Справа № 825/331/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/331/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Мхитаряна В.Г.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Герасименко Т.М., Кравченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень, запитів, зв'язків із громадськістю та засобами масової інформації прокуратури Чернігівської області Герасименка Т.М., Прокуратури Чернігівської області про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16.02.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень, запитів, зв'язків із громадськістю та засобами масової інформації прокуратури Чернігівської області Герасименка Т.М. та Прокуратури Чернігівської області, в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень, запитів, зв'язків із громадськістю та засобами масової інформації прокуратури Чернігівської області Герасименка Т.М. в частині ненадання відповіді на журналістський інформаційний запит позивача;

- зобов'язати Прокуратуру Чернігівської області надати належну відповідь на запит позивача від 26.01.2016 та всю вказану у запиті інформацію.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч вимог Конституції України, Закону України "Про інформацію" відповідь на його інформаційний запит фактично надана не була. У відповіді відповідача, яку було отримано 02.02.2016 було зазначено назви земельних ділянок та підстави їх надання та вказано, посилаючись на ч.5 ст.6, 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації", що підстави для надання іншої інформації відсутні. Позивач вважає, що оскільки його запит стосувався користування та володіння комунальним майном, державною установою, прокуратурою Чернігівської області та забудовником (чи інвестором), то така інформація не є інформацією з обмеженим доступом, тому відповідач протиправно не надав запитувану у запиті інформацію.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач-1 Герасименка Т.М. та представник відповідача-2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, надавши суду письмові пояснення, та пояснили, що запитувачу було надано інформацію про користування комунальним майном, а саме земельними ділянками, інформацію про які покладено в основу публічного запиту. Інша запитувана інформація, на думку відповідача, стосувалась виключно використання коштів на будівництво. Враховуючи, що бюджетні кошти при будівництві не використовувались і така запитувана інформація не стосувалась об'єкту запиту, підстави для надання інформації та копій документів були відсутні. Крім того наголосили, що запитувана інформація не була створена прокуратурою області під час виконання своїх функцій та повноважень, визначених ст.121 Конституції України та ст.2 Закону України "Про прокуратуру", а тому не може бути визнана публічною у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.01.2016 позивач, редактор інформаційного видання "Люстрація та Антикорупція Чернігівщина" звернувся до Прокуратури Чернігівської області із запитом щодо доступу до публічної інформації (а.с.7-8), в якому просив надати інформацію, що перебуває у володінні Прокуратури Чернігівської області, а саме - цільове використання земельних ділянок, наданих у постійне користування Прокуратурі Чернігівської області:

1) Прокуратурі Чернігівської області надано земельну ділянку в постійне користування площею 0,1854 га на розі АДРЕСА_1 для будівництва1-ї черги житлового будинку з вбудованими приміщеннями адміністративного та соціально-побутового значення;

2) Прокуратурі Чернігівської області надано земельну ділянку в постійне користування площею 2,0 га в районі Київського шосе для облаштування фізкультурно-оздоровчого комплексу Прокуратури Чернігівської області;

3) Прокуратурі Чернігівської області надано земельну ділянку в постійне користування площею 1,2976 га по АДРЕСА_2 для будівництва житлово-адміністративного комплексу.

Відповідно до перелічених земельних ділянок, позивач в своєму запиті просив надати інформацію, а саме:

- Хто виступав(є) Замовником, Забудовником та інвесторами вищезгаданих будівництв;

- Надати копії інвестиційних договорів між Замовником та Забудовником;

- Суми залучених інвестиційних коштів (приватних, державних та інше);

- Які об'єкти, з вищезгаданих, вже введені в експлуатацію;

- Надати копії Актів виконаних робіт або Акти прийняття робіт по об'єктам та документи введення в експлуатацію;

- Балансова вартість об'єктів?

Листом від 01.02.2016 № /9-10/вих.16 (а.с.9) Прокуратура Чернігівської області повідомила позивача про рішення Чернігівської міської ради, якими були затверджені проекти землеустрою та передані у постійне користування Прокуратурі Чернігівської області зазначені в запиті земельні ділянки, зокрема вказавши, що зазначені земельні ділянки обліковуються на балансі прокуратури області.

Одночасно в своєму листі, відповідач зазначив, що згідно з ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" підстави в наданні іншої інформації та копій документів по будівництву на зазначених земельних ділянках відсутні, оскільки бюджетні кошти не виділялись.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною 2 ст.34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес встановлено положеннями Закону України від 13.01.2011 №2939 "Про доступ до публічної інформації", де ст.1 визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання. Пунктами 1, 3 ч.1 ст.3 цього Закону встановлено, що право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації. Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію (ст.5 Закону).

За змістом ст.19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до норм вказаного Закону наказом прокурора Чернігівської області від 11.11.2015 №163, з метою реалізації права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні органів прокуратури та становить суспільний інтерес, на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації" затверджено Інструкцію про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури Чернігівської області (далі - Інструкція). На виконання положень вказаного Закону у прокуратурі області відповідальним структурним підрозділом, на який покладається організація у встановленому порядку забезпечення доступу до публічної інформації, є відділ організації прийому громадян, розгляду звернень, запитів, зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації, який у межах визначеної компетенції здійснює розгляд, опрацювання, облік, систематизацію, аналіз, надання відповідей на запити на інформацію, що надходять до прокуратури області. Водночас п.1.3 Інструкції передбачено, що її дія не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальними законами. Аналогічне положення міститься також у ст.2 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Так, Порядок надання публічної інформації за запитами визначений розділом 3 Інструкції. Зокрема, прийняті у прокуратурі області запити невідкладно подаються на розгляд заступнику прокурора області, відповідальному за організацію роботи відділу організації прийому громадян, розгляду звернень, запитів, зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації, який визначає самостійні структурні підрозділи, відповідальні за надання інформації (п.3.5 Інструкції). Після отримання запиту керівник структурного підрозділу зобов'язаний негайно визначити осіб, відповідальних за надання інформації, та забезпечити дієвий контроль за виконанням ними запитів (п.3.7 Інструкції). Відповідь запитувачам з долученням копій документів надається за підписом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень, запитів, зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації у строк не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запитів (п.3.10 Інструкції), що кореспондується з термінами, встановленими ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Як встановлено судом, запит позивача містить назву "Запит щодо доступу до публічної інформації". Відповідь на даний запит позивач просить надати відповідно до ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" - не пізніше п'яти робочих днів з дня його отримання.

Враховуючи, що відповідь на запит було направлено 01.02.2016, оскільки 30 та 31 січня 2016 року були вихідними днями, прокуратурою області дотримано вимоги положення ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та обґрунтовано зареєстровано і розглянуто запит саме у порядку, визначеному цим Законом. Тобто, за встановленого факту отримання відповіді позивачем на його запит, суд не вбачає ознак бездіяльності у діях відповідача.

Водночас суд зазначає, що за результатами розгляду запиту прокуратурою області надано інформацію щодо запитуваних земельних ділянок, в т.ч. про рішення органу місцевого самоврядування, якими передано в постійне користування вказані земельні ділянки; про їх цільове призначення, про документ, який посвідчує право постійного користування земельними ділянками та їх облік на балансі прокуратури області. Разом з тим автора було поінформовано, що згідно з ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" підстави в наданні іншої запитуваної інформації та копій документів відсутні, оскільки бюджетні кошти при здійсненні будівництва на зазначених земельних ділянках не виділялися.

Отже, з урахуванням зазначених вимог законодавства, запитувачу було надано інформацію про користування комунальним майном, а саме земельними ділянками, інформацію про які покладено в основу публічного запиту.

При цьому, відповідач вважає, що інша запитувана інформація, стосувалася виключно використання коштів на будівництво. Враховуючи, що бюджетні кошти при будівництві не використовувалися, тому, на думку відповідача, така запитувана інформація не стосувалася об'єкту запиту і підстави для надання інформації та копій документів були відсутні. Також відповідач посилається, як на підставу ненадання відповідей на поставлені в запиті питання, на те, що позивач поінформований про здійснення будівництва на вказаних ділянках, а отже і про те, що земельні ділянки використовуються. В своїх поясненнях відповідач посилається на те, що запитувана інформація не була створена прокуратурою області під час виконання своїх функцій та повноважень, визначених ст.121 Конституції України, ст.2 Закону України "Про прокуратуру", та на те, що бюджетні кошти при здійсненні будівництва не виділялись. Вказану інформацію відповідач вважає такою, що не може бути визнана публічною у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації".

З даною позицією відповідача суд погодитись не може виходячи з наступного.

Зі змісту ч.1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" вбачається, що публічна інформація отримується або створюється в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством.

Системний аналіз вказаної норми дає можливість зробити висновок про те, що під обов'язками суб'єктів владних повноважень, передбачених чинним законодавством, необхідно розуміти також обов'язки цих суб'єктів не тільки під час виконання владних управлінських функцій, які встановлені ст.121 Конституції України, ст.2 Закону України "Про прокуратуру", а й інші обов'язки, в тому числі ті, що пов'язані з користування чи розпорядження державним, комунальним майном.

Тобто, в даному випадку, на визначення інформації публічною не впливає те, при виконанні яких саме обов'язків суб'єктом владних повноважень вона отримана, та яким законодавством ці обов'язки визначені. Однією із найважливіших ознак публічної інформації є зокрема її попередня фіксація. Якщо така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, із врахуванням положень ч.1 ст.4 та в силу п.6 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", вона може бути надана, у разі якщо до неї не обмежено доступ.

В свою чергу види та порядок обмеження доступу до інформації передбачені ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", відповідно до ч.5 якої не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених ч.2 цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину. Таким чином, лише за умови сукупності зазначених підстав ч.2 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації може бути обмежено. При цьому слід враховувати, що відповідно до ч.7 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при наданні відповіді на запит, Прокуратурою Чернігівської області безпідставно відмовлено в наданні інформації щодо користування та розпорядження земельними ділянками, зазначеними в запиті. Посилання на відсутність використання бюджетних коштів при здійсненні будівництва на зазначених в запиті земельних ділянках, не є підставою для ненадання інформації взагалі, оскільки в силу ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", яка для даних правовідносин є спеціальною нормою по відношенню до інших норм цього Закону, не може бути обмежено доступ до інформації щодо користування та розпорядження земельними ділянками, які є комунальним майном.

Так, ч.1 та ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно, на підставі наданих доказів в їх сукупності та системного аналізу положень законодавства України, встановивши факт отримання часткової відповіді позивачем на його запит та помилковість думки відповідача щодо відсутності підстав у наданні іншої запитуваної інформації, адміністративний позов належить задовольнити частково, та зобов'язати Прокуратуру Чернігівської області відповідно до ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати відповідь на запит Редактора інформаційного видання "Чернігівщина Люстрація та Антикорупція" ОСОБА_1 від 26.01.2016 № 6 щодо користування та розпорядження земельними ділянками, зазначеними в запиті.

Задоволення частини позовних вимог у порядку абз.2 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає тлумаченню з урахуванням викладеного висновку і повинен розумітися таким чином, що суд, обираючи спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин, не може у своєму рішенні використовувати повноваження суб'єкта владних повноважень, оскільки адміністративний суд у виборі способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин обмежується конституційними засадами. Тобто адміністративний суд не може ухвалити рішення щодо зобов'язання вчинити дії, які відносяться до дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень. Так, нормативно-правові акти, які регулюють діяльність відповідача та відповідних його відділів у сфері надання публічної інформації, наділяють відповідача повноваженнями, які в даному випадку є саме дискреційними, перебирання яких на себе судом суперечило б принципу законності.

При цьому необхідно врахувати, що таке зобов'язання відповідача не містить імперативного характеру щодо надання відповідей на конкретні питання, вказані позивачем, позаяк інформація щодо користування та розпорядження земельними ділянками, зазначеними в запиті, має відповідати змісту ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно п.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Прокуратуру Чернігівської області відповідно до ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати відповідь на запит Редактора інформаційного видання "Чернігівщина Люстрація та Антикорупція" ОСОБА_1 від 26.01.2016 № 6 щодо користування та розпорядження земельними ділянками, зазначеними в запиті.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м.Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.) судових витрат, відповідно до частини задоволених вимог.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк