Справа № 806/5281/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.О.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" березня 2016 р. Справа № 806/5281/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області за участю 3-ї особи Профспілкової організації атестованих працівників Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання внести зміни в накази, зобов'язання нарахувати і виплатити кошти ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати бездіяльність УМВС України в Житомирській області щодо не направлення до Міністерства внутрішніх справ України свідоцтва Військово - лікарської комісії УМВС України в Житомирській області від 22.10.2014 за № 599/112 та відмову Міністерства внутрішніх справ України від 25.11.2014 за № 6/1/К2041 протиправними; зобов'язати МВС України у наказ від 28.10.2014 № 2253 о/с, а УМВС України в Житомирській області у наказ від 04.11.2014 № 355 о/с внести зміни в частині формулювання підстав звільнення полковника міліції ОСОБА_3, а також зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України нарахувати та виплати йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28.10.2015 № 2253 о/с "По особовому складу" в частині формулювання причин звільнення полковника міліції ОСОБА_3, начальника управління матеріального забезпечення Управління МВС України в Житомирській області.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути рапорт ОСОБА_3 від 20 жовтня 2014 року про звільнення із займаної посади на підставі п. 64 "в" (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за наслідком чого прийняти рішення, яким вказати причину звільнення полковника міліції ОСОБА_3 в наказі МВС України від 28.10.2014 № 2253 о/с "По особовому складу".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Міністерство внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області звернулись з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин у справі, просили скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 р. та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Позивач судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржував.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з липня 1992 року. З жовтня 2014 року полковник міліції ОСОБА_3 обіймав посаду начальника управління матеріального забезпечення Управління МВС України в Житомирській області.

16 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України від 16 вересня 2014 року N 1682-VII "Про очищення влади", який визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні. З набранням чинності цим Законом в Україні розпочато процедуру люстрації.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про очищення влади" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1682-VII), очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) наведено у статті 2 Закону № 1682-VII.

Частиною 3 статті 1 Закону № 1682-VII установлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 3 Закону № 1682-VII, заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1682-VII встановлено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів.

На позивача поширюється заборона, зазначена в частині третій статті 1 Закону № 1682-VII, та, відповідно, він міг бути звільнений з посади в строк установлений пп. 1 п. 2 розд. "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1682-VII, оскільки згідно довідки начальника УКЗ УМВС України в Житомирській області від 03.11.2014 видно, що ОСОБА_3 у період з жовтня 2007 року до червня 2014 року обіймав посади заступника начальника штабу та начальника штабу Управління МВС України в Житомирській області, з червня до жовтня 2014 року - заступника начальника Управління МВС України в Житомирській області.

20 жовтня 2014 року позивачем на ім'я Міністра Внутрішніх справ України подано рапорт з проханням звільнити його із займаної посади, відповідно до п. 45 "б" (за станом здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку з прийняттям рішення щодо звільнення з органів внутрішніх справ України.

Цього ж дня заступником начальника ВК та ПС УКЗ УМВС України в Житомирській області підполковником міліції ОСОБА_6 видано направлення на медичний огляд до військово - лікарської комісії УМВС України в Житомирській області. У вказаному направленні УКЗ УМВС просило здійснити медичний огляд полковника міліції ОСОБА_3, начальника управління матеріального забезпечення УМВС, для визначення стану здоров'я з метою вирішення придатності до військової служби при звільненні з ОВС. Також зазначено про необхідність надіслання висновку військово - лікарської комісії УКЗ УМВС.

За результатами здійсненого медичного огляду позивача ВЛК УМВС України в Житомирській області дійшла висновку про обмежену придатність ОСОБА_3 до військової служби. Висновки комісії відображені в акті медичного огляду №599/112 складеному 22.10.2014 та свідоцтві про хворобу № 599/112 від 22 жовтня 2014 року.

Копію свідоцтва про хворобу № 599/112 від 22.10.2014 в день його оформлення було видано позивачу, який передав її для приєднання до свого рапорту про звільнення до УМВС України.

Жодного рішення по рапорту ОСОБА_3 від 20.10.2014 про його звільнення із займаної посади за станом здоров'я МВС України прийнято не було.

Наказом міністра Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с "По особовому складу", згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" та пунктом 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ полковника міліції ОСОБА_3, начальника управління матеріального забезпечення Управління МВС України в Житомирській області, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із поставленням на військовий облік).

На виконання зазначеного наказу Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області видано наказ № 355 о/с від 04 листопада 2014 року "По особовому складу", яким оголошено, зокрема, наказ МВС України від 28.10.2014 № 2253 о/с.

Ознайомившись із наказом, позивач звернувся до Міністра внутрішніх справ України із рапортом від 31.10.2014, в якому просив внести зміни щодо звільнення його з органів внутрішніх справ України за станом здоров'я, відповідно до п. 64 "в" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у найкоротший термін. При цьому посилався на те, що, відповідно до свідоцтва про хворобу № 599/112 від 22.10.2014, його визнано обмежено придатним до військової служби.

Департамент кадрового забезпечення МВС України листом від 25 листопада 2014 року за вих. № 6/1/1К-2041 повідомив ОСОБА_3, що внесення будь - яких змін до чинних актів індивідуальної дії щодо підстав припинення службових правовідносин неможливо. Відмову мотивовано тим, що у свідоцтві про хворобу № 599/112 від 22.10.2014 датою проведення спеціальних обстежень позивача, на основі яких зроблено висновок про обмежену придатність до військової служби, є 30 жовтня 2014 року. Відтак, МВС України дійшло висновку, що військово - лікарську комісію ОСОБА_3 проходив після видання наказу про звільнення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерством внутрішніх справ України під час прийняття наказу № 2253о/с від 28.10.2014 передчасно здійснено застосування підстав звільнення ОСОБА_3, передбачених Законом України "Про очищення влади" та пп. "а" п. 62 Положення, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та непропорційно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовою основою діяльності міліції, відповідно до статті 4 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Порядок звільнення зі служби встановлено розділом VII Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення).

У підпункті "а" пункту 62 цього розділу Положення вказано, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Відповідно до підпункту "в" пункту 64 Положення, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Згідно зі абз. 8 - 9 п. 8 Положення, дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться: за станом здоров'я - відповідно до висновків військово-лікарської комісії.

У пункті 1.4 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 лютого 2001 р. N 85 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 р. за N 165/5356 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок) закріплено, що направлення на медичний огляд за формою (додаток 7) здійснюють відповідні підрозділи по роботі з особовим складом органів внутрішніх справ, командири і начальники штабів частин внутрішніх військ МВС України.

Згідно зі пп. 1.107.2 п. 1.107 Порядку, відомості про осіб, що проходять медичний огляд, про стан їх здоров'я, а також постанови ВЛК записуються на осіб рядового й начальницького складу ОВС, військовослужбовців внутрішніх військ - до акта медичного огляду, книги протоколів, довідки або свідоцтва про хворобу (додаток 12) та до картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (медичної книжки, історії хвороби).

На кожного, хто проходить медичний огляд (за винятком тих, хто вступає на денне навчання, та тих, хто проходить медичний огляд у госпітальній ВЛК), складається акт медичного огляду (додаток 9). В акті медичного огляду ВЛК повинні бути відображені анамнестичні, об'єктивні дані про стан здоров'я особи, результати обстеження лікарями-спеціалістами, лабораторні та інші спеціальні дослідження, у тому числі результати психологічного обстеження, а також постанова комісії. У розділі "Діагнози захворювань" указується основне, а потім супровідне захворювання, вираженість функціональних порушень та причинний зв'язок цих захворювань (п. 1.109 Порядку).

Пунктом 1.81 Порядку визначено, що постанова ВЛК про причинний зв'язок захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва) із захистом Батьківщини, проходженням служби в органах внутрішніх справ (проходженням військової служби), виконанням службових обов'язків (виконанням обов'язків військової служби) разом з іншими постановами записуються в акт медичного огляду (додаток 9), свідоцтво про хворобу (додаток 12) чи довідку (додаток 11), книгу протоколів засідань ВЛК (додаток 14) і картку амбулаторного хворого (медичну книжку) особи (додаток 9), яка проходить медичний огляд, з обов'язковим посиланням на документ, що підтверджує обставини отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).

За змістом пункту 1.85 Порядку у свідоцтві про хворобу (додаток 12) осіб рядового й начальницького складу та військовослужбовців викладаються обставини отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) з обов'язковим зазначенням документів, на підставі яких зроблено запис, наводяться дані об'єктивного дослідження наслідків поранення (травми, контузії, каліцтва), а також, поряд з іншими виявленими захворюваннями, повністю вказується діагноз цих наслідків. За наявності документів, що підтверджують факт і обставини отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), залежно від того, обмежують чи не обмежують його наслідки придатність даної особи до служби, постанова ВЛК про причинний зв'язок поранення (травми, контузії, каліцтва) записується в свідоцтво про хворобу чи довідку.

Відповідно до п. 1.114 Порядку, постанова ВЛК, що не підлягає затвердженню (розгляду) вищою ВЛК, оформляється в день закінчення медичного огляду і передається до підрозділу по роботі з особовим складом не пізніше 3 днів після медичного огляду.

Таким чином, постанова військово - лікарської комісії УМВС України про обмежену придатність позивача до військової служби, оформлена свідоцтвом про хворобу № 599/112 від 22 жовтня 2014 року, повинна була бути передана до підрозділу по роботі з особовим складом не пізніше 3 днів після медичного огляду, тобто не пізніше 25.10.2014, та врахована під час розгляду рапорту позивача від 20.10.2014.

Оскільки, копію свідоцтва про хворобу № 599/112 від 22.10.2014 було видано позивачу в день його оформлення , який передав її для приєднання до свого рапорту про звільнення до УМВС України, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність обґрунтованих належним чином підстав його звільнення, передбачених пп. "в" п. 64 Положення (через обмежений стан здоров'я) до прийняття МВС України наказу від 28.10.2014 № 2253 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі пп. 1 п. 2 розд. "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1682-VII та п. 62 "а" Положення.

Норми Закону України "Про очищення влади" не обмежують осіб, які підпадають під дію даного Закону, у праві на звільнення через обмежений стан здоров'я, керуючись, зокрема, приписами пункту 64 Положення.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідачів про проходження військово - лікарської комісії ОСОБА_3 після видання наказу про звільнення, оскільки суд першої інстанції досліджував докази, наявні у матеріалах справи у взаємному зв'язку з показаннями свідка та дійшов правильного висновку про те, що копія свідоцтва про хворобу № 599/112 від 22.10.2014, отримана позивачем у день медичного огляду та подана до УМВС України в Житомирській області, містила помилки. При цьому наявність цих помилок не спростовує факту проведення медичного огляду ОСОБА_3 і висновків ВЛК УМВС України в Житомирській області від 22.10.2014 щодо визнання позивача обмежено придатним до військової служби.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про протиправність наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с "По особовому складу" в частині формулювання причин звільнення полковника міліції ОСОБА_3, начальника управління матеріального забезпечення Управління МВС України в Житомирській області є вірним та обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог, та необхідністю змінити обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, та визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28.10.2014 № 2253 о/с "По особовому складу" в частині формулювання причин звільнення полковника міліції ОСОБА_3, начальника управління матеріального забезпечення Управління МВС України в Житомирській області, а також зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути рапорт ОСОБА_3 від 20 жовтня 2014 року про звільнення із займаної посади на підставі п. 64 "в" (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за наслідком чого прийняти рішення, яким вказати причину звільнення полковника міліції ОСОБА_3 в наказі МВС України від 28.10.2014 № 2253 о/с "По особовому складу".

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" листопада 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу/відповідачам: Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024 Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008

4-третій особі: Профспілкова організація атестованих працівників Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області - Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10000,