Справа № 804/1211/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/22152/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" до Дніпропетровської митниці Міндоходів, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішень про коригування митної вартості товарів, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення надміру сплачених коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" звернулось з позовом до суду, в якому просило визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів; зобов'язати Дніпропетровську митницю Міндоходів надати висновок до управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області про повернення ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний ний завод ім. Петровського" надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі - 4194686,59 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача; зобов'язати Дніпропетровську митницю Міндоходів здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.10.2013 року № 110010000/2013/00251, від 04.10.2013 року № 110010000/2013/00258, від 04.10.2013 року № 110010000/2013/00257, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00269, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00268, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00282, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00294, від 17.10.2013 року № 110010000/2013/00314, від 18.10.2013 року № 110010000/2013/00325, від 18.10.2013 року № 110010000/2013/00326, від 18.10.2013 рову № 110010000/2013/00327, від 22.10.2013 року № 110010000/2013/00339, від 23.10.2013 року № 110010000/2013/00342, від 24.10.2013 року № 110010000/2013/00354, від 15 10.2013 року № 110010000/2013/00363, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00382, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00385, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00386, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00387, від 30.10.2013 року 110010000/2013/00388, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00390, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00391, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00393, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/00397, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/00398, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/00405, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00421, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/00468, від 18.11.2013 року 10010000/2013/00467, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/00470, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/00459. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 04.10.2013 року № 110010000/2013/600273/1, від 04.10.2013 року № 110010000/2013/600276/1, від 04.10.2013 року № 110010000/2013/600270/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600287/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600286/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600300/1, від 08.10.2013 року № 10000/2013/600314/1, від 17.10.2013 року № 110010000/2013/600331/1, від 18.10.2013 № 110010000/2013/600342/1, від 18.10.2013 року № 110010000/2013/600343/1, від 18.10.2013 року № 110010000/2013/600344/1, від 22.10.2013 року № 110010000/2013/600357/1, від 23.10.2013 року № 110010000/2013/600360/1, від 24.10.2013 року № 110010000/2013/600365/1, від 25.10.2013 року № 110010000/2013/600370/1, від 2013 року № 110010000/2013/600392/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600389/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600390/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600394/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600397/1, від 1013 року № 110010000/2013/600400/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600399/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600401/1, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/600405/1, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/600406/1, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/600413/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600429/1, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/600476/1, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/600475/1, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/600477/1, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/600467/1. Зобов'язано Дніпропетровську митницю Міндоходів здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2014 року в частині визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.10.2013 року № 110010000/2013/00251, від 04.10.2013 року № 110010000/2013/00258, від 04.10.2013 року № 110010000/2013/00257, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00269, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00268, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00282, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00294, від 17.10.2013 року № 110010000/2013/00314, від 18.10.2013 року № 110010000/2013/00325, від 18.10.2013 року № 110010000/2013/00326, від 18.10.2013 рову № 110010000/2013/00327, від 22.10.2013 року № 110010000/2013/00339, від 23.10.2013 року № 110010000/2013/00342, від 24.10.2013 року № 110010000/2013/00354, від 15 10.2013 року № 110010000/2013/00363, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00382, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00385, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00386, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00387, від 30.10.2013 року 110010000/2013/00388, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00390, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00391, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00393, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/00397, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/00398, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/00405, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00421, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/00468, від 18.11.2013 року 10010000/2013/00467, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/00470, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/00459 та в частині зобов'язання Дніпропетровської митниці Міндоходів здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту та відмовлено в задоволенні цих позовних вимог. В решті постанову суду залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.11.2012 року між ВАТ "Распадське вугілля" (продавець) та ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (покупець) укладено контракт № КІ391-12 на поставку вугільного концентрату виробництва ВАТ "ЗФ "Распадська". Згідно із п. 3.1 контракту від 28.11.2012 року за № КІ391-12 ціна товару обумовлюється та зазначається у додаткових угодах, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до додаткових угод № 12 від 16.07.2013 року (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 27.09.2013 року № 27), № 16 від 28.08.2013 року, № 17 від 28.08.2013 року (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 27.09.2013 року № 26) та № 18 від 28.08.2013 року здійснювалась поставка товару - вугільного концентрату відповідної якості - 62,00 дол. США за одну метричну тонну на умовах, встановлених п. 4.1 контракту від 28.11.2012 року за № КІ391-12 - FСА (ст. Междуреченськ, Західно - Сибірська з.д. (Росія), відповідно "Інкотермс-2010".

На виконання умов контракту від 28.11.2012 року за № КІ391-12 фірма-продавець - ВАТ "Распадське вугілля" протягом жовтня - листопада 2013 року здійснила ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" поставку товару - вугілля кам'яне бутумізоване, коксівне, непиловидне, неагломероване: вугільний концентрат марки ГЖ, клас0-100 мм, ГОСТ 51588-2000.

ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" звернувся до Дніпропетровської митниці для митного оформлення товару - вугілля кам'яне бутумізоване, коксівне, непиловидне, неагломероване: вугільний концентрат марки ГЖ, клас 0-100 мм, ГОСТ 51588-2000 на підставі контракту від 28.11.2012 року за № КІ391-12. Для митного оформлення товару до Дніпропетровської митниці Міндоходів були подані відповідні митні декларації.

При цьому митна вартість товару у вищезазначених деклараціях позивачем була заявлена за ціною договору (основний метод) у розмірі 62,00 дол. США за одну метричну тону на умовах поставки FСА згідно "Інкотермс-2010" відповідно до ст. 58 МК України.

Дніпропетровською митницею Міндоходів під час здійснення митного контролю декларацій було виявлено розбіжності та відсутність повних відомостей, про що було зазначено на зворотному боці відповідних декларацій.

У зв'язку з не наданням декларантом всіх документів згідно сформованих податковим органом переліків документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митницею відповідно до ст. 55 МК України, були прийняті рішення про коригування заявленої митної вартості (оскаржені у цій справі), якими визначена митним органом митна вартість товару у розмірі 184,80 дол. США за одну тонну та картки відмови (оскаржені у цій справі).

Відповідно до зазначених рішень митну вартість скориговано на підставі наявних у митниці відомостей (за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами та розраховано за ціною визначеною митним органом) із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2-б - за ціною договору щодо подібних товарів.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем були надані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт, додатки та доповнення до нього, відповідно до яких здійснювалося перевезення; рахунки - фактури; накладні УМВС; посвідчення якості; сертифікати про походження; копії експортних митних декларацій країни вивезення; калькуляція транспортних витрат; договір про надання послуг митного брокера; договір про перевезення; декларацію про походження товару.

Всі декларації митної вартості заявлені щодо ідентичного товару отриманого позивачем за одним контрактом.

Під час проведення перевірки документів, наданих для митного оформлення було встановлено, що надані декларантом документи не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та містять розбіжності, а саме: у калькуляції витрат від 02.10.2013р. за № 1006/2/368 зазначено вартість транспортування по території Росії від станції Междуреченск до станції переходу Соловей/Тополі (1435,23 російських рубля за тону фактичної ваги); у доповненні від 26.12.2012р. № 3 до договору транспортно-експедиційного обслуговування від 01.07.2012р. № ДГТК-001268 між ТОВ "Торгівельна компанія Євразхолдінг" та ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" зазначено вартість транспортування товару за маршрутом Междуреченск через погран переход ст. Соловей до ст. Диевка (також 1435,23 російських рубля за тону фактичної ваги); у інвойсі від 22.09.2013 № 4980 та інвойсах б/н від 22.09.2013 не зазначено умови поставки, що унеможливлює здійснення контролю заявленої декларантом митної вартості товару; при заявлених за митною декларацією умовах поставки FСА, передбачених міжнародними правилами "Інкотремс", необхідно надання до митного оформлення рахунку від експедитора ТОВ "ТК "Євраз Холдинг"; у якості документа, що містить відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, декларантом надано калькуляцію витрат від 02.10.2013р. №1006/2/368 від ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського", у свою чергу, калькуляція витрат не є документом первинного обліку, визначеного Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 № 168/704 (зі змінами і доповненнями), що підтверджує господарську операцію; надані до митного оформлення копії рахунків - фактур б/н від 22.09.2013 містять ознаки підробки, а саме, у графі "Цена, $" навколо цифри " 62" наявні контури, що може свідчити про недостовірну ціну товару(зазначено на ДМВ від 01.10.2013 року № 110010000/2013/006652, від 02.10.2013 р 110010000/2013/006705); в інвойсі від 26.09.2013 № 5026 відсутні реквізити додаткової угоди № 15 від 23.08.2013 та додатку від 28.08.2013 № 16 до зовнішньоекономічного контракту від 28/11/2012 №К1391-12 (ДМВ від 08.10.2013 року № 110010000/2013/006932, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/007617, від 30.10.2013 року №110010000/2013/, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/007641, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/007628, від 30.10.2013р. за №110010000/2013/007643, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/007750, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/007792, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/008197, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/008193, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/008188, від 18.11.2013 року № 110010000/2013/008159).

Враховуючи вищезазначене, митницею згідно вимог ст.53 Митного кодексу України, зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про здійснення про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; розрахунок ціни (калькуляцію); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення (МД від 30.10.2013 року № 110010000/2013/007611, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/007641, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/007643 та від 18.11.2013 року № 110010000/2013/008159).

Також було зазначено, що відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному сайті www.evraz.com, ОАО «Объединенная угольная компания «Южкузбассуголь» входить до складу компанії EVRAZ, тому у органу доходів і зборів є підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Після ознайомлення з наведеним, декларантом було надано пояснення та повідомлено про неможливість надання додаткових документів.

Додаткові документи, що були запитані митним органом, у встановлений строк декларантом не надані, що стало підставою для відмови в прийнятті митних декларацій та прийняття рішень про коригування митної вартості товарів.

Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Таким чином, встановлення митним органом розбіжностей у наданих декларантом документах надає їй можливість витребування додаткових документів у декларанта для визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, з приводу зазначених митним органом розбіжностей щодо вартості транспортування, а саме що у калькуляції витрат, зазначено вартість транспортування по території Росії від станції Междуреченск до станції переходу Соловей/Тополі 1435,23 рос. руб. за тону фактичної ваги та у доповненні від 26.12.2012 №3 до договору транспортно-експедиційного обслуговування від 01.07.2012 №ДГТК-001268 між ТОВ «Торгівельна компанія Євразхолдінг» та «ПАТ Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» зазначено вартість транспортування товару за маршрутом Междуреченск через погранперехід ст. Соловей до ст. Диевка також 1 435,23 рос. руб. за тону фактичної ваги, то, як встановлено, перевантаження товару у інші вагони для транспортування по території України не здійснювалося, а отже перевезення здійснювалося від станції відправлення до станції призначення у вагонах наданих за договором транспортно-експедиційного обслуговування від 01.07.2012 року № ДГЕК-001268.

Щодо доводів відповідача про не зазначення позивачем в інвойсах наданих до митного контролю, умов поставки, то дана обставина не впливає в даному випадку на показник митної вартості товарів, з огляду на наявність договору транспортно-експедиційного обслуговування від 01.07.2012 №ДГТК-001268 між ТОВ «Торгівельна компанія Євразхолдінг» та «ПАТ Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського», що відповідає умовам поставки FSA, визначених в контракті від 28.11.2012 року за № КІ391-12.

Посилання відповідача на виявлення ознак підробки в копіях рахунків-фактур є помилковими з огляду на підтвердження вказаної ціни 62 дол. США за одну тону відповідними документам. Крім того, сумніви щодо наявності ознак підробки документів під час судового розгляду мають бути підтверджені лише допустимими доказами, які митний орган не надав.

Крім того, у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо заниження ціни товару, у зв'язку з пов'язаністю продавця (позивача) з покупцем про що було зазначено на зворотному боці поданих позивачем декларацій.

Відповідно до ч.1 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно ч.12 ст.58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Частиною 4 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

При продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу (ч.18 ст.58 Митного кодексу України).

Так, 82% акцій ООО «Распадське» належать компанії EVRAZ, у зв'язку з чим з огляду на занижену ціну товару, у митниці виник сумнів що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом вартість.

Відповідно до ч.4 ст.15 Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (укр./рос) від 15.04.1994 Світової організації торгівлі, для цілей цієї Угоди особи вважаються пов'язаними між собою, тільки якщо:

a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного;

b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

c) вони є роботодавцем і працівником;

d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою;

g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу;

h) вони є членами однієї й тієї самої сім'ї.

В обґрунтування впливу зазначеного взаємозв'язку між продавцем і покупцем на ціну оцінюваних товарів, митним органом зазначено наступне. До укладення контракту від 28.11.2012 року за № КІ391-12, поставки позивачу здійснювались на підставі аналогічного контракту від 12.10.2011 року №22-01/11 між тими ж сторонами щодо аналогічного товару.

Відповідно до додатку №4 від 16.12.2011 року до контракту від 12.10.2011 року № 22-01/11 вартість товару на умовах поставки FSA-ст. Междуреченск, складала 135 дол.США за тону та транспортні витрати, склали 49,8 дол.США/т. Митне оформлення товару було здійснено у січні-лютому 2012 року з митною вартістю на рівні 184,8 дол.США/т за першим методом (за ціною договору).

У подальшому ціна контракту знижувалась:

- згідно додатку №5 від 06.02.2012 року - 104 дол.США/тону;

- згідно додатку №6 від 02.03.2012 року - 94 дол.США /тону;

- згідно додатків №7 від 29.03.2012 року, №8 від 18.04.2012 року, №9 від 27.04.2012 року, №11 від 25.05.2012 року - 88 дол.США/тону.

Крім того, позивачем було надано до митниці лист ДП «Держзовнішформ» від 26.03.12 року № 10/144, в якому зазначено, що приймаючи до уваги рівень цін, який склався на коксівне вугілля на внутрішньому ринку Росії та на світовому ринку, розрахунковий рівень цін на вугільний концентрат марки «ГЖ», що поставлявся в рамках додаткової угоди №6 від 02.03.2012 року до контракту №22-01/11 від 12.10.11 складає 120-130 дол. США/т.

Відповідно до інформації видання «Рынок коксующегося угля и кокса в Украине» ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №10 та №11 за 2013 рік, ціновий діапазон на коксівне вугілля шахти «Распадська» у вересні-жовтні складав 3300-3650 руб/т на умовах FSA, що в перерахунку на валюту контракту складав 103-114 дол.США/т.

При цьому, у спірних деклараціях позивачем було заявлено митну вартість товару визначену за ціною контракту 62 дол.США/тону, що значно нижче в порівняні з раніше заявленими вартостями аналогічного товару та наявної у митного органу офіційної інформації щодо рівня цін на заявлений позивачем до митного оформлення товар.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо обґрунтованості виникнення у митного органу сумнівів у задекларованій позивачем вартості товару.

При цьому, декларантом не доведено відсутності впливу взаємозв'язку продавця та покупця на ціну товару.

Водночас, суд апеляційної інстанції обґрунтовано не погодився з висновком митного органу щодо обраних ним методів визначення митної вартості товарів заявлених декларантом позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як встановлено, митницею був застосований метод 2-б - за ціною договору щодо подібних товарів, з урахуванням наявної у митного органу інформації за іншими митними деклараціями.

На думку колегії суддів, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо неправомірності застосування митним органом методу 2-б, оскільки зазначені в Рішеннях про коригування митні декларації є повторно оформленими із митною вартістю визначеною митним органом. Поданими до митного оформлення вони були тим же декларантом, також на підставі таких же раніш прийнятих рішень про коригування митної вартості, на той же товар. Фактична ж ціна за контрактом та митна вартість яку декларант визначав первісно на цей ж товар була інша, ніж митна вартість визначена за повторними ВМД.

Тому, при коригуванні митної вартості товару митницею протиправно був застосований метод 2-б, оскільки в даному випадку митна вартість є вартістю уже скоригованою митним органом за методом 2-б, а не вартістю визначеною за ціною договору щодо подібних товарів.

Отже, суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, його рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, у зв'язку з чим касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби відхилити, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2014 року у частині, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року, та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: