Справа № П/811/2767/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2016 рокусправа № П/811/2767/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маловисківського районного центру зайнятості

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2014 року

у справі за позовом Маловисківського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Маловисківського районного центру зайнятості звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 10.02.2005 р. по 19.05.2006р. та 19.03.2008р. по 11.01.2010р. відповідачу було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 9205,57 грн.. Після чого, позивачем встановлено, що ОСОБА_1, в порушення ч.2 ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", не подала до центру зайнятості відомості про обставини, що виключають виплату їй матеріальної допомоги по безробіттю, зокрема, відомості щодо реєстрації її в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, як фізичної особи - підприємця. У зв'язку з чим, та у відповідності до ч.3 ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченої допомоги по безробіттю відповідачу, за вказані вище періоди у розмірі 9205,57 грн., підлягає стягненню з відповідача.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивачем (Маловисківським районним центром зайнятості) подано апеляційну скаргу, згідно якої позивачем просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, зверталась до Маловисківського районного центру зайнятості із заявами від 10.02.2005 р. і 19.03.2008 р. за сприянням у працевлаштуванні, в яких вказала, що на момент подання цієї заяви не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує (а.с.4-7). В періоди з 03.02.2005 р. по 19.05.2006 р., з 12.03.2008 р. по 11.01.2010 р. перебувала на обліку в центрі зайнятості.

Згідно довідок, впродовж з 10.02.2005 р. по 19.05.2006р. та 19.03.2008р. по 11.01.2010р. відповідач одержала допомогу по безробіттю у сумі 9205,57 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України України „суб'єкт владних повноважень" - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Пунктом 5 частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Отже, публічно-правовим спором є той спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 2 статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В дані справі позов пред'явлено не до суб'єкта владних повноважень, а саме суб'єктом владних повноважень, тому застосувати частину 2 статті 21 КАС України при розгляді даного спору немає правових підстав.

Отже, відповідно до викладеного, адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень, а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Частиною 4 статті 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач у справі звернувся до суду з приводу повернення надмірно сплачених відповідачу сум у вигляді допомоги по безробіттю, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що наведений спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Слід зазначити, що така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року у справі за позовом Олександрійського міськрайонного центру зайнятості в Кіровоградській області до фізичної особи про стягнення безпідставно отриманих коштів (реєстр № 52867865).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів підлягають розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частиною 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права до встановлених у справі обставин, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 203, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маловисківського районного центру зайнятості - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2014 року - скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Роз'яснити позивачеві право звернення до суду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: І.В. Юрко