Справа № 522/24368/15-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/200/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті ОСОБА_1 адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Века» до Управління реклами Одеської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Одесреклама» про визнання дій протиправними, скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у грудні 2015 року звернувся до суду з позовом до Управління реклами Одеської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Одесреклама», за яким просив визнати протиправним та скасувати припис начальника управління реклами Одеської міської ради ОСОБА_1 за № 01-30/4917 від 17.11.2015 року про усунення порушень у порядку розміщення зовнішньої реклами у місті ОСОБА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову відзначив, що 17.11.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «I-Века» отримано припис начальника управління реклами Одеської міської ради ОСОБА_1 за № 01-30/4917 від 17.11.2015 року про усунення порушень у порядку розміщення зовнішньої реклами у місті ОСОБА_1. Як вбачається із змісту припису, начальником Управління реклами Одеської міської ради ОСОБА_1 на підставі акта фіксації № 003619 від 17.11.2015 року встановлено, що ТОВ «I-Века» самовільно встановило та розміщує рекламні засоби на обєкті торгівлі розміром 0,3 м. х 4м х 1 сторону; 0,2 м х 1м х 1 сторону за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 7. Цим же приписом ТОВ «I-Века» було зобов'язане демонтувати зазначені рекламні конструкції до 20.11.2015 року. Однак, вважає, що начальником Управління реклами Одеської міської ради ОСОБА_1 було необґрунтовано віднесено конструкції, що розміщені на фасаді по вулиці Одарія, 7, у місті Одеса, до об'єктів зовнішньої реклами та неправомірно складено припис №01-30/4917 від 17.11.2015 року про усунення порушень у порядку розміщення зовнішньої реклами у місті ОСОБА_1.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Додатково пояснив, що їм було вручено спірний припис від 17.11.2015 року, який вони залишили без виконання та не демонтували вивіску, то пізніше 27.11.2015 року приїхали представники КП«Одесреклама» та самостійно демонтували та забрали вивіску «Шинсервіс-Автомаркет», іншу заклеїли наклейкою щодо її незаконності. Однак, дана вивіска є інформаційною, а не рекламою, та містить відомості щодо видів діяльності та послуг, які здійснює та надає товариство. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 04.01.2016 року) у судовому засіданні заперечував проти вимог ТОВ «І-Века», вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Пояснив, що вивіска позивача не відповідає вимог, передбаченим чинним законодавством до інформаційних вивісок, а саме: не містить інформацію про зареєстроване найменування особи, включаючи герби, емблеми, знаки для товарів та послуг, дані про час роботи, а також профіль діяльності, якщо це не випливає з назви підприємства. Крім того, у позивача відсутній технічний паспорт для розміщення даної вивіски. Ця вивіска позивача підпадає під ознаки реклами, однак ТОВ «І-Века» не отримало відповідний дозвіл на її розміщення. Вважає, що припис був винесений законно та мав був бути виконаним позивачем.

Представник третьої сторони КП «Одесреклама» - ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 23.02.2016 року) у судовому засіданні позовні вимог ТОВ «І-Века» не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що відповідач та третя особа діяли у межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства. Вважає, що підстав для задоволенню позову немає

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що КП «Одесреклама» 17.11.2015 року за результатом проведення перевірки ТОВ «І-Века» за адресою м. Одеса, вул.. Одарія, 7, складено акт фіксації №003619. Вказаним актом зафіксовано недодержання ТОВ «І-Века» вимог 6.1 Рішення ВК ОМР №434 від 22.04.2008 року, а саме відсутній дозвіл на розміщення зовнішньої реклами (а.с.9).

17.11.2015 року Управлінням реклами Одеської міської ради винесено припис №01-30/4917 про усунення порушень, за яким встановлено, що за адресою м. Одеса, вул.. Одарія, 7, ТОВ «І-Века» самовільно встановило та розміщує рекламні засоби на обєкті торгівлі розміром 0,3м х 4м х1 сторону; 0,2м х1м х1 сторону та тимчасовий виносний наземний рекламний засіб до 1 кв.м. (а.с.7).

Оскільки рекламні конструкції розміщені за відсутності виданих у встановленому порядку дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскаржуваним приписом позивачу запропоновано терміново демонтувати зазначену вивіску та попереджено, що у разі не виконання цього припису у зазначений термін демонтаж вивіски буде здійснений КП «Одесреклама» з покладенням на позивача витрат повязаних з демонтажем.

Розміщення обєктів зовнішньої реклами в м. Одесі регулюється Законом України «Про рекламу», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. №2067 (далі Типові правила), Порядком розміщення вивісок на території м. Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року (далі Порядок) та Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Одесі, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №434 від 22.04.2008 року (далі - Правила).

Згідно ст.1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону №270/96-ВР, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно ч.6 ст.9 Закону №270/96-ВР вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Суд, дослідивши норми Закону України «Про рекламу» №270/96-ВР, дійшов висновку, що вивіски чи таблички не є рекламою якщо на них розміщена інформація про: найменування особи; про вид її діяльності; про час роботи.

Крім того, щоб такі вивіски та таблички не визнавалися зовнішньою рекламою, вони повинні бути розташовані тільки:

на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення;

на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху;

на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення;

біля входу в таке приміщення.

Отже, з проаналізованого судом Закону №270/96-ВР встановлено, що фактично реклама від не-реклами відрізняється за змістом інформації, а не за способом її представлення.

З аналізу зазначених матеріальних норм, можна дійти висновку, чи є вивіска рекламою, залежить від того, яка інформація на ній розміщена.

Аналогічна позиція неодноразово зазначалась в листах Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва: Лист № 9522 від 28.12.2006 року, Лист № 4089 від 07.06.2007 року, Лист № 4186 від 31.05.2005 року.

Згідно листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 13.10.2010 року №130096, у разі, якщо на фасаді будівлі, яке займає суб'єкт господарювання, та/або біля входу (в'їзду) в нього розміщена інформаційна вивіска, інформація, на якій не містить закликів до придбання товарів чи надання послуг або іншої інформації, призначеної сформувати, або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес у відношенні такої особи, або товару (послуги), така інформація, не є рекламою.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві достовірну і доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 затверджені Типові Правила розміщення зовнішньої реклами, які регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (далі - Правила №2067).

Згідно п.48 даних Типових правил, вивіски чи таблички:

повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, повязаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються;

не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків;

не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - обєктах незавершеного будівництва;

площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Згідно п.2. Правил, вивіска (далі вивіска, інформаційна табличка) - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли субєкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відповідно до пункту 2.4.2 Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року, вивіска містить інформацію відносно юридичної або фізичної особи, яка підлягає обовязковому оприлюдненню: зареєстроване найменування (імя), належність та режим роботи. Для підприємницьких товариств комерційне (фірмове) найменування визначене згідно зі статтею 90 Цивільного кодексу України. На вивісці, за бажанням власника, може розміщуватись інформація стосовно торговельної марки (знаки для товарів та послуг), а також інші знаки, в тому числі герби та емблеми.

При цьому вказана інформація стосовно юридичної або фізичної особи не повинна містити закликів до придбання товару чи послуги.

Площа вивіски повинна бути не більше мінімального розміру необхідного для отримання необхідної інформації; місце розміщення вивіски площа зовнішньої поверхні будинку (фасаду), дверей або вітрини, у разі неможливості розміщення на вказаних місцях - біля входу (вїзду), де юридична або фізична особа-підприємець займає приміщення. Місце розміщення вивіски, яке не знаходиться у власності субєкта господарювання, надається йому в тимчасове користування власником будинку (споруди) або уповноваженим ним органом (особою) на договірних засадах;

Слід ще й зазначити, що дослідженим судом Законом №270/96-ВР та іншими нормативними актами встановлено лише два критерії розмежування вивісок та зовнішньої реклами: зміст інформації та місце її розташування. Ніяких інших додаткових умов, як от розмір вивіски або спосіб її виконання Закон №270/96-ВР не містить.

Враховуючи вищевикладене, у випадку, коли на фасаді будинку (приміщення), яке займає суб'єкт господарювання, розміщено вивіску з його назвою, така інформація, не є рекламою і її розміщення, не потребує одержання дозволу на розміщення об'єкта зовнішньої реклами.

Згідно п 2.4.3 Порядку, у разі, якщо на вивісці відсутнє повне найменування (імя) фізичної або юридичної особи та профіль її діяльності, або основний профіль діяльності відрізняється від інформації, розташованої на вивісці, а також найменування (імя) вказане на вивісці що розміщується на будинку (споруді) чи на території належній особі не збігається з найменуванням (імям) фізичної або юридичної особи, то така спеціальна конструкція розміщується згідно з Законом України „Про рекламу .

Ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст.. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Як вбачається з акту фіксації № 003619 від 17.11.2015 року, та доданої до нього фото фіксації, а також припису управління реклами про усунення порушень № 01-30/5535 від 17.11.2015 року, позивач розміщує за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 7 наступні конструкції: конструкція розміром 0,3м х 4м х 1 сторону; конструкція розміром 0,2м х 1м х 1 сторону; тимчасовий виносний наземний рекламний засіб до 1 м.кв. із наступним змістом: «Автомаркет», «Страхование», «Ксерокс», «Шинсервис».

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.15), основним видом економічної діяльності ТОВ «І-Века» є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Детально розглянувши характер та зміст інформації, розміщеної на зазначених вище конструкціях, який випливає з фотокарток до акту фіксації, суд приймає до уваги посилання представника відповідача та вбачає, що дані конструкції:

1. не містять відомості про зареєстроване найменування особи яким є - товариство з обмеженою відповідальністю «I-Века» у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (наявного в матеріалах справи);

2. не містять інформацію про час роботи Позивача;

3. інформація розміщена на вивісках лише частково не відповідає інформації про види діяльності, які здійснює підприємство у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (наявного в матеріалах справи);

При цьому суд не приймає уваги посилання представника позивача стосовно того, що товариством здійснюються та надаються послуги з усіх видів діяльності, вказаних на вивісках, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством, суду не надано, а з матеріалів справи такі обставини встановити також не є можливим.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що конструкції, розміщені ТОВ «І-Века» за адресою м. Одеса, вул.. Одарія, 7, не можуть бути ідентифіковані як вивіски, а є обєктами зовнішньої реклами та їх розміщення має здійснюватись у відповідності до вимог Закону України «Про рекламу» з отриманням відповідного дозволу.

Надаючи оцінку вимогам відповідача в частині необхідності надання технічного паспорту на розміщення вивіски, слід зазначити наступне.

П. 48 Типових правил встановлено, що забороняється вимагати від субєктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.1998 року у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну "законодавство") зазначено, що термін "законодавство" досить широко використовується у правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують ту чи іншу сферу суспільних відносин і є джерелами певної галузі права. Цей термін без визначення його змісту використовує і Конституція України (статті 9, 19, 118, пункт 12 Перехідних положень). У законах залежно від важливості і специфіки суспільних відносин, що регулюються, цей термін вживається в різних значеннях: в одних маються на увазі лише закони; в інших, передусім кодифікованих, в поняття "законодавство" включаються як закони та інші акти Верховної Ради України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади.

З вищезазначеного випливає, що рішення органів місцевого самоврядування до змісту поняття законодавство не входять, а отже й вимоги Порядку розміщення вивісок на території міста ОСОБА_3 в частині отримання технічного паспорту для розміщення вивіски є такими що суперечать типовим правилам, затвердженим Кабінетом міністрів України, які мають вищу юридичну силу.

Таким чином, з аналізу чинного законодавства, не вбачається необхідності отримання технічного паспорту для розміщення вивіски юридичної особи.

Згідно з ч.10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України в п. 4 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Разом з цим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Крім того, як вбачається з пояснень сторін, вказаний спірний припис Управління реклами ОМР був виконаний ще 27.11.2015 року, тому суд приходить до висновку, що він вичерпав свою дію та його скасування є неможливим.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Века» є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17-18, 69-71, 79, 86, 99, 158-163, 167, 171 КАС України, Законом України «Про рекламу», суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Века» до Управління реклами Одеської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Одесреклама» про визнання дій протиправними, скасування припису - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Суддя: Домусчі Л.В.

22.03.2016