Справа № 815/1205/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1205/16
УХВАЛА

23 березня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа: Апеляційна атестаційна комісія Південного регіону в м. Одесі про визнання висновку атестаційної комісії та рішення апеляційної атестаційної комісії південного регіону в м. Одесі не дійсними,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа: Апеляційна атестаційна комісія Південного регіону в м. Одесі, в якому позивач просить:

- визнати рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеські області від 24 лютого 2016 року відносно майора поліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - недійсним.

- визнати рішення апеляційної атестаційної комісії південного регіону від 15 березня 2016 року відносно майора поліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинним.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Адміністративний процес ініціюється через подання адміністративного позову. Адміністративний позов, згідно з пунктом 6 коментованої статті, є зверненням до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно правових відносинах. Тільки адміністративний позов, поданий відповідно до правил адміністративного судочинства, може бути підставою для відкриття провадження у адміністративній справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 КАС України у адміністративному позові зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є; ім'я (найменування) відповідача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є; зміст позовних вимог згідно з ч. 3 ст. 105 КАС України і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду тощо; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду: адміністративного позову не майнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір 0,4 відсотка розміру мінімальної заробітної плати.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідні процесуальні дії за які передбачено сплату судового збору, суди здійснюють тільки після предявлення платником платіжного документа про сплату належної суми судового збору з підтвердженнями зарахування суми судового збору на казначейський рахунок згідно виписки з казначейського рахунку.

Підпунктом "b" пункту 35 Меморандуму про економічну та фінансову політику (між Україною і Міжнародним валютним фондом) визначено, що для підвищення ефективності цивільного процесу буде ухвалено Закон про вибіркове підвищення судового збору, що матиме на меті забезпечити подвоєння доходів від судового збору в реальному вимірі впродовж 12 місяців.

На виконання вказаного зобов'язання за Меморандумом про економічну та фінансову політику було розроблено проект Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Метою законопроекту є запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Крім того, суддя звертаю увагу, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства»(Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Позивачу необхідно у встановленому КАС України порядку:

- надати до адміністративного позову квитанцію про сплату судового збору з урахуванням приписів Закону України «Про судовий збір»;

- привести адміністративний позов у відповідність до приписів ст. 106 КАС України, а саме: заявлені позовні вимоги повинні відповідати суб'єктному складу визначеному у позовній заяві.

Згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При таких обставинах адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 106, 108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа: Апеляційна атестаційна комісія Південного регіону в м. Одесі про визнання висновку атестаційної комісії та рішення апеляційної атестаційної комісії південного регіону в м. Одесі не дійсними - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 31 березня 2016 року.

У разі невиконання вимог цієї ухвали адміністративний позов буде вважатись неподаним і буде повернутий позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н.В.