Справа № 444/133/16-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/133/16-а
Провадження № 2-а/444/21/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Козакевич Р.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Перепелиця Н. М.

третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в м. Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великодорошівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконними, скасування рішень Великодорошівської сільської ради та зобов"язання до вчинення дій

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Великодорошівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконними, скасування рішень Великодорошівської сільської ради та зобов"язання до вчинення дій. Свою вимогу мотивує тим, що 12 серпня 2015 року вона звернулася до Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 та. На свою заяву позивач одержала відповідь Великодорошівської сільської ради за вих. № 390 від 10 вересня 2015 року, з якої їй стало відомо, що клопотання розглянуто на сесії Великодорошівської сільської ради і за результатами розгляду рішення не прийнято, оскільки не набрало належної кількості голосів депутатів для позитивного результату. На її звернення від 14 вересня 2015 року Великодорошівська сільська рада листом № 395 від 16 вересня 2015 року повідомила, що за результатами розгляду позивача заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою рішення про надання такого дозволу не прийнято, оскільки не набрано необхідної більшості голосів депутатів. В тому ж листі було зазначено, що земельна ділянка за вказаною адресою згідно рішення сесії Великодорошівської сільської ради № 45 від 27 серпня 2015 року надана іншій особі, а тому їй відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Ознайомившись з рішеннями Великодорошівської сільської ради № 45 та № 263 від 27 серпня 2015 року, регламентом Великодорошівської сільської ради, порядком денним 34-ої сесії Великодорошівської сільської ради та протоколом цієї сесії від 27 серпня 2015 року, позивач вважає, що рішення Великодорошівської сільської ради № 45 про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га. та рішення сільської ради № 263, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки прийняті з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, регламенту сільської ради та затвердженого порядку денного 34-ої сесії сільської ради, порушують її права та законні інтереси. Так, згідно з вимогами закону 12 серпня 2015 року вона звернулася до Великодорошівської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, де зазначила цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, її орієнтовний розмір - площею 0,10 Га. та місцезнаходження. Її клопотання було зареєстроване в журналі реєстрації за вх. № 167 від 12 серпня 2015 року. Вважає. що рішення Великодорошівської сільської ради № 263, яким їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суперечить вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України, оскільки підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Вважає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки одній особі не є підставою для відмови у наданні таких же дозволів щодо тієї ж земельної ділянки іншим особам, оскільки на підставі цих рішень не набувається право власності на землю, а лише розробляються проекти землеустрою, які підлягають подальшому погодженню і затвердженню у встановленому законом порядку. Крім того, зазначає, що її заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою була подана 12 серпня 2015 року. Станом на цей день заяв від інших осіб стосовно земельної ділянки по АДРЕСА_1 не було зареєстровано. Лише пізніше аналогічні заяви стосовно цієї ж земельної ділянки подали до сільської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_4. Згідно затвердженого порядку денного 34-ої сесії Великодорошівської сільської ради розгляд позивача заяви був під № 48, ОСОБА_7 - під № 49, а ОСОБА_4 - під № 50. Відповідно до протоколу 34 сесії Великодорошівської сільської ради від 27 серпня 2015 року рада одноголосно затвердила порядок денний сесії. Однак, згідно цього ж протоколу порядок розгляду питань був порушений. Вважає, що з пропозицій голови земельної комісії М. Ошейка, що виносились на розгляд Великодорошівської сільської ради, було цілком зрозуміло, що питання надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га. було вирішено земельною комісією ще до початку роботи сесії. Однак, не були проголошені висновки і рекомендації комісії стосовно позивача заяви, з чого вона робить висновок про те, що комісія безпідставно і необгрунтовано відхилила її заяву, яка була подана першою стосовно даної земельної ділянки, і їй незрозуміло з яких міркувань надала перевагу ОСОБА_4. При повторному винесенні на розгляд сесії питання по спірній земельній ділянці п. М.Ошейко лише констатував, що ділянка надана іншій особі, а тому комісія, пропонувала відмовити в її задоволенні. Висновки і рекомендації земельної комісії з цього приводу, прийняті у встановленому порядку, п. М.Ошейко під час роботи сесії не проголошував. За таких обставин позивач вважає, що при розгляді її заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 Великодоршівською сільською радою порушено встановлений порядок розгляду питань, що належать до її компетенції, а прийняті сільською радою рішення стосовно даної земельної ділянки суперечать закону, порушують її права та законні інтереси. На підставі викладеного, просить визнати незаконним та скасувати рішення Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 45 від 27 серпня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4»; визнати незаконним та скасувати рішення Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 263 від 27 серпня 2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1»; зобов'язати Великодорошівську сільську раду Жовківського району Львівської області повторно розглянути її заяву від 12 серпня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_1 зареєстровану в Великодорошівській сільській раді за вх. № 167.

В судовому засіданні представник позивача та позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримали в повному обсязі. Просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечив повністю та пояснив, що дійсно до Великодорошівської сільської ради було подано 3 (три) заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, Львівської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме позивачем та громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_4, які були зареєстровані у встановленому законом порядку. Дані заяви були розглянуті на сесії Великодорошівської сільської ради 27.08.2015 року та прийнято рішення. Відповідно до рішення Великодорошівської сільської ради від 27.08.2015 року за № 45 надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га. Відповідно позивачу та гр. ОСОБА_7 рішеннями Великодорошівської сільської ради від 27.08.2015 року за № № 263, 264 відмовлено у наданні такого дозволу. Окрім цього наголосила, що дата першочергової реєстрації заяви про надання такого дозволу не зобов"язує сесію Великодорошівської сільської ради приймати позитивне рішення щодо такої заяви, оскільки відбувається голосування щодо кожної зареєстрованої заяви окремо. На сесії Великодорошівської сільської ради 27.08.2015 року були присутні 13 депутатів, за результатами голосування яких було прийнято рішення № 45 "Про надання дозволу на розробку проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4". Дане рішення було прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Просить у позові відмовити.

Третя особа- ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні проти позову та з приводу мотивів його заявлення заперечили, вважають такий безпідставним, оскільки рішення Великодорошівської сільської ради 27.08.2015 року № 45 "Про надання дозволу на розробку проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4" було прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Просять у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв'язку з наступним.

Ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що 12.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 площею 0,10 га. До заяви заявником долучено копії документів необхідних при подачі вищезазначеної заяви.

Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2

11.08.2015 року до Великодорошівської сільської ради звернувся із заявою ОСОБА_7 про надання йому дозволу на розробку проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 площею 0,10 га.

14.08.2015 року до Великодорошівської сільської ради звернувся із заявою ОСОБА_4 про надання йому дозволу на розробку проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1

Кожен із них у заяві зазначив, що для вказаних у заяві цілях земельної ділянки не отримував.

Копії даних заяв долучені представником відповідача до матеріалів адміністративної справи.

У відповідності до ч. 1, 3, 4 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України, провадиться один раз по кожному виду використання.

Окрім цього, відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено ст. 118 Земельного кодексу України.

У відповідності до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Судом встановлено, що позивач та громадяни ОСОБА_7, ОСОБА_4 (третя особа) звернулися до відповідача у відповідності до вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

У відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України сільська, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Так, позивач ОСОБА_1 12.08.2015 року звернулася до відповідача із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На дану заяву позивача Великодорошівською сільською радою було надано відповідь за №№ 390, 395 від 10.09.2015 року та 16.09.2015 року (а.с.9-10) в яких зазначено, що її заяву зареєстровану в журналі реєстрації заяв № 167 від 12.08.2015 року було розглянуто на 34-й сесії ради. За результатами розгляду рішення не прийнято, оскільки не набрало належної кількості голосів депутатів для позитивного результату. Одночасно проінформували, що земельна ділянка за вищевказаною адресою згідно рішення сесії № 45 від 27.08.2015 року надана іншій особі, тому позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1. До відповіді № 395 від 16.09.2015 року відповідачем було долучено копію даного рішення.

Ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

З копії рішення Великодорошівської сільської ради № 263 від 27.08.2015 року (а.с. 8) вбачається, що розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_1 Великодорошівська сільська рада вирішила відмовити гр. ОСОБА_1 у зв"язку з тим, що згідно рішення № 45 земельна ділянка за даною адресою надана іншій особі, враховуючи висновки та рекомендації земельної комісії.

Розглянувши заяву гр. ОСОБА_4 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_1 Великодорошівська сільська рада вирішила надати дозвіл гр. ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га., що вбачається з копії рішення Великодорошівської сільської ради № 45 від 27.08.2015 року (а.с.7).

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак, з врахуванням положень абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України у разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗКУ.

Ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗКУ, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Необхідно зазначити, що на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою діє принцип мовчазної згоди, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, тобто не надано дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки без такого дозволу.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 10 грудня 2013 року по справі № 21-358а13.

У зв"язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Керуючись ст., ст. ст. ст. 7-14, 71, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 45 від 27 серпня 2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4"- відмовити.

У позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 263 від 27 серпня 2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту замлеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1"- відмовити.

У позовних вимогах ОСОБА_1 про зобов'язання Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 серпня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_1, зареєстровану в Великодорошівській сільській раді за вх. № 167- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Жовківський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р. Й. Зеліско