Справа № 461/188/16-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/188/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

17.03.2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Підлужний Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної інспекції з питань праці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного інспектора Сироїжко О.Є. від 28.12.2015 року № 13/01/101/0049-0019 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 28.12.2015 року головним державним інспектором праці Сироїжко О.Є. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-6 КУпАП та притягнуто його до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 гривень. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до встановленої генеральним директором УДППЗ «Укрпошта» процедури, керівники дирекцій не вправі самостійно приймати рішення про допуск чи не допуск контролюючих осіб до перевірки. Вказав, що постанова винесена не уповноваженою особою та не підписана особою, яка її склала. Просить суд визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у адміністративній справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили, а також надали додаткові пояснення згідно поданих письмових заперечень. Вважає, що інспектор діяла відповідно до вимог діючого законодавства.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка головний інспектор з питань праці ОСОБА_3, вказала, що прибула до Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» за направленням для здійснення перевірки на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні. Працівники юридичного відділу повідомили їй, що на підставі наказу вищестоящого органу проведення перевірки необхідно погоджувати з останнім, однак копії наказу не надали. В приймальні ОСОБА_1 була зроблена копія її направлення на перевірку та секретар двічі доповідав йому про перебування інспектора та вимогу про здійснення перевірки. Пізніше секретар повідомив, що ОСОБА_1 зайнятий і відмовляється зустрічатися з інспектором, що було відображено в акті перевірки.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Львівська дирекція українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є філією (відокремленим підрозділом) без прав юридичної особи.

Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» довіреністю уповноважило виконуючого обов'язки директора Львівської дирекції українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» ОСОБА_1 представляти в порядку, передбаченому законодавством України, інтереси на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності, правоохоронних та інших державних органах (комітетах, міністерствах, службах, агентствах, інспекціях, фондах тощо).

Статтею 230-1 КУпАП встановлено, що органи спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з невиконанням законних вимог посадових осіб цих органів або створенням перешкод для діяльності цих органів (стаття 188-6).

Згідно з ч.2 ст.230-1 КУпАП зазначено, що від імені органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право державні інспектори праці територіальних органів.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 386/2011 Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 4 вказаного Положення передбачено, що Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, забезпечення спеціальним одягом і спеціальним взуттям, засобами індивідуального захисту, мийними засобами, молоком і лікувально-профілактичним харчуванням; проведення обов'язкових медичних оглядів працівників певних категорій; дотримання режимів праці та інших норм законодавства.

Згідно пункту 6 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затв. Наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390 (зареєстрованого Мінюстом України 30 липня 2012 року за № 1291/21603), перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки. За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.12.2015 року ОСОБА_1 вчинив перешкоди в проведенні перевірки головним державним інспектором праці, що реалізовує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Статтею 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів.

Постановою від 28.12.2015 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1360 гривень у зв'язку із створенням перешкод для діяльності Головного управління Держпраці у Львівській області.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, у даній нормі закону закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Виходячи з системного аналізу вищезгаданих нормативних актів, суд вважає, що головний державний інспектор праці Сироїжко О.Є. діяв правомірно. Повноваження інспектора були передбачені спеціальними нормативно-правовими актами зазначеним вище. Встановивши факт перешкоди у здійсненні перевірки - недопуск до перевірки та ненадання необхідних документів керівником підприємства ОСОБА_1 - головний державний інспектор праці виконав всі необхідні вимоги щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.251 КУпАП наявність або відсутність правопорушення, винність особи встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, притягненої до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, показаннями технічних засобів, які мають функції фото-чи кінозйомки тощо.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол складається у двох екземпляра, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 256 КУпАП, зокрема, передбачає наступне, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмовлення від його підписання.

Таким чином, відповідачем було надано належні докази щодо доведення обставин, на яких ґрунтуються вчинені ним дії.

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача, що останній не міг вирішувати питання допуску інспектора до перевірки, так як згідно наказу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 905 від 02 грудня 2013 року необхідно отримати дозвіл на проведення перевірки від генерального директора УДППЗ «Укрпошта». Приписами пункту 2 Положення про Державну інспекцію України з питань праці чітко встановлено, що Держпраці України у своїй діяльності керується лише Конституцією України законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Згідно пункту 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затв. Наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390 (зареєстрованого Мінюстом України 30 липня 2012 року за № 1291/21603) інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів. Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Таким чином, на підстав вищевказаного суд приходить до висновку, що головним державним інспектором ГУ Держпраці у Л/о Сироїжко О.Є. було правомірно винесено постанову, зокрема щодо своєчасності, повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи, позивачем жодних доказів протиправності оскаржуваної постанови не надано, а наданими представником відповідача докази повністю спростовують твердження позивача, а відтак позов безпідставний та у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160-163, 171-2 КАС України КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної інспекції з питань праці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.