Справа № 286/658/15-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2016 р. м. Київ К/800/27618/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці і соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира (далі - УПСЗН Богунської райради м. Житомира) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій, зобов'язання прийняти документи та виплатити кошти. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що проживає у зоні радіоактивного забруднення і, відповідно до статті 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), має право на доплату в розмірі 2 мінімальних заробітних плат. Вказує, що на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року у справі № 2а-2923/11 його роботодавцем - Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області (далі - ТУ ДСА в Житомирській області) відповідачу направлено розрахунковий лист для виплати цієї доплати, проте кошти останній не виплатив, мотивуючи це відсутністю бюджетних асигнувань. Вважаючи бездіяльність УПСЗН Богунської райради м. Житомира неправомірною, просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо не прийняття, не здійснення перевірки, реєстрації, обліку розрахункового листа, виданого ТУ ДСА в Житомирській області на виконання рішення суду у справі №2а-2923/11 та не подання органу казначейської служби платіжних документів для здійснення цих виплат; зобов'язати УПСЗН Богунської райради м. Житомира прийняти від ТУ ДСА в Житомирській області розрахунковий лист, зареєструвати та облікувати його, подати органу казначейської служби платіжні документи для здійснення видатків, вказаних у розрахунковому листі та виплатити кошти, передбачені статтею 39 Закону № 796-ХІІ.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 04 березня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії УПСЗН Богунської райради м. Житомира щодо не прийняття, не здійснення перевірки, реєстрації, обліку розрахункового листа, поданого 28 листопада 2014 року на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року у справі № 2а-2923/11 ТУ ДСА в Житомирській області та не подання органам Державного казначейства платіжних документів для здійснення видатків, вказаних у розрахунковому листі і відмови виплатити ОСОБА_4 доплату громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за період з 01 жовтня 2010 року по 28 лютого 2011 року, визначену статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює 2 мінімальним заробітним платам встановленим Законами України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», «Про Державний бюджет України на 2011 рік» щомісячно, пропорційно відпрацьованому часу. Зобов'язано УПСЗН Богунської райради м. Житомира прийняти, зареєструвати, облікувати розрахунковий лист, поданий 24 листопада 2014 року на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року у справі №2а-2923/11 ТУ ДСА в Житомирській області та подати органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення видатків, вказаних у розрахунковому листі. Зобов'язано УПСЗН Богунської райради м. Житомира виплатити ОСОБА_4 нараховану відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року у справі №2а-2923/11 доплату громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за період з 01 жовтня 2010 року по 28 лютого 2011 року, визначену статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює 2 мінімальним заробітним платам встановленим Законами України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», «Про Державний бюджет України на 2011 рік» щомісячно, пропорційно відпрацьованому часу.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанцій. Зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, норми Закону № 796-ХІ, не взято до уваги положення постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова КМ України № 836).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії, проживає та працює в м. Овруч Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року у справі №2а-2923/11 ТУ ДСА в Житомирській області зобов'язано провести донарахування ОСОБА_4, передбаченої статтею 39 Закону № 796-ХІІ доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення за період з 01 жовтня 2010 року по 28 лютого 2011 року в розмірі 2 мінімальних заробітних плат, Законами України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», «Про Державний бюджет України на 2011 рік» щомісячно, пропорційно відпрацьованому часу та подати розрахункові документи відповідно до пункту 6 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 до УПСЗН Богунської райради м. Житомира.

На виконання цього рішення, ТУ ДСА в Житомирській області 28 листопада 2014 року направило відповідачу розрахунковий лист про нарахування ОСОБА_4 доплати за роботу в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до статті 39 Закону № 796-ХІІ за період з 01 жовтня 2010 року по 28 лютого 2011 року в сумі 7134,07 грн. Проте, листом від 02 грудня 2014 року УПСЗН Богунської райради м. Житомира повідомило ТУ ДСА в Житомирській області про те, що фінансові зобов'язання будуть зареєстровані і взяті на облік, за умови внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» щодо виділення коштів для сплати за судовими рішеннями, а тому подані розрахунки відповідачем взято лише до відома.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, будучи уповноваженим органом та розпорядником коштів для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов'язаний вчинити дії щодо прийняття розрахунків ТУ ДСА в Житомирській області та виплатити позивачу кошти, нараховані згідно з рішенням суду за місцем роботи позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відмовивши у прийнятті розрахунків, відповідач порушив права роботодавця, а не позивача, а тому з вказаним позовом має звертатися саме ТУ ДСА у Житомирській області.

Проте, з такими висновками погодитись неможливо.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Із змісту позовної заяви видно, що ОСОБА_4 фактично оскаржує бездіяльність відповідача, внаслідок якої, він позбавлений неможливості за місцем роботи отримати кошти за судовим рішенням у справі №2а-2923/1, ухваленим за його позовом до ТУ ДСА в Житомирській області та УПСЗН Богунської райради м. Житомира про перерахунок та виплату коштів відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Отже, висновки апеляційного суду про порушення права роботодавця, а не позивача, не відповідають обставинам справи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення мають право на доплату в розмірі двох мінімальних заробітних плат (абзац 2 частини 1 статті 39).

Відповідно до частини 3 статті 39 Закону №796-ХІІ громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням Адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

На підставі статті 8 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2000 року № 1263 затверджено Положення про державний департамент - Адміністрацію зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення (далі - Адміністрація), яка є урядовим органом державного управління, до компетенції якого віднесено, зокрема, вирішення питання фінансування всіх заходів на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення та видання наказів і розпоряджень у межах її компетенції, які є обов'язковими для виконання юридичними особами, розміщеними на підпорядкованій їй території або залученими для здійснення заходів з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Закон України «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, відповідно до статей 1, 2, 4, 21, 22 якого заробітна плата є гарантованою винагородою працівнику за роботу, яку роботодавець виплачує на підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти підприємства або бюджетні кошти, виділені на ці цілі. У той же час передбачені статтею 39 Закону України № 796-ХІІ доплати до структури заробітної плати не входять, а відповідно до Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення» від 10 лютого 2000 року № 1445-III (далі - Закон № 1445-III) фінансуються за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення (далі - Фонд) та інших джерел, визначених законодавством.

Порядок використання коштів Фонду визначається постановою КМ України № 936, відповідно до пункту 5 якої, соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 5 - 13 пункту 4 цього Порядку (зокрема доплата особам, які працюють у зонах відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів відповідно до статті 39 Закону та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями (далі - підприємства) та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці.

Відповідно до пункту 4 постанови КМ України № 936 нарахування й виплата доплат за роботу на території зон радіоактивного забруднення проводиться через управління праці та соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади.

Пунктом 6 постанови КМ України № 936 встановлено, що підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів за формою, затвердженою Мінпраці, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення, місця реєстрації, ідентифікаційного номера.

В свою чергу, за приписами абзаців 4 і 6 цього пункту до 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінпраці формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.

Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку.

Таким чином, виходячи зі змісту вищезазначених положень Порядку, розпорядниками бюджетних коштів, в межах відповідних програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є відповідні управління праці та соціального захисту населення, які перевіряють надані підприємствами розрахунки та подають органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, а тому УПСЗН Богунської райради м. Житомира неправомірно не прийняло від ТУ ДСА в Житомирській області розрахунки щодо належної до виплати ОСОБА_4 доплати, передбаченої статтею 39 Закону № 796-ХІІ та безпідставно відмовилось вчинити дії, спрямовані на її виплату.

За таких обставин, апеляційний суд помилково вважав, що бездіяльність відповідача не зачіпає прав ОСОБА_4, безпідставно скасував рішення суду першої інстанції та відмовив в позові.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року скасувати, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 04 березня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак