Справа № 818/277/16
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 р. Справа № 818/277/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.

за участю секретаря судового засідання - Кохан Т.І.,

представника позивача - Сумцова А.С.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми подання Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - позивач, ДПІ у м. Сумах) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з поданням до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ФОП ОСОБА_2), в якому просить визнати застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відповідно до рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 16.03.2016 року обгрунтованим.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області було прийнято наказ від 02.03.2016 року № 225 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 Проте, перевіряючих не було допущено до проведення перевірки, внаслідок чого було складено акт про недопуск розпочати проведення перевірки від 15.03.2016 року № 266 о 15 год. 17 хв. На підставі звернення від 15.03.2016 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку 16.03.2016 року ДПІ в м. Сумах було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 Згідно абзацу 1 п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

В судовому засіданні представник позивача вимоги викладені в поданні підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні проти подання заперечували та просили у задоволенні вимог відмовити, зазначивши, що ФОП ОСОБА_2 15.03.2016 року було не допущено перевіряючих до перевірки у зв'язку з тим, що дані особи відмовились зареєструватися у книзі перевірок, а також з неповідомленням про початок перевірки за 10 днів (а.с. 41).

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає подання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що наказом ДПІ у м. Сумах від 02.03.2015 року № 225 призначена документальна планова перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року. Термін проведення перевірки з 15.03.2016 року на 10 робочих днів (а.с. 9).

Про проведення перевірки 02.03.2016 року цінним листом ДПІ у м. Сумах було направлено відповідачу повідомлення від 02.03.2016 року № 14 та копію наказу від 02.03.2016 року № 225 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 (а.с. 7,8).

На підставі наказу на перевірку 15.03.2016 року ДПІ у м. Сумах видані направлення на перевірку уповноваженим особам, що мали здійснювати перевірку № 287 та № 288 (а.с. 5-6).

При виході 15.03.2016 року на перевірку до ФОП ОСОБА_2, уповноважених осіб ДПІ у м. Сумах не було допущено до проведення перевірки, про що складено акт від 15.03.2016 року № 266 (а.с. 10).

В обґрунтування неможливості допуску перевіряючих до проведення перевірки, відповідач надав до ДПІ у м. Сумах лист від 15.02.2016 року, в якому, свої дії мотивував відмовою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєструватися у книзі перевірок та неповідомлення його про початок перевірки за 10 днів (а.с. 41).

На підставі звернення від 15.03.2016 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку 16.03.2016 року керівником ДПІ в м. Сумах було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

Відмовляючи в задоволенні подання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Податкового кодексу України визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна, зокрема, може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України).

Приписами п. 94.10 ст. 94 ПК України визначено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Пунктом 75.1. статті Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних планових перевірок передбачений ст. 77 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пункт 81.1 ст. 81 ПК України передбачає, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що поштове відправлення з копією наказу про проведення перевірки та повідомлення про її проведення були отримані ним 18.03.2016 року (під час розгляду даної справи), в той час як перевірка призначена на 15.03.2016 року, що також підтверджується довідкою Укрпошти від 18.03.2016 року (а.с. 40).

Отже, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 не було вчасно повідомлено про початок проведення перевірки, чим порушено його права, зокрема, щодо оскарження наказу про проведення перевірки від 02.03.2016 року № 225 в суді.

При цьому, посилання представника позивача на те, що Податковим кодексом України не передбачено обов'язку податкового органу пересвідчитись в отриманні платником податку зазначеного поштового відправлення, суд вважає безпідставним.

Суд зазначає, що право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Аналізованими нормами Податкового кодексу, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних планових. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Зазначена правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для підтвердження обґрунтованості арешту майна платника податків у даній справі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відповідно до рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 16.03.2016 року обгрунтованим -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 23.03.2016 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек