Справа № 818/100/16
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р.Справа № 818/100/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 818/100/16

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у ненаданні відповіді позивачу на запит від 26.12.2015;

- зобов'язати відповідача надати згідно законодавства обґрунтовану відповідь на запит ОСОБА_1 від 26.12.15 про черговість виплати по виконавчому листу Конотопського міськрайонного суду по справі №577/97/13-а про стягнення з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення на користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 року в сумі 2150 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.12.2015 він надіслав лист до Державної казначейської служби України, в якому просив повідомити про черговість та дату виплати грошових коштів по вищезазначеному виконавчому листу.

14.01.2016 відповідач надіслав лист за № 5-13/222-551, який не містив відповіді на поставлені позивачем питання, чим порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 22.03.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 26.12.2015 позивач надіслав лист до Державної казначейської служби України, в якому просив повідомити про черговість та дату виплати грошових коштів по виконавчому листу Конотопського міськрайонного суду по справі №577/4380/13-а про стягнення з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення на користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 року в сумі 2150 грн. ( а.с.82).

14.01.2016 відповідач листом за № 5-13/222-551 повідомив позивача про обсяги виділених бюджетною програмою «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» коштів на 2016 рік та розмір сум, що підлягають стягненню та роз'яснив положення підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2011 №845, якими передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством, зокрема, за черговістю надходження таких рішень (а.с. 11).

Позивач не погодився із такою відповіддю відповідача та звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що оскільки відповідачем надано позивачу відповідь на його запит від 26.12.2015 року, то позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач, не надавши чіткої відповіді на запит, порушив його права, передбачені Законом України "Про доступ до публічної інформації" та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформацію регулює Закон України "Про інформацію".

Згідно з ч.1 статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

На підставі вимог ст.1, 15 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що відповідачем розглянуто звернення ОСОБА_1 та надана відповідь на поставлені питання, що спростовує твердження позивача про допущення бездіяльності Державною казначейською службою України. При цьому незгода позивача зі змістом відповіді не свідчить про порушення його права на отримання інформації в розумінні Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про звернення громадян».

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 2 цей Закон не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Таким чином, оскільки відповідачем надано позивачу відповідь на його запит від 26.12.2015 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 818/100/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 24.03.2016 р.