Справа № 813/3823/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. Справа № 876/11296/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2013 року у справі за позовом Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, за участю Львівської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2013 року Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова звернулося до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, в якому просило визнати протиправними та скасувати вимоги відповідача про сплату боргу № Ю-37 від 05.02.2013 року в частині визначення боргу в сумі 86611,58 грн. та № Ю-1 від 01.03.2013 року в частині визначення боргу в сумі 34047,60 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем невірно визначена заборгованість у спірних вимогах, оскільки не враховано сум єдиного внеску, які перераховані ПП «Доброчин-Сервіс» від імені і за рахунок позивача на підставі договору доручення. Зазначає, що між Будинкоуправлінням № 4 Львівської КЕЧ району та ПП "Доброчин-сервіс" укладено Договір доручення № 1 від 27.02.2009 року. Згідно з положеннями даного договору повірений (ПП "Доброчин-сервіс") здійснює від імені і за рахунок довірителя (Будинкоуправлінням № 4 КЕВ м. Львова) нарахування вартості житлово-комунальних послуг, отримує кошти за житлово-комунальні послуги від абонентів довірителя та здійснює перерахування коштів відповідно до виставлених рахунків за зобов'язаннями Будинкоуправління № 4 Львівської КЕЧ району перед третіми особами, в тому числі перед управлінням Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова по сплаті страхових внесків. Сума єдиного соціального внеску, належна до сплати позивачем за грудень 2012 року та січень 2013 року, оплачена в повному обсязі на рахунок управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова приватним підприємством «Доброчин-сервіс» на підставі вказаного вище договору, а тому відсутні підстави для відображення таких сум до сплати у спірних вимогах.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги про сплату боргу винесені правомірно, оскільки, відсутні підстави для зарахування сплачених ПП "Доброчин-сервіс" грошових коштів в рахунок сплати страхових внесків за Будинкоуправлінням №4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Управлінням Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова надіслано на адресу позивача вимогу про сплату боргу № Ю-37 від 05.02.2013р. згідно з якою позивача зобов'язано сплатити заборгованість по єдиному соціальному внеску, яка станом на 01.02.2013р. становить 1928663,60 грн., в тому числі: недоїмка - 1923874,45 грн., штраф - 1637,79 грн. та пеня - 3151,36 грн.(а.с.11). Крім цього, вимогою № Ю-1 від 01.03.2013р. позивача зобов'язано сплатити заборгованість по єдиному соціальному внеску, яка станом на 01.03.2013р. становить 1962556,95 грн., в тому числі: недоїмка 1957767,80 грн., штраф 1637,79 грн. та пеня 3151,36 грн.(а.с.22).

Відповідно до поданого відповідачем розрахунку суми боргу по сплаті єдиного соціального внеску по Будинкоуправлінню № 4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова згідно з вимогою № Ю-37 від 05.02.2013р., сума нарахованого єдиного соціального внеску за грудень 2012 року становить 86721,22 грн. (а.с.117). Згідно з розрахунком суми боргу по сплаті єдиного соціального внеску по Будинкоуправлінню № 4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова відповідно до вимоги № Ю-1 від 01.03.2013р., сума нарахованого єдиного соціального внеску за січень 2013 року становить 33893,35 грн.(а.с.112).

Не погоджуючись з сумою заборгованості по єдиному соціальному внеску, визначеною у вимозі № Ю-37 від 05.02.2013р. позивачем подано заяву про узгодження вказаної вимоги(а.с.12).

Рішенням УПФУ в Шевченківському районі м. Львова №5 від 04.03.2013р. заяву Будинкоуправління № 4 Львівської КЕЧ району залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу № Ю-37 від 05.02.2013р. - без змін(а.с.16-17).

На вказане рішення УПФУ в Шевченківському районі м. Львова №5 від 04.03.2012р. позивачем подано скаргу від 25.03.2013р. до ГУ ПФ України у Львівській області, яка рішенням № 26 від 15.04.2013р. залишена без задоволення(а.с.18-21).

Крім цього, позивачем вживались заходи щодо узгодження вимоги № Ю1 від 01.03.2013р., однак рішенням УПФУ в Шевченківському районі м. Львова № 6 від 27.03.2013р. та ГУ ПФ України у Львівській області № 37 від 07.05.2013р. заява та скарга позивача залишені без задоволення(а.с.23,30-34).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VІ), у редакції на час виникнення спору, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до статті другої Закону № 2464-VІ виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до ч. 7 та 8 ст. 9 цього ж Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного соціального внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464). У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених ст. 25 Закону № 2464 (ч. 2 ст. 9 Закону № 2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Разом з тим, згідно з частиною дев'ятою статті 25 Закону № 2464-VІ передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Оцінюючи доводи БУ № 4 КЕВ м. Львова суд вважає їх такими, що не відповідають наведеним вище положенням Закону, оскільки встановлено заборону передачі платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам, крім випадків, передбачених законодавством. Таким чином, юридична особа, фізична особа - підприємець або фізична особа не може сплатити грошове зобов'язання по сплаті єдиного внеску за інших осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПП "Доброчин-сервіс" (Повірений) та Будинкоуправління № 4 Львівської КЕЧ району (Довіритель) укладено договір доручення №1 від 27.02.2009р. Відповідно до п. 1 договору, в редакції відповідно до внесених 04.01.2011р. змін, Довіритель від свого імені та за власний рахунок доручає Повіреному виконати ряд дій, зокрема здійснювати: нарахування вартості житлово-комунальних послуг у житлових будинках, що перебувають на балансі і обслуговуванні Довірителя; збір коштів за житлово-комунальні послуги від Абонентів Довірителя на спеціально відкритий для цього розрахунковий рахунок Повіреного; програмне забезпечення нарахувань та розрахунків оплати житлово-комунальних послуг, оформлення квитанцій; перерахування коштів, зібраних від абонентів, по платежах Довірителя за його письмовим розпорядженням; надавати інформацію Довірителю про стан розрахунків за послуги; представляти інтереси Довірителя в судах стосовно правовідносин пов'язаних із відшкодуванням заборгованості Абонентів Довірителя перед Довірителем за надані послуги(а.с.35-37).

З наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень, листів-розпоряджень щодо перерахування коштів, звітів про зібрані кошти та актів виконаних робіт слідує, що Приватним підприємством "Доброчин-сервіс" протягом січня та лютого 2013 року проведено оплату зі свого рахунку на рахунок УПФ України в Шевченківському районі м. Львова страхових внесків. При цьому, в платіжних дорученнях вказано як платника ПП «Доброчин-Сервіс», одержувача платежів - УПФ в Шевченківському районі м. Львова, призначення платежів - «єдиний соціальний внесок за БУ №4»(а.с.63-76,83-98).

Позивач не заперечує заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, однак вважає, що до суми боргу не слід включати кошти, які сплачувались ПП "Доброчин-Сервіс" замість нього як страхові внески.

Щодо сплачених ПП "Доброчин-Сервіс" коштів в сумі 1097358, 17 грн. за БУ № 4 КЕВ м. Львова, то колегія суддів зазначає, що такі правомірно не зараховані до облікової картки БУ № 4 КЕВ м. Львова, оскільки надходили не з його рахунку, а зараховувались на особовий рахунок ПП "Доброчин-Сервіс".

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані вимоги про сплату боргу є правомірними, оскільки, саме платник єдиного соціального внеску зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати зі свого банківського рахунку нараховані ним страхові внески, а не передавати свої обов'язки по сплаті єдиного внеску третім особам.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2013 року у справі № 813/3823/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін