Справа № 813/1533/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 р. Справа № 876/6317/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі за позовом Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про надання дозволу на реалізацію майна, яке перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року Самбірська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ОДПІ) звернулась до суду з позовом до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (далі - Підприємство) в якому просила надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 1037338,61грн за рахунок майна, яке знаходиться в податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведені ОДПІ заходи щодо погашення податкового боргу Підприємства шляхом стягнення коштів з рахунків у банках та готівки, що належить Підприємству виявилися безрезультатними, а тому відповідно до п.95.1ст.95 Податкового кодексу України (далі - ПК) така заборгованість повинна бути погашена за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі №813/1533/15 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відправити справу на новий розгляд. У поданій апеляційній скарзі вказує, що оскільки розгляд справи відбувався без участі представника відповідача, то відповідач не зміг подати докази, надати пояснення у справі, що мало своїм наслідком неправильне визначення судом обсягу майна, що буде підлягати реалізації.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки податковим органом були вчинені усі заходи для погашення податкового боргу Підприємства, однак такі не привели до його сплати, то є всі підстави надати дозвіл для його погашення за рахунок майна Підприємства, що перебуває у податковій заставі.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.12.2000 Підприємство зареєстровано Старосамбірською районною державною адміністрацією Львівської області та взято на податковий облік у позивача (а.с.5, 11).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року у справі №813/6324/14 постановлено стягнути із Підприємства податковий борг в сумі 267022,84грн (а.с.59).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі №813/8813/14 постановлено стягнути із Підприємства податковий борг в сумі 655046,36грн (а.с.60-61).

Вказані судові рішення набрали законної сили та у встановленому порядку не скасовані.

На підставі вказаних судових рішень, ОДПІ направлено інкасові доручення (розпорядження) у банківські установи, що обслуговували боржника, які повернуті ними без виконання з підстав відсутності коштів на рахунках підприємства (а.с.32-57).

Як вбачається із матеріалів справи, станом на день звернення ОДПІ із цим позовом, заборгованість відповідача по податковим зобов'язанням збільшилась та становить 1508453,70грн (а.с.9).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст.92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

ПК регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.41.2 ст.41 ПК органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Не є спірним питанням факт наявності у Підприємства податкового боргу, а також підстави його виникнення.

Предметом доказування в даній справі є наявність правових підстав для надання судом дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача в розмірі 1037338,61грн за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Порядок здійснення контролюючим органом заходів з погашення податкового боргу передбачений ст.95 ПК.

Пунктом 95.1 вказаної статті передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відтак, законодавством чітко передбачена черговість вчинення дій контролюючим органом з погашення податкового боргу: стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, і тільки в разі їх недостатності - продаж майна, яке перебуває у податковій заставі.

Податкова застава, згідно пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У п.89.3 ст.89 ПК визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, здійснення передбачених ст.95 ПК заходів щодо стягнення податкового боргу шляхом продажу майна платника податків можливе лише за умови якщо на це майно поширена податкова застава на підставах та умовах визначених саме ПК і лише в разі недостатності коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Згідно з вимогами п.95.2 ст.95 ПК стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.03.2014 ОДПІ надіслана відповідачу податкова вимога від №157-13, яка отримана Підприємством належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.10).

27.05.2014 податковим керуючим здійснено опис майна підприємства, про що складено акт опису майна №1 від того ж числа (а.с.12).

27.01.2015 податковим керуючим здійснено опис майна підприємства, про що складено акти опису майна №№ 1,2,3,4,5 від того ж числа (а.с.12-18).

Майно Підприємства, згідно вказаних актів опису майна, було взято у податкову заставу, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.19-22).

Відтак, враховуючи все вищенаведене, апеляційний суд вважає, що позивачем здійснювались заходи, передбачені п.95.3 ст.95 ПК, щодо стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків відповідача в рахунок погашення податкового боргу, зокрема до банківських установ направлялись інкасові доручення (розпорядження), які повернуті такими через відсутність коштів на розрахунковому рахунку відповідача, податковим органом здійснено опис майна Підприємства, яке передано в податкову заставу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про підставність позовних вимог ОДПІ щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу в розмірі 1037338,61грн за рахунок майна Підприємства, що знаходиться у податковій заставі.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що достатньою умовою для звернення до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Також, відповідний дозвіл судом надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу. Власне перелік майна, що підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника, виявляється у процесі виконання контролюючим органом судового рішення про надання такого дозволу. При цьому майно платника, що підлягає продажу, не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна. В силу вимог п.89.5 ст.89 ПК джерелом погашення податкового боргу платника може бути і майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, однак вартістю у межах суми існуючого податкового боргу.

Крім цього, платник не позбавлений права в подальшому оспорити включення податковим органом до опису майна певних активів підприємства, а також неправомірні дії позивача щодо опису майна, в разі якщо він вважає, що такі мали місце.

Додатково слід звернути увагу Підприємства на те, що погашення існуючого податкового боргу є обов'язком підприємства, виконання якого усуне можливі негативні наслідки для відповідача спричинені наданням дозволу на погашення такого боргу за рахунок майна підприємства.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 21 березня 2016 року.