постачальника, вартість тари та інші витрати, пов'язані із доставкою товару до пункту призначення в залежності від умов поставки; оплата за товар здійснюється в доларах США шляхом переказу коштів з рахунку покупця на рахунок продавця, умовою оплати є відстрочка платежу на 90 календарних днів з моменту випуску товару у вільний обіг на території України; товаросупровідними документами є фітосанітарний сертифікат, рахунок-фактура (інвойс), сертифікат походження, товаросупровідний документ (п.п.1.2, 2.1, 3.2, 4.1, 4.2, 5.2 контракту).

26.11.2015 р. продавцем виписано рахунок-фактуру (інвойс) № 006787 товар: мандарини свіжі сорту Satsuma, вага нетто - 213000 кг, вага брутто - 228000 кг, вартістю 0,50 дол. США за кг, загальна вартість 106500 дол. США.

09.12.2015 р. на виконання умов контракту до морського порту "Скадовськ" було доставлено мандарини свіжі сорту Satsuma, вирощені в Туреччині, врожаю 2015 року, розфасовані у 26471 пластмасових ящиках, які розміщені на 220 палетах з деревини, торгівельної марки Eryilmaz Narenciye, фірма виробник - "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI.".

11.12.2015 р. позивачем пред'явлено до митного оформлення отриманий від продавця за вказаним інвойсом товар та подано до митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці ДФС митну декларацію № 508030303/2015/003915, в якій зазначена вартість товару - 106500 доларів США, або в еквіваленті 2488725,97 грн. Митна вартість товару визначена за ціною контракту.

До митної декларації уповноваженою особою позивача було додано: коносамент (Bill of lading) від 07.12.2015 р., контракт від 05.12.2015 р. № 003/2015-TR, інвойс від 26.11.2015 р. № 006787, копію митної декларації країни відправлення від 03.12.2015 р. № 15411600ЕХ001982, сертифікат про походження товару форми А від 26.11.2015 р. № 0244760, інформацію про позитивні результати проведення ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів від 07.12.2015 р., інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 07.12.2015 р.

За результатами перевірки поданих документів митний орган прийшов до висновку про наявність у них розбіжностей, а саме: у інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 відсутні умови розрахунку, що зазначені у контракті від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR, а також виявлено невідповідність згідно акту про невідповідність від 11.12.2015 р.

У зв'язку з цим відповідачем 11.12.2015 р. надіслано ТОВ "ТАРСУС ОЕ" засобами електронного зв'язку вимогу про надання додаткових документів, що підтверджують заявлено митну вартість товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

12.12.2015 р. позивачем повідомлено митницю про надання комерційної пропозиції (прейскуранта) від 10.12.2015 р., інших документів на даний час надати не може.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, відповідач дійшов висновку, що митну вартість не підтверджено документально, декларантом не надано додаткові документи, зазначені у вимозі митного органу, що підтверджували митну вартість, та 12.12.2015 р. прийнято рішення № 508030303/2015/000006/2 про коригування митної вартості товарів на підставі резервного методу і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 508030303/2015/00005.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних рішень відповідача суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час розгляду фактичних обставин справи.

Положеннями ст.248 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

Відповідно до ч.ч.1-3, 6 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Приписами ст.55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має, зокрема, містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині 2 цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.4 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 Митного кодексу України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування наведених норм Митного кодексу України викладений у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 р. (справа № 21-127а15) та від 30.06.2015 р. (справа № 21-591а15).

З дослідженої у судовому засіданні вимоги відповідача щодо необхідності надання додаткових документів слідує, що митним органом зазначено дві підстави: наявність розбіжностей: в інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 відсутні умови розрахунку, що визначені у договорі від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR; виявлено невідповідність згідно акту про невідповідність від 11.12.2015 р.

Що стосується першої підстави суд зазначає наступне.

Перш за все суд звертає увагу на те, що між ТОВ "ТАРСУС ОЕ" та фірмою "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI." (Туреччина) було укладено контракт від 05.11.2015 р. № 003/2015-TR, а не договір, як зазначено у вимозі.

Умови розрахунку визначено розділом 4 контракту від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR. Зокрема відповідно до п.п.4.1, 4.2 оплата за товар, що поставляється за даним контрактом, здійснюється у доларах США шляхом перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку Покупця на розрахунковий рахунок Продавця. Покупець має право внести передоплату на розрахунковий рахунок Продавця. Умови оплати: відстрочка платежу 90 (дев'яносто) календарних днів з моменту випуску товару у вільний обіг на територію України, але за погодженням сторін строк оплати може бути відстрочений.

Рахунок-фактура (англ. invoice, account, final invoice, франц. facture,нім. Rechnung, Faktura, Handels faktura) - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар. Окрім свого основного призначення як документа, в якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використаний як супровідний документ.

На час виникнення спірних правовідносин затвердженої форми рахунку-фактури та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено.

В інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 зазначено суму, яку потрібно сплатити, - 106500 доларів США, спосіб доставки - СІF-Скадовськ, країна походження - Туреччина, банківські реквізити - банк: ІSBANK, рахунок - ACC:6126-0095805, універсальні ідентифікатори для міжнародних платежів - IBAN: TR5805, SWIFT KOD: ISBTRIS. Тобто, інвойс від 26.11.2015 р. № 006787 містить всі необхідні дані, в тому числі і умови розрахунків.

У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що ці розбіжності полягають у тому, що у контракті від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR вказано BANKA BILGILERI: T.IS.BANKASI ERZIN SUBESI, а в інвойсі від 26.11.2015 р. № 006787 - BANKA: ISBANK.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що вищевказані недоліки викликали у митного органу об'єктивні сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару. При порівнянні змісту інвойсу та п.12 контракту щодо банківських реквізитів продавця встановлено ідентичність номера банківського рахунку та найменування банку, в якому він відкритий, ISBANK ERZIN SUESI це філія ISBANK, скорочено IS.

Що стосується другої підстави суд зазначає наступне.

Згідно акту про невідповідність товару відомостям, зазначених у потрібних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування від 11.12.2015 р. відповідачем було виявлено розбіжності у кількості ящиків з мандаринами сорту Satsuma: позивачем зазначалося 25500, а митницею виявлено 26471.

Вказані розбіжності ТОВ "ТАРСУС ОЕ" було усунуто і у митній декларації № 508030303/2015/03915 зазначено правильну кількість ящиків - 26471, що не заперечується у судовому засіданні представником відповідача. При цьому митницею не встановлено розбіжностей у вазі поставлених мандарин.

Проаналізувавши зміст встановлених відповідачем розбіжностей, суд приходить до висновки що вони жодним чином не стосуються заявленої позивачем митної вартості товару. Однак, незважаючи на це, відповідач зобов'язав ТОВ "ТАРСУС ОЕ" на підтвердження заявлено митної вартості товару надати такі документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, що підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировину.

На вказану вимоги ТОВ "ТАРСУС ОЕ" було надано комерційну пропозицію фірми "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI." (Туреччина) від 05.11.2015 р., відповідно до якої позивачу запропоновано наступний асортимент овочів та фруктів: огірки свіжі - 0,45 дол. США/кг; апельсини свіжі - 0,50 дол. США/кг; мандарини свіжі - 0,50 дол. США/кг; гранати свіжі - 60 дол. США/кг.

При цьому, надання відповідачу комерційної пропозиції від 05.11.2015 р., замість вказаної у відповіді комерційної пропозиції від 10.12.2015 р., не свідчить про не надання ТОВ "ТОРСУС ОЕ" документів щодо підтвердження заявленої митної вартості товару.

Суд критично відноситься до доводів Херсонської митниці ДФС про ненадання ТОВ "ТАРСУС ОЕ" виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікації, прейскурантів (прас-листів) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, що підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировину, так як: по-перше, судом встановлено відсутність розбіжностей, на які посилався відповідач, як на підставу витребування цих документів; по-друге, позивачем разом з митною декларацією від 11.12.2015 р. № 508030303/2015/003915 надавалися відповідачу висновки про якісні характеристики товару, а саме - сертифікат про походження товару форми А від 26.11.2015 р. № 0244760, інформацію про позитивні результати проведення ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів від 07.12.2015 р., інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 07.12.2015 р., про що зазначено у картці відмови від 12.12.2015 р. № 508030303/2015/0006, рішенні про коригування митної вартості товарів від 12.12.2015 р. № 508030303/2015/000006/2, а на вимогу відповідача - комерційну пропозицію від 05.11.2015 р.; по-третє, витребувані документи за своїм характером не мають здатності усувати такі розбіжності.

Таким чином, факт їх ненадання позивачем навіть на запит митниці не надавало відповідачу права вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Суд зазначає, що п.3.4 контракту від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR щодо можливості зменшення ціни нижче, ніж оптові ціни на внутрішньому ринку Туреччини, ніяким чином не дає підстави вважати, що позивачем була заявлена недостовірна митна вартість товарів, оскільки відповідачем не надано до суду доказів штучного (довільного або фіктивного) зменшення ціни товару за вказаним контрактом. Крім того, сама можливість зменшення ціни товару нижче, ніж дійсні оптові ціни на внутрішньому ринку країни постачальника, не є достатньою підставою для висновку про заниження ТОВ "ТАРСУС ОЕ" митної вартості.

Сторонами контракту від 05.11.2015 р. № 003/2015-ТR узгоджено, що ціна товарів зазначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару (п.1.2 контракту). Наданий інвойс від 26.11.2015 р. № 006787 містить всі необхідні реквізити, та завірений печаткою Торгово-промислової палати. Вказана в інвойсі ціна та вартість товару співпадає з відомостями, зазначеними у свідоцтві про походження, митній декларації країни відправлення.

Доводи Херсонської митниці ДФС про те, що спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР), що, на думку відповідача, свідчить про заниження вартості ввезених в Україну товарів, суд також не приймає до уваги, оскільки відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів ЗЕД, товарів і умов їх продажу. Тому такі дані не можуть мати пріоритетного значення над наданими декларантом первинними документами про товар. Наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребовування додаткових документів, не може бути підставою для такого витребовування та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

До того, наданий суду витяг з АСАУР про ввезені протягом вересня-грудня 2015 року аналогічні товари (мандарини) свідчать про товар, який завозився іншими декларантами та оформлювався іншими митницями України. В таблиці не зазначені такі характеристики, як вид транспорту, що значно впливає на ціну імпортованих товарів. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого ТОВ "ТАРСУС ОЕ" товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. В даному випадку сторона контракту компанія "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INЄAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. ЄTI." є виробником мандаринів, очевидно за таких обставин вартість самостійно виробленого товару може бути нижчою, ніж його ринкова вартість.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб'єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.

Відповідно до ст.6 Указу Президента України "Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів" від 25.08.1994 р. № 475/94 при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.

Наведені норми дають підстави для висновку, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.

Враховуючи, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Як вже зазначалося, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (частина п'ята статті 57 Митного кодексу України).

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що документи, подані ТОВ "ТАРСУС ОЕ" до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять необхідну інформацію про вартість товару, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, доказів дотримання обов'язкової процедури проведення консультацій із декларантом.

За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), суд вважає необґрунтованим.

Також слід врахувати, що рішення відповідача про коригування митної вартості усупереч приписів статті 55 Митного кодексу України не містить належних та конкретизованих: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; вичерпного переліку вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Враховуючи, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного ТОВ "ТАРСУС ОЕ" методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), у судовому засіданні були спростовані, зважаючи на те, що документи, подані позивачем до митного органу, відповідають вимогами чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а отже і підтверджують заявлені ТОВ "ТАРСУС ОЕ" відомості про митну вартість товарів, суд дійшов висновку, що визначення Херсонською митницею ДФС митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 12.12.2015 р. № 508030303/2015/000006/2 та похідної від нього картки відмови у митному оформленні товарів від 12.12.2015 р. № 508030303/2015/00005.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності рішення про коригування митної вартості товарів № 508030303/2015/000006/2 та картки відмови у митному оформленні № 508030303/2015/00005, які прийняті ним 12.12.2015 р.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ТОВ "ТАРСУС ОЕ" судовий збір у розмірі 3774 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Херсонської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань шляхом безпірного списання.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Херсонською митницею Державної фіскальної служби картку відмови у митному оформленні товарів № 508030303/2015/00005 від 12.12.2015 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № 508030303/2015/000006/2 від 12.12.2015 р.

Стягнути з Херсонської митниці Державної фіскальної служби () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" () витрати по сплаті судового збору в сумі 3774 (три тисячі сімсот сімдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 березня 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 5.2.2