Справа № 539/3607/15-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2016 р. м. Київ К/800/2425/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Цуркана М.І. (головуючий),
Єрьоміна А.В., Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, що переглядається за касаційною скаргою Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (правонаступник Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області; далі Управління ПФ) про скасування рішення Управління ПФ від 27 квітня 2015 року № 166 про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 23 березня 2015 року № 9/1.
Зазначав, що як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі ЧАЕС) 1 категорії з 3 жовтня 2010 року є інвалідом ІІ групи, а захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Перебуває на обліку в Управлінні ПФ та одержує пенсію як інвалід ІІ групи відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).
21 квітня 2015 року звернувся з отриманою довідкою до Управління ПФ з проханням провести перерахунок пенсії. Однак 27 квітня 2015 року відповідач йому відмовив.
Посилаючись на протиправність дій відповідача та наявність законних підстав для перерахунку пенсії, просив скасувати рішення Управління ПФ від 27 квітня 2015 року № 166 та зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію, відповідно до довідки від 23 березня 2015 року № 9/1, виходячи з розміру заробітної плати 1408 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 1 по 30 червня 1986 року (за один місяць), виданої ЗАТ «Лубнимеблі», починаючи з 21 квітня 2015 року з урахуванням виплачених сум.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року, позов задоволено.
У касаційній скарзі Управління ПФ, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи та одержує пенсію відповідно до Закону № 796-XII.
У період з березня 1982 року по 1990 рік він працював на Лубенському меблевому комбінаті (на теперішній час ЗАТ «Лубнимеблі»; далі Товариство).
1 червня 1986 року ОСОБА_1 був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де за час перебування на вказаних роботах йому була нарахована та виплачена заробітна плата.
Товариство провело позивачу новий розрахунок заробітної плати за три календарні місяці роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 1 червня по 31 серпня 1986 року, оскільки вона була нарахована не в повному обсязі. Розрахунок оплати праці позивачу за роботу в 30 км зоні відчуження у складі в/ч НОМЕР_1 за вищевказаний період проведено в наступному порядку: враховано встановлений 6-годинний робочий день, посадовий оклад поділено на фонд робочого часу (при 6-годинному робочому дні), відповідно до вимог постанови Ради міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 тарифну ставку підвищено на 100%, за основним місцем роботи зберігалися тарифна ставка та середня заробітна плата за кожен робочий день, враховано оплату праці за фактично відпрацьований час, оплату праці за роботу у вихідні та святкові дні у подвійному розмірі, із застосуванням показників кратності, премію в розмірі 60% тарифної ставки з урахуванням кратності, визначено розмір заробітної плати за період з 1 червня по 4 вересня 1986 року з додаванням премії в розмірі 400 крб., сплаченої на підприємстві.
21 квітня 2015 року позивач звернувся з отриманою довідкою до Управління ПФ з проханням провести перерахунок пенсії. Однак 27 квітня 2015 року відповідач йому відмовив з посиланням на те, що обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за липень-серпень 1986 року в довідці проведено з порушенням норм чинного законодавства.
Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що вимоги позивача про перерахунок пенсії за період виконання робіт в зоні відчуження на підставі довідки від 23 березня 2015 року № 9/1 ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Колегія суддів вважає такий висновок судів передчасним.
Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок) передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні 5, у II зоні 4, у І зоні 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону № 796-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини другої статті 40 зазначеного Закону військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно зі статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.
Як вбачається з Акту перевірки достовірності довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 189, складеного Управлінням ПФ 23 березня 2015 року, на підприємстві є в наявності копія довідки, видана Міністерством оборони в/ч 61511 від 8 вересня 1986 року № 1324/34 «Про знаходження ОСОБА_1 на військових зборах» з 1 червня по 4 вересня 1986 року, відповідно до якої, за ним по місцю постійної роботи зберігався середній заробіток, та що йому належить виплатити сто відсотків тарифної ставки (посадового окладу) за період з 8 червня по 4 вересня 1986 року. На зворотній стороні цієї довідки є дані про кратність.
Погодинна тарифна ставка в особовому рахунку по нарахуванню заробітної плати за 1986 рік ОСОБА_1 не відображена, документи що підтверджують погодинну тарифну ставку перевіркою не виявлено.
В особовому рахунку по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 в 1986 році одноразова премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 та премія, передбачена підпунктом 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207 не нарахована і не виплачена, положення про преміювання із внесеними змінами в 1986 році перевіркою не виявлено.
В рішенні про відмову у перерахунку пенсії відповідач зазначив, що подана довідка складена з порушенням норм законодавства, оскільки сума премії у розмірі 60 відсотків безпідставно розрахована та включена до довідки, оскільки в розрахункових відомостях відсутнє нарахування місячних премій (премія у розмірі 60 відсотків на підприємстві в 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС не була передбачена). Також відповідач вказав, що підприємство безпідставно врахувало одноразову премію в розмірі 400 крб. та не надало підтверджуючих документів про виділення Мінфіном СРСР, Держпланом СРСР та Міненерго СРСР коштів для виплати такої премії працівникам, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Таким чином, відмова відповідача у перерахунку пенсії зумовлена саме вищенаведеними обставинами, врахування яких визначене законодавчо. Проте зазначені доводи суди не перевірили, а відповідні обставини не встановили.
Вказані обставини залишені судами поза увагою, що дає підстави стверджувати про невідповідність рішень судів вимогам законності та обґрунтованості, які встановлені статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є підставою для їх скасування та направлення справи на новий розгляд у відповідності до вимог частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляду до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан
А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов