Справа № 2а-5597/08/1570
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2016 р. м. Київ К/800/59966/14

К/800/58927/14

К/800/58990/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представників:ГПУ - Гудименко Ю.В. ТОВ «Айті-Сервіс» - Віноградова С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційними скаргами1. Південної митниці, 2. Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області 3. Першого заступника прокурора Одеської області
напостанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014р.
у справі№ 2а-5597/08/1570
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Айті-Сервіс»
до1. Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, 2. Південної митниці
за участюПрокуратури Малиновського району м. Одеси
провизнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айті-Сервіс" звернулось з зазначеним позовом, в якому, з урахуванням останнього уточнення позовних вимог просило суд:

- визнати неправомірною відмову Приморської митниці у наданні висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи щодо суми надмірно сплаченого збору за перебування під митним контролем вантажу згідно з вантажно - митними деклараціями на загальну суму 672 177,72 грн.;

- зобов'язати Південну митницю надати до Головного управління Державного казначейства України в Одеській області висновок про повернення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Айті-Сервіс» надмірно сплаченого збору за перебування вантажу під митним контролем у розмірі 672 177,72 грн.;

- зобов'язати Головне управління Державного казначейства України в Одеській області здійснити повернення на користь ТОВ «Айті-Сервіс» суми надмірно сплачених до Бюджету зборів за перебування товарів під митним контролем у розмірі 672 177,72 грн.,

- стягнути з Південної митниці моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ним згідно контракту № LDA-09/2007 від 14 вересня 2007 року, укладеного між ТОВ «Айті-Сервіс» та компанією "LUDWIGSON LLP" GB, та договору комісії, укладеному між ТОВ «Айті-Сервіс» та ТОВ «Софт-Макс», був отриманий вантаж - легкові автомобілі закордонного виробництва в розукомплектованому вигляді. Вказаний вантаж надійшов партіями 14.09.2007 року та 20.09.2007 року. 28 вересня 2007 року позивачем до ДП «Одесастандартметрологія» були подані заявки на проведення процедури сертифікації товару. 12 листопада 2007 року ТОВ «Айті-Сервіс» отримало сертифікати відповідності товару. Процедура розмитнення однієї партії товару закінчилась 15.11.2007 року, а іншої - 16.11.2007 року. За час, втрачений підприємством на отримання сертифікатів на товари, тобто з 28.09.2007 року до 15.11.2007 року та 16.11.2007 року відповідних партій товарів, ТОВ «Айті-Сервіс» було сплачено митний збір за перебування вантажу під митним контролем в сумі 672 177,72 гривень.

Вважаючи, що термін, витрачений на отримання сертифікатів відповідності товару, не підлягає зарахуванню до строку перебування товарів під митним контролем, позивач звернувся до Приморської митниці для отримання висновку про повернення з Державного бюджету України помилково зарахованих митних платежів. Однак, відповідач відмовив ТОВ «Айті-Сервіс» в наданні висновку, мотивуючи таке рішення відсутністю правових підстав для повернення сплаченого збору.

Постановою Одеського окружного суду від 17 січня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2013р. скасовано. Прийнято нове рішення яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Південної митниці у наданні висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи щодо суми надмірно сплаченого збору за перебування під митним контролем вантажу, згідно з вантажно-митними деклараціями на загальну суму 672 177,72грн.

Зобов'язано Південну митницю надати до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновок про повернення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айті - Сервіс» суми надмірно сплаченого збору за перебування вантажу під митним контролем у розмірі 672 177,72 грн.

Зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області здійснити повернення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айті - Сервіс» суму надмірно сплачених до бюджету зборів за перебування товарів під митним контролем у розмірі 672 177,72 грн.

Встановлено спосіб виконання рішення суду в частині надання висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів Південною митницею та зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області здійснити повернення надмірно сплачених платежів, яким зарахувати кошти, повернуті 14.08.2009р. на розрахунковий рахунок ТОВ «Айті-Сервіс» в сумі 672 177,72 грн., згідно виконавчих листів по справі № 2-а-5597/08/1570, виданих на примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2009 р., в рахунок виконання прийнятого рішення, а саме постанови Одеського апеляційного суду від 29.10.2014р., та вважати рішення в цій частині виконаним, у зв'язку з чим виконавчий лист повторній видачі не підлягає.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014р. надійшли касаційні скарги Південної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Першого заступника прокурора Одеської області, в яких, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 вересня 2007 року між ТОВ «Софт-Макс» (комітент) та ТОВ «Айті Сервіс» (комісіонер) був укладений договір комісії №АСМ - 14/09, відповідно до якого комітент доручає, а комісіонер зобов'язується від свого імені та за рахунок комітента за винагороду купити товар у термін та за ціною, встановленою Договором, а також укласти договір з брокерськими фірмами для проведення митного оформлення товару.

14 вересня 2007 року на виконання умов договору комісії № АСМ - 14/09 між ТОВ «Айті Сервіс» (покупець) та компанією "LUDWIGSON LLP" GB (продавець) був укладений контракт № LDA-09/2007, згідно якого продавець зобов'язується поставити, а покупець - отримати та оплатити товар. Власником та вантажоотримувачем товару є ТОВ «Софт-Макс».

На виконання умов договору комісії № АСМ - 14/09 та з метою здійснення митного оформлення товару 28.09.2007 року позивач подав заявки до ДП «Одесастандартметрологія» для проведення процедури сертифікації товару. Сертифікати на вантаж були отримані ТОВ «Айті Сервіс» 12.11.2007 року, а процедура розмитнення однієї партії закінчилась 15.11.2007 року, а іншої - 16.11.2007 року. За час перебування товарів під митним контролем, починаючи з 28.09.2007 року по 15 та 16 листопада відповідно, позивач сплатив збір в повному обсязі, а саме в сумі 672 177, 72 грн.

Також, як встановлено судами, заявки на проведення сертифікації партій продукції (дорожньо-транспортних засобів) були подані 28.09.2007 року, тобто з цієї дати розпочалась процедура отримання сертифікатів відповідності товарів. 12.11.2007 року на вказані товари видані сертифікати.

Водночас, за час перебування товарів під митним контролем, починаючи з 28.09.2007 року по 15 та 16 листопада відповідно, позивач сплатив збір в повному обсязі, а саме в сумі 672 177,72 грн.

Позивач звернувся із заявою від 13.12.2007р. №13/-1/07 до Приморської митниці щодо повернення надміру сплачених коштів з доданням до заяви документів, перелічених у Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Оскільки, позивачем не було отримано від Приморської митниці відповіді щодо розгляду заяви від 13.12.2007р. №13/-1/07, ТОВ «Айті-Сервіс» повторно звернулось до Приморської митниці із заявою від 21.02.2008р. №875/32 з проханням повернути на розрахунковий рахунок Підприємства суму зайво сплачених митних зборів.

Проте, Приморська митниця листом від 05.03.2008р. №1292/1602/40 у задоволенні поданих заяв відмовила ТОВ «Айті-Сервіс».

Також як встановлено судами, і сторони це не заперечують, що період з 28.09.2007 року по 12.11.2007 року був витрачений імпортером на отримання сертифікатів відповідності товарів, а тому цей період не підлягає включенню до терміну знаходження товарів під митним контролем. Разом з тим Південна митниця вважає, що позовні вимоги ТОВ «Айті Сервіс» не підлягають задоволенню, оскільки на момент здійснення митного оформлення позивач не надав відомості про здійснення з 28.09.2007 року по 12.11.2007 року процедури сертифікації товарів.

Розглядаючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є належною особою, яка має право на повернення спірної суми коштів.

Натомість суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги вмотивував свої висновки тим, що митний орган не мав жодних законодавчо обґрунтованих підстав для нарахування митного збору протягом періоду з моменту ввезення товару на територію України та до моменту отримання сертифікатів відповідності. Крім того, передчасним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач не є належною особою, яка має право на повернення надміру сплачених коштів за перебування товару під митним контролем.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Митного кодексу України, безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи України. Митні органи, реалізуючи митну політику України, здійснюють митний контроль та митне оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, вдосконалюють форми і методи їх здійснення.

Згідно з п. 14 ст. 1 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню.

Згідно з п. 7.3.6. Порядку справляння митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 363 від 23.06.1998 року, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, при нарахуванні зборів за перебування під митним контролем до строку перебування під митним контролем не включається час, витрачений імпортером на отримання дозволів державних органів на ввезення продукції та пред'явлення їх митній установі, якщо надання таких дозволів обумовлювалось проведенням відповідної експертизи продукції і вони не могли бути отримані до моменту перетинання продукцією митного кордону.

Митний збір за перебування товарів під митним контролем нараховується, починаючи з четвертого календарного дня з дати отримання дозволу.

Відповідно до п.п. 5.1 та 5.2 Порядку, суми надміру стягнених митних зборів за бажанням особи, що здійснює декларування товарів та інших предметів, можуть бути їй повернені або зараховані в рахунок майбутніх платежів протягом установленого законодавством строку позовної давності з моменту митного оформлення. Контроль за поверненням надміру стягнених сум митних зборів або зарахуванням їх у рахунок майбутніх платежів здійснює відділ митних платежів митниці, де проводилося митне оформлення.

Згідно ст. 87 МК України декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники). Декларантами товарів і транспортних засобів, що належать громадянам, також можуть бути громадяни, уповноважені власниками зазначених товарів і транспортних засобів на здійснення декларування нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до ст. 88 МК України, декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою.

Декларант зобов'язаний: - здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; - на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; - надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; - сплатити податки і збори.

Відповідно до вимог ст. 87 МК України, декларантами можуть бути: - підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або - уповноважені ними митні брокери (посередники), - декларантами товарів і транспортних засобів, що належать громадянам, також можуть бути громадяни, уповноважені власниками зазначених товарів і транспортних засобів на здійснення декларування нотаріально посвідченими дорученнями.

З наведеного вбачається, що положення ст. 87 МК України є виключними, не містять будь-яких інших альтернатив щодо осіб, які можуть бути декларантами, не містять будь-яких застережень/зауважень/виключень тощо;

Таким чином, власником та вантажоотримувачем товару, отриманого на виконання умов договору комісії № АСМ-14/09 від 14 вересня 2007 року, є ТОВ «Софт-Макс», декларантом - уповноважений ним (через уповноважену ним договором комісії № АСМ-14/09 від 14 вересня 2007 року особу (посередника) - ТОВ «Айті-Сервіс») митний брокер (посередник) - ТОВ «Толиман».

В свою чергу, відповідно до вимог п. 5.1 Порядку, суми надміру стягнених митних зборів можуть бути повернені або зараховані в рахунок майбутніх платежів протягом установленого законодавством строку позовної давності з моменту митного оформлення виключно за бажанням особи, що здійснює декларування товарів та інших предметів. Наведені положення п. 5.1 Порядку є виключними, безальтернативними, не містять будь-яких застережень/зауважень/виключень тощо.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не є законодавчо визначеною особою, за бажанням якої суми надміру стягнених митних зборів можуть бути їй повернені або зараховані в рахунок майбутніх платежів протягом установленого законодавством строку позовної давності з моменту митного оформлення.

При цьому, наданий позивачем договір доручення № 20/09 від 20 вересня 2007 року на декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів, що переміщуються через державний кордон України, укладений між ТОВ «Толиман», як брокером (Повіреним), та ТОВ «Айті-Сервіс», як клієнтом (Довірителем), на виконання умов договору комісії № АСМ-14/09 від 14 вересня 2007 року не спростовує вищенаведеного висновку суду.

Враховуючи наведене, судова колегія визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції і вважає, що рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону, було помилково скасовано судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Південної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Першого заступника прокурора Одеської області задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014р. скасувати, а постанову Одеського окружного суду від 17.01.2013р. залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: