Справа № 523/17787/15-а
Суддя: Аліна С. С.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Просвіріна А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій протиправними, про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси з уточненим адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси у виплаті ОСОБА_1 компенсації за невикористану додаткову відпустку; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку у кількості 15 календарних днів, за період з 14.10.2013 року по 13.10.2014 рік.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка ОСОБА_1 працювала в УПФУ в Приморському районі м. Одеси з 14.10.1994 року, в листопаді 2013 року була переведена до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси. До переведення до іншого управління нею не була використана щорічна додаткова відпустка за відпрацьований час.

Позивачка ОСОБА_1 намагалась вирішити питання у добровільному порядку та в усній формі зверталась до посадових осіб управління з питання надання компенсації за невикористану додаткову відпустку.

На звернення позивачки ОСОБА_1 неодноразово було відмовлено.

У серпні 2014 року позивачка ОСОБА_1 направила письмове звернення щодо виплати або перерахування до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Листом УПФУ в Малиновському районі м. Одеси від 20.08.2014 №334/Г-П її не надано відповіді по суті питання, а вказано на те що її вже була надана відповідь, але на усне звернення.

Позивачкою ОСОБА_1 було повторно надано запит від 08.09.2015 з вимогою надати повну та обґрунтовану відповідь.

На звернення позивачки ОСОБА_1 відповіді не надано та не виплаченої компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку у кількості 15 календарних днів, за період з 14.10.2013 року по 13.10.2014 рік.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, посилаючись на той факт, що вимоги викладені в позовній заяві є не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити та розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_1 працювала в УПФУ в Приморському районі м. Одеси. 07.11.2013 року ОСОБА_1 написала заяву про звільнення з займаної посади за переведенням до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (а.с.40);

Відповідно до наказу УПФУ в Приморському районі м. Одеси від 08.11.2013 року за №172-ОС, ОСОБА_1 було звільнено за переведенням до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.11.2013 року, п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України, листа управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси від 06.11.2013 №7315/09. За відпрацьований період роботи з 08.08.2013 року по 11.11.2013 рік ОСОБА_1 виплачена компенсація за 7 днів невикористаної щорічної основної відпустки. (а.с.38);

Позивачку ОСОБА_1 було ознайомлено з вищезазначеним наказом та вона погодилась з усіма його пунктами, про що поставила свій підпис (а.с.39);

Відповідно до листа УПФУ в Приморському районі м. Одеси №5971/11 від 17.07.2014 року, за відпрацьований період роботи з 08.08.2013 року по 11.11.2013 рік ОСОБА_1 виплачена компенсація за 7 днів невикористаної щорічної основної відпустки. З 14.10.2013 року настало право на отримання щорічної додаткової відпустки за стаж роботи у кількості 15 календарних днів, за період з 14.10.2013 року по 13.10.2014 рік (а.с.12-13);

Відповідно до листа Мінсоцполітики №390/13/116-114 від 28.08.2014 року, при звільненні ОСОБА_1 11.11.2013 року (після дати виповнення стажу державної служби), вона має право на отримання грошової компенсації за додаткову відпустку за стаж державної служби тривалістю 15 календарних днів. Оскільки грошова компенсація за невикористану відпустку не була перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник, підстав для надання цієї відпустки по новому місці роботи не вбачається (а.с.10-11);

Відповідно до постанови КМУ від 27.04.1994 №250, державним службовцям, які мають стаж державної служби понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 5 календарних днів, а починаючи з 11-го року ця відпустка збільшується на 2 календарних дні за кожен наступний рік. Тривалість додаткової оплачуваної відпустки не може перевищувати 15 календарних днів.

Виникнення у державного службовця права на додаткову оплачувану відпустку та її тривалість знаходиться у прямій залежності від наявності у державного службовця відповідного стажу державної служби.

Державні гарантії та відносини, пов'язані з відпусткою визначені Законом України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про відпустки», право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки», ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

Порядок розрахунку сум відпускних за надані працівникам щорічні відпустки, додаткові відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати компенсації за невикористані відпустки, визначений в Порядку №100, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року.

Надання додаткової відпустки певної тривалості, а також виплати грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні державного службовця залежить лише від наявності у державного службовця стажу державної служби, що дає право на надання вказаної відпустки, а не від відпрацьованого державним службовцем часу у відповідному робочому році.

Відповідно до ст. 74 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Згідно ст.11 Закону України «Про державну службу», державні службовці мають право користуватися правами і свободами, які гарантуються громадянам України Конституцією і законами України.

Відповідно до п.3 листа Міністерства праці та соціальної політики України від 12.10.2009 №629/13/84-09, «Щодо розяснення деяких проблемних питань» зазначено, що спільним листом Міністерства праці та соціальної політики України і Головного управління державної служби при Кабінеті Міністрів України від 27.01.1999 №13- 294/10/364 «Про порядок надання державним службовцям додаткової оплачуваної відпустки» визначено, що додаткова оплачувана відпустка, яка надається державним службовцям належить до щорічних відпусток, передбачених ст.4 Закону України «Про відпустки». Законодавством також не передбачено терміну давності, після якого працівник втрачає право на щорічні відпустки, в т.ч. щорічні додаткові відпустки за стаж державної служби. Тому, якщо працівник з якихось причин не скористався своїм правом на щорічну відпустку (в т.ч. Додаткову відпустку за стаж державної служби) за попередній рік чи за кілька років, він має право використати їх (частинами або декілька разом), а в разі звільнення, незалежно від підстав, йому має бути виплачено компенсацію за всі невикористані дні щорічних відпусток».

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 233 КЗпП України, с.2,9,24 Закону України «Про відпустки», ст. ст. 10,11, 53, 59, 69, 71, 76, 79, 86, 94, 159-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій протиправними, про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси (м.Одеса, провулок Світлий, 8, ) у виплаті ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси (м.Одеса, провулок Світлий, 8, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку у кількості 15 календарних днів, за період з 14.10.2013 року по 13.10.2014 рік.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Аліна С.С.