Справа № 826/129/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 березня 2016 року м. Київ № 826/129/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О, суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянув у письмовому провадженні заяву ТОВ «Стіфф Компані» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.01.2014 р. за нововиявленими обставинами у справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «УкрСиб-Фінанс»
до треті особи:Державної виконавчої служби України відділу примусового виконання рішень Товариство з обмеженою відповідальністю «Стіфф Компані», ПрАТ «КУА-АПФ» «УкрСиб Ессет Менеджмент»
проскасування постанови № 40980141 від 25.12.2013 р., визнання незаконними дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стіфф Компані» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.01.2014 р. по справі № 826/129/14.

Як вбачається із заяви ТОВ «Стіфф Компані» нововиявленою обставиною, на думку заявника, є факт приналежності ПрАТ «КУА-АПФ» «УкрСиб Ессет Менеджмент» більше ніж 99,9 % інвестиційних сертифікатів Пайового недіверсифікованого інвестиційного фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні інвестиції 2» про що свідчить Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, в якому мітиться запис про передачу ПрАТ «КУА-АПФ» «УкрСиб Ессет Менеджмент»у заставу АТ «УкрСиббанк» інвестиційних сертифікатів вказаного фонду у кількості 49 999 од. на підставі договору застави цінних паперів від 28.12.2012 р.

Представники позивача, відповідача та третьої особи 2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з огляду на її необґрунтованість.

Представник третьої особи 1 (заявника) в судовому засіданні підтримав подану заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 20.10.2015 р. сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву ТОВ «Стіфф Компані» про перегляд судового рішення від 16.01.2014 р. по справі № 826/129/14, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Виходячи із системного аналізу наведеної норми, суд зазначає, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: - існування цих обставин на час розгляду справи; - ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти.

Крім того, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про інститути спільного інвестування» від 5 липня 2012 року N 5080-VI облік прав власності на цінні папери інституту спільного інвестування здійснюється відповідно до законодавства про депозитарну систему.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Стіфф Компані» вважає, що Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна є належним доказом права власності на рухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України» від 6 липня 2012 року N 5178-VI передбачено, що підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що відомості з Державного реєстру обтяжень рухомого майна не можуть вважатися належним доказом приналежності цінних паперів чиєї чи іншої особи.

Відповідно до Проспекту емісії інвестиційних сертифікатів Пайового недіверсифікованого інвестиційного фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні інвестиції 2» загальна кількість емітованих сертифікатів складає 50 000,00 штук.

Регламентом Пайового недіверсифікованого інвестиційного фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні інвестиції 2» та Проспектом емісії інвестиційних сертифікатів фонду передбачено, що будь-який його учасник має право подати письмову вимогу на викуп у нього цих цінних паперів, і відповідно компанія з управління активами такого фонду може прийняти рішення про достроковий викуп цінних паперів, і відповідно компанія з управління активами такого фонду може прийняти рішення про достроковий викуп цінних паперів фонду до моменту припинення його дії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інститути спільного інвестування» активи інституту спільного інвестування це сформована за рахунок коштів спільного тестування сукупність майна, корпоративних прав і вимог та інших активів, передбачених законами та нормативно-правовими актами НКЦПФР.

В свою чергу під коштами спільного інвестування пайового інвестиційного фонду зазначений закон розуміє кошти, залучені від учасників спільного інвестування та згоди від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування та інше.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про інститути спільного інвестування» активи гайового фонду належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності. При цьому частка учасника фонду визначається пропорційно кількості інвестиційних сертифікатів, що знаходяться у власності такого учасника, адже саме інвестиційний сертифікат є цінним папером, який засвідчує право власності учасника пайового фонду на частку в пайовому фонді.

Розподіл активів пайового фонду здійснюється між учасниками такого фонду за розрахунковою вартістю інвестиційних сертифікатів.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про інститути спільного інвестування» розрахункова вартість цінного папера інституту спільного інвестування визначається як результат ділення вартості чистих активів інституту спільного інвестування на кількість пінних паперів, які перебувають в обігу.

Закон України «Про цінні папери та фондовий ринок» під обігом цінних паперів розуміє вчинення правочинів, пов'язаних з переходом прав на цінні папери і прав за цінними паперами, крім договорів, що укладаються у процесі емісії, при викупі цінних паперів їх емітентом та купівлі-продажу емітентом викуплених цінних паперів.

Таким чином, цінні папери, викуплені емітентом, не є такими, що знаходяться в обігу, і відповідно не враховуються при визначенні розміру часток учасників фонду.

З відповіді ПрАТ «КУА-АПФ «УкрСиб Ессет Менеджмент» від 28.07.2014р. на запит ТОВ «УкрСиб-Фінанс» вбачається, що станом на 25.12.2013 р. у інвесторів Пайового недіверсифікованого інвестиційного фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні інвестиції 2- знаходилось 16 580 інвестиційних сертифікатів, решта були викуплені фондом та обліковувались на емітентському рахунку, відкритому у Національному депозитарії України, а сама компанія з управління активами не володіла жодним інвестиційним сертифікатом цього фонду.

Отже, на дату накладення відповідачем арешту на грошові кошти, що знаходились на рахунках Пайового недіверсифікованого інвестиційного фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні інвестиції 2», в обігу знаходилось 16 580 інвестиційних сертифікатів, з яких:

-ТОВ «УкрСиб-Фінанс» належало 16575 сертифікатів, що підтверджується випискою з рахунку у цінних паперах станом на 25.12.13р.;

- іншим учасникам фонду належало 5 сертифікатів;

- ПрАТ «КУА-АПФ «УкрСиб Ессет Менеджмент» належало 0 сертифікатів. Слід зазначити, що в матеріалах справи наявна виписка з рахунку у цінних паперах ТОВ «УкрСиб-Фінанс» станом на 27.12.2013 р., яка також підтверджує факт приналежності інвестиційних сертифікатів фонду ТОВ «УкрСиб-Фінанс».

Таким чином, ТОВ «УкрСиб-Фінанс» володів найбільшим пакетом інвестиційних сертифікатів фонду, що знаходились в обігу, тобто фактично саме частка ТОВ «УкрСиб-Фінанс» у фонді складала 99,97 %.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що факт приналежності ПрАТ «КУА-АПФ» «УкрСиб Ессет Менеджмент» більше ніж 99,9 % інвестиційних сертифікатів Пайового недіверсифікованого інвестиційного фонду закритого типу «УкрСиб Стабільні інвестиції 2», про що свідчить Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, в якому мітиться запис про передачу ПрАТ «КУА-АПФ» «УкрСиб Ессет Менеджмент»у заставу АТ «УкрСиббанк» інвестиційних сертифікатів вказаного фонду у кількості 49 999 од. на підставі договору застави цінних паперів від 28.12.2012 р. не може бути визнана судом як ново виявлена обставина з огляду на що підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Керуючись ст. ст. 69-71, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіфф Компані» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.01.2014 по справі № 826/129/14 за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко