Справа № 810/298/16
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року 810/298/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.06.2016 № 6253-17(далі - оскаржуване рішення).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно винесено оскаржуване рішення та нараховане податкове зобов'язання, оскільки об'єкт такого оподаткування був викрадений у позивача та не перебував у його володінні, тому просить суд визнати його протиправним та скасувати.

У письмових запереченнях відповідач вважає свої дії та рішення правомірними та такими, що вчиненні в межах та спосіб передбачені йому законодавством, оскільки позивач є власником транспортного засобу (TOYOTA HIGHLANDER з державним номером НОМЕР_2), який відповідно до статті 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування, тому просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про місце, дату та час його проведення, не з'явились. Від представників сторін до суду надійшли клопотання про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20 липня 2015 року ОСОБА_1 отримано оскаржуване рішення та квитанція відповідно до вимог яких вона має сплатити транспортний податок за 2015 рік в сумі 25 000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача позивач звернувся до Головного Управління ДФС у Київській області із скаргою, в якій посилаючись на те, що об'єктом, за який належить справляти транспортний податок та який належ позивачу на праві власності (TOYOTA HIGHLANDER з державним номером НОМЕР_2), ще 16.07.2014 року незаконно заволоділа невстановлена слідством особа. Інформація про викрадення автомобіля внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003774 від 16.07.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. На підтвердження вказаної обставини позивачем надано до суду довідку Печерського РУ ГУМВС в м. Києві від 04.12.2014 №54/1449, наявної в матеріалах справи.

За результатами розгляду такого звернення залишаю без змін податкове повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.06.2015 №6256-17, а скаргу ОСОБА_1 (вх. №5271/14/10-36 від 03.08.2015 ГУ ДФС у Київській області) - без задоволення. Мотивована така відмова тим, що об'єкт викрадено в період з 22:00 год. 15.07.2014 по 08:30 год. 16.07.2015, тобто на думку податкового органу оскаржуване рішення винесене до його викрадення, а тому вважає, що всі дії відповідача є правомірними.

В подальшому Державною фіскальною службою України позивачеві було відмовлено у задоволенні скарги від 19.11.2015 на оскаржуване рішення відповідача із аналогічною позицією, як у рішенні Головного Управління ДФС у Київській області від 02.10.2015 про результати розгляду скарги.

Не погоджуючись із вказаними обставинами, відповідач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, якому суд надає наступну правову оцінку.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За інформацією, отриманою з Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Білої Церкви, Білоцерківського та Сквирського районів (далі - Центр надання послуг), та за даними ІС «Податковий блок» громадянка ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) є власником легкового автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER» (державний номер НОМЕР_2) з об'ємом двигуна 3456 куб.см. Автомобіль було зареєстровано на даного власника 01.03.14, отже у відповідності до п.п 267.2.1 п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу України він є об'єктом оподаткування транспортним податком, а тому позивач є платником транспортного податку.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Відповідно до пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до пп. 267.6.3 п. 267.6 Податкового кодексу України, органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст.267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Згідно із п. 267.6.4. ст.267 Податкового кодексу України Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об'єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Суд звертає увагу на те, що об'єкт не перебував у власності позивач ще з 16.07.2014 року, тобто до набрання чинності редакції Податкового кодексу України(від 17.01.2015), якою внесено зміни, що встановлюють таке декларування.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п. 267.6.8. ст. 267 Податкового кодексу України, у разі незаконного заволодіння третьою особою легковим автомобілем, який відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктом оподаткування, транспортний податок за такий легковий автомобіль не сплачується з місяця, наступного за місяцем, в якому мав місце факт незаконного заволодіння легковим автомобілем, якщо такий факт підтверджується відповідним документом про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виданим уповноваженим державним органом.

Відповідно ж до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно та всупереч норм чинного законодавства винесено оскаржуване рішення, а тому вважає його таким, що підлягає скасуванню, виходячи із чого адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.06.2016 № 6253-17.

3. Копію постанови направити(видати) особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.