Справа № 826/24297/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Василенка Я. М.,

за участю секретаря Видмиденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації про визнання нечинними з моменту прийняття розпоряджень, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання невідповідними законодавству, нечинними з моменту прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1574 «Про впорядкування розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій», від 12.02.2007 № 141 «Про внесення змін до розпоряджень Київської міської державної адміністрації від 19.05.2000 № 748 та від 30.10.2006 № 1574», № 1575 від 30.10.2006 «Про затвердження тарифів на теплову енергію», № 142 від 12.02.2007 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1575», від 30.10.2006 № 1576 «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води», від 12.02.2007 № 143 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1576», від 30.10.2006 № 1577 «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», від 12.02.2007 № 144 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1577», від 30.07.2007 № 978 «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», від 28.08.2007 № 1127 «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2015 року адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись з винесеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 199 та ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін в зв'язку з правильним встановленням судом першої інстанції обставин справи та винесення спірного рішення з дотриманням процесуального права.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк для звернення до адміністративного суду з заявленими позовними вимогами та не надано доказів поважності причин пропуску даного строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 статті 107 КАС України - суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зауважує, що при застосуванні наслідків, передбачених наведеною нормою визначенню підлягає початок перебігу строку звернення до суду, тобто день, з якого особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, і відповідно з якого слід обчислювати строк звернення до суду.

ОСОБА_2 вважаючи, що спірними розпорядженнями порушено її права та інтереси 26.10.2015 року звернувся з даним позовом до суду.

Позивач зазначила, що в частині періоду з 01.12.2006 по 01.06.2009 до позивача як споживача послуг застосовувались одночасно різні нормативно-правові акти Київської міської державної адміністрації, в тому числі оскаржувані розпорядження, про що позивачу стало відомо після ознайомлення її представником з ухвалами у справі №826/14461/15 за позовом представника позивача до Київської міської державної адміністрації 16.10.2015.

Відповідно до ст. 57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права і обов'язки, а закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права та обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що спірні розпорядження були офіційно опубліковані в газеті Хрещатик, а саме:

- розпорядження від 30.10.2006 №1574 «Про впорядкування розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 31.10.2006;

- розпорядження від 12.02.2007 №141 «Про внесення змін до розпоряджень Київської міської державної адміністрації від 19.05.2000 року №748 та від 30.10.2006 року №1574» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 21.02.2007;

- розпорядження від 30.10.2006 №1575 «Про затвердження тарифів на теплову енергію» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 31.10.2006;

- розпорядження від 12.02.2007 №142 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 року №1575» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 21.02.2007;

- розпорядження від 30.10.2006 №1576 «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 31.10.2006;

- розпорядження від 12.02.2007 №143 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 року №1576» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 21.02.2007;

- розпорядження від 30.10.2006 №1577 «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення постачання гарячої води» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 31.10.2006;

- розпорядження від 12.02.2007 №144 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 року №1577» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 21.02.2007;

- розпорядження від 30.07.2007 № 978 «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 02.08.2007;

- розпорядження від 28.08.2007 № 1127 «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води» опубліковано в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» від 04.09.2007.

Посилання на те, що позивачу стало відомо про спірні розпорядження після ознайомлення її представником з ухвалами у справі №826/14461/15 за позовом представника позивача до Київської міської державної адміністрації 16.10.2015 колегією суддів не приймаються, так як вказане не підтверджується належними доказами та не відміняє факту публікації розпоряджень в офіційному виданні - Київській муніципальній газеті «Хрещатик» .

Таким чином, колегія суду вважає неповажним пропуск шестимісячного строку на звернення до суду, оскільки позивач мав можливість ознайомитись із оскаржуваними розпорядженнями з дня їх оприлюднення у газеті «Хрещатик» та мав дізнатись про порушення своїх прав ще у 2006 та у 2007 році відповідно.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України в постанові від 24.11.2015 року у справі №2а-7498/12/2670 та неодноразово в рішеннях Київського ААС.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач повинен був дізнатися про порушення, на його думку, своїх прав з дня оприлюднення вказаних розпоряджень.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а у позивача було достатньо часу для реалізації права на судовий захист.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно залишення адміністративного позову без розгляду, через що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 41, 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації про визнання нечинними з моменту прийняття розпоряджень - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлений 22.03.2016 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.