Справа № 826/22300/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 березня 2016 року м. Київ № 826/22300/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі

за позовомОСОБА_2, ОСОБА_3
до треті особи: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) Приватне підприємство «Херсонтеплогенерація», Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», Міське Комунальне Підприємство «Херсонтеплоенерго», ОСОБА_1, ОСОБА_4, Міністерство юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція»
про визнання незаконними та скасування постанов НКРЕКП від 03.03.2015 р. № 765, від 03.03.2015 р. № 764, п. 1 п.п. 147, 148, 149 від 31.03.2015 р. № 1171,

за участю представників сторін:

від позивача: клопотання без участі;

позивач 2: ОСОБА_3;

від відповідача: Проноза Г.С.; Самбровський О.В;

від третьої особи 1: клопотання без участі;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: ОСОБА_7;

третя особа 4: ОСОБА_1;

від третьої особи 5: клопотання без участі;

від третьої особи 6: не з'явився;

від третьої особи 7: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), треті особи: Приватне підприємство «Херсонтеплогенерація», Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», Міське Комунальне Підприємство «Херсонтеплоенерго», ОСОБА_1, ОСОБА_4, Міністерство юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» про визнання незаконними та скасування постанов НКРЕКП від 03.03.2015 р. № 765, від 03.03.2015 р. № 764, п. 1 п.п. 147, 148, 149 від 31.03.2015 р. № 1171.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.09.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

Згідно відмітки служби діловодства, 26.01.2016 р. до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання від ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України. Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що відповідач не є органом влади, та відповідно даний спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства України.

Представники позивача 1, третьої особи 1 та 5 в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. До суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявленого клопотання, оскільки Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України.

Представники третіх осіб 2, 6 в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Представники третіх осіб 3, 7 в судовому засіданні залишили вирішення заявленого клопотання на розсуд суду.

Ознайомившись із клопотанням про закриття провадження у справі, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, а тому вважає, що в його задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикції адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року N 575/97-ВР (надалі - Закон N 575/97-ВР) та ч.1 ст.2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 9 липня 2010 року N 2479-VI (надалі - Закон N 2479-VI) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно зі ст. 2 Закону N 2479-VI порядок організації діяльності національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, визначається Законом України "Про природні монополії".

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 11 Законом України "Про природні монополії", державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій у сферах, визначених у ст. 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до цього Закону.

Національні комісії регулювання природних монополій (далі - комісії) є державними колегіальними органами, які утворюються та ліквідуються Президентом України.

Комісії діють на підставі положень, що затверджуються Президентом України.

Згідно з п.п 1, 2 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України № 715/2014 від 10 вересня 2014 року, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України. НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

НКРЕКП у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням.

Пунктом 6 названого Положення визначено, що НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право, зокрема: приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій; звертатися до суду з метою захисту інтересів держави, споживачів, суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках з підстав, передбачених законодавством; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій (штрафів) до суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках у випадках і розмірах, передбачених законом; складати відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколи про порушення посадовими особами суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках законодавства про природні монополії, електроенергетику, ринок природного газу, про теплопостачання, централізоване водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів; приймати в межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими для виконання суб'єктами природних монополій; приймати з питань, що належать до компетенції НКРЕКП, нормативно-правові акти, контролювати їх виконання; створювати та ліквідовувати територіальні органи як структурні підрозділи апарату НКРЕКП, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно із положеннями ст. 3 Закону N 2479-VI до завдань національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг належать: державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках шляхом:

1) збалансування інтересів суб'єктів господарювання, споживачів та держави;

2) забезпечення прозорості та відкритості діяльності на ринках природних монополій та на суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення;

3) захисту прав споживачів товарів і послуг у частині отримання товарів і послуг належної якості та в достатньому обсязі за економічно обґрунтованими цінами, а також стимулювання підвищення їх якості і задоволення попиту на них;

4) формування і забезпечення прогнозованості цінової і тарифної політики на ринках, які перебувають у стані природної монополії, та суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін;

5) забезпечення самоокупності діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках;

6) забезпечення рівних можливостей для доступу споживачів до товарів (послуг) на ринках, які перебувають у стані природної монополії;

7) обмеження впливу суб'єктів природних монополій на державну політику та сприяння конкуренції на суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів з метою забезпечення ефективного функціонування відповідних галузей.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 6, п. 3 ч. 1 ст. Закону N 2479-VI Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг: 1) бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів; 2) здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Тарифи на комунальні послуги - тарифи на теплову енергію (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, а також тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, а також тарифи на послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для суб'єктів, які є виконавцями цих послуг.

Водночас ч. 2 ст. 12 Закону Закон N 575/97-ВР визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до покладених на неї завдань:

бере участь у регулюванні платіжно-розрахункових відносин на ринку електричної енергії, в межах повноважень, визначених законом;

встановлює обмеження щодо суміщення видів діяльності суб'єктами господарської діяльності;

визначає відповідність ліквідації, реорганізації у формі злиття, приєднання, участі в об'єднаннях, а також придбання або відчуження більше двадцяти п'яти відсотків часток (акцій, паїв) активів суб'єктів господарської діяльності умовам та правилам здійснення ліцензованої діяльності;

розглядає справи про порушення умов та правил здійснення ліцензійної діяльності і за результатами розгляду приймає рішення в межах своєї компетенції;

застосовує адміністративні стягнення до посадових осіб та майнові санкції до суб'єктів електроенергетики, інших учасників оптового ринку електричної енергії з урахуванням активних впорядкованих дій щодо забезпечення стабільного фінансового становища електроенергетики та захисту прав споживачів;

здійснює безперешкодно перевірки дотримання умов ліцензованої діяльності;

встановлює ціни (тарифи) на електричну енергію, що відпускається населенню для побутових потреб, у тому числі диференційовані за обсягами спожитої електричної енергії та/або за групами споживачів.

Тобто, з вище викладених норм вбачається, що НКРЕКП має законодавчо визначені повноваження на встановлення тарифів на комунальні послуги для суб'єктів господарювання природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, а саме на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення.

За визначенням ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, оскільки на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) покладено функції з реалізації державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, слід дійти висновку, що остання є органом державної влади на який чинним законодавством покладено здійснення владних управлінських функцій, а, відтак, дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про помилковість позиції ОСОБА_1 щодо не належності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, а тому вважає, що в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про закриття провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст ухвали виготовлено 22.03.2016 р.