Справа № 804/10045/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засідання Безрученко К.В.,
представника позивача Матвєєвої М.О.,
представника позивача: Гончарова Д.І.,
представника відповідача Чохелі Т.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій, скасування податкових повідомлень - рішень,
12 серпня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про:
- визнання незаконними дій Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест», за результатами якої складено акт № 71/15-03/33143184 від 03.07.2015 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку: за квітень 2015 року;
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2015 року, результати якої оформлені актом від 03.07.2015 № 71/15-03/33143184.
Позивач зазначає, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентами у періоді, що перевірявся, є реальними, підтверджуються первинними документами, а на момент господарських правовідносин всі контрагенти мали необхідний обсяг правосуб'єктності та були зареєстровані як платники податку на додану вартість. За таких обставин, дії контролюючого органу щодо проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» є неправомірними, а оскаржені податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з відомостями, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: код КВЕД 25.62. Механічне оброблення металевих виробів; код КВЕД 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля (основний); код КВЕД 71.12. Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; код КВЕД 33.12. Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; код КВЕД 35.30. Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; код КВЕД 36.00. Забір, очищення та постачання води; код КВЕД 41.20. Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Судом встановлено, що посадовими особами Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на підставі наказу від 19.06.2015 № 63 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Екоспецінвест» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2015 року, результати якої оформлені актом від 03.07.2015 №71/15-03/33143184.
На підставі вказаного акта від 03.07.2015 № 71/15-03/33143184 Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення - рішення від 20.07.2015:
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 03.07.2015 № 71/15-03/33143184 щодо нереальності господарських операцій позивача із ТОВ «Рум плюс» та ТОВ «Інвент Груп» у зв'язку з наступним.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів, тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку, тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, в якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Рум Плюс», ТОВ «Інвент Груп»і реальність зміни майнового стану першого.
Судом встановлено, що між ТОВ «Екоспецінвест» та ТОВ «Рум Плюс» укладений договір поставки від 11.02.2015 № 8/2015 за специфікаціями до нього за №№ 21-46 (а. с. 3-30, т. 3), на підставі та відповідно до умов яких позивачем здійснено придбання у ТОВ «Рум Плюс» автозапчастин та комплектуючих.
Згідно з умовами означеного договору та на виконання специфікацій до нього протягом березня 2015 року ТОВ «Рум Плюс» здійснювало постачання позивачеві запасних частин та комплектуючих всього на суму 10155864,91 грн. ( в т.ч. ПДВ - 1692644,16 грн.).
Постачальником ТОВ «Рум Плюс» виставлені позивачеві рахунки - фактури від 02.03.2015 №302022, №302021, №302020, №302019, №302017, №302018, №302016, №302015; від 16.03.2015 №316008, від 17.03.2015 №317030, №317029, №317028, №317027, №317026; від 19.03.2015 №319014; від 20.03.2015 №320010; від 27.03.2015 №327030, №327029, №327028, №327027, №327026; від 30.03.2015 №330032, №330031, №330030; від 31.03.2015 №331058, №331059, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Постачання товару здійснено на підставі складених видаткових накладних за березень 2015 року, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 33 - 89, т.3).
ТОВ «Рум плюс» складені та видані покупцю податкові накладні( а. с. 91 - 116, т.3), суми по яких останнім було віднесено до складу податкового кредиту у березні 2015 року.
Транспортування товару здійснено на підставі товарно - транспортних накладних: від 16.03.2015 № Р316008, від 17.03.2015 № Р317026, від 19.03.2015 № Р319014, від 20.03.2015 № Р320010, від 27.03.2015 № Р327026, від 30.03.2015 № Р330030, від 31.03.2015 № Р3310058, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підставі вказаного договору поставки від 11.02.2015 № 8/2015, позивачем у ТОВ «Рум плюс» придбавалися запасні частини та комплектуючи, а також олива моторна у квітні 2015 року на підставі специфікацій № 47 - 58 (а.с. 119-134, т. 3).
Постачальником ТОВ «Рум Плюс» виставлені ТОВ «Екоспецінвест» рахунки - фактури від 02.04.2015 № 402014, від 08.04.2015 №408006, від 08.04.2015 № 408007, від 08.04.2015 № 408008, №408009, №408010, №408011, від 17.04.2015 № 417011, від 23.04.2015 № 423006, від 30.04.2015 № 430069, № 430070, № 430071, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Відвантаження товару здійснено за видатковими накладними від 02.04.2015 № 402014, від 08.04.2015 № 408006, від 08.04.2015 № 408007, від 08.04.2015 № 408008, від 08.04.2015 № 408009, від 08.04.2015 № 408010, від 08.04.2015 № 408011, від 17.04.2015 №417011, від 23.04.2015 № 423006, від 30.04.2015 №430069, від 30.04.2015 №430070, від 30.04.2015 № 430071, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Постачання товару здійснено за товарно - транспортними накладними від 02.04.2015 №Р402014, від 08.04.2015 № Р402006, від 17.04.2015 № Р411711, від 23.04.2015 № Р423006, від 30.04.2015 № Р430069, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
ТОВ «Рум Плюс» складені та видані ТОВ «Екоспецінвест» податкові накладні, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 164 - 175, т. 3).
Придбані у ТОВ «Рум Плюс» товари використані позивачем у процесі здійснення власної господарської діяльності, що підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, актами на списання матеріалів, картами - нарядами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 3 - 176, т. 4, а.с. 2 - 252, т.5).
Доводи відповідача щодо неналежного оформлення товарно - транспортних накладних оцінюються судом критично з огляду на те, що у відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Таким чином суд зазначає, що не зазначення всіх реквізитів у товарно-транспортній накладній не може вказувати на відсутність руху товарів в процесі господарської взаємодії, оскільки деякі дефекти в оформленні документів (зокрема, відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні), за наявності інших первинних документів, якими підтверджується факт реального придбання платником податку (покупцем) товару, не можуть розглядатися як самостійні підстави для висновку про відсутність реального здійснення господарських операцій та позбавлення платника права на податковий кредит.
Судом встановлено, що 20.04.2015 між ТОВ «Рум Плюс» (виконавцем) та ТОВ «Екоспецінвест» (замовником) укладений договір про виконання робіт № 22/2015, перелік яких визначений у додатку до вказаного договору, а саме: поточний ремонт випускного колектора та перемички повітропроводу стисненого повітря ТКС ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК»; очистка трубопровода самотічної каналізації Ганівського кар'єра ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» гідродинамічним методом; очистка водостоків Первомайського кар'єру ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» методом пневмовибуху; очистка водостоків ДФ № 3 ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» методом пневмовибуху; очистка трубопроводу водопостачання гідродинамічним методом (магістральний трубопровід ЦПО № 2 ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК»); очистка трубопроводу водопостачання гідродинамічним методом (магістральний трубопровід РОФ ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК»; профілактична чистка прийомних резервуарів гідродинамічним методом і комплексна дезінфекція внутрішньої поверхні прийомних резервуарів (ФНС-1,2,4,5,7,9,10,14,15,16); хлорування басейнів 8*7*3 градирні крапельного типу ЦКС ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК»; хлорування резервуарів ємностей 1000 м3 насосної станції шостого підйому води ПАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК»; ремонт поршневої групи і робочих циліндрів поршневого компресорного агрегату 5Г-100/8 № 4; усунення вібрації в підшипниках компресора редуктора промислового компресора 5Г-100/8; поточний ремонт (відновлення) фільтра випускного колектора промислового турбокомпресора CENTAC C950; ремонт колектора системи охолодження турбокомпресора CENTAC C950; динамічне балансування валу турбокомпресора К-250; ремонт трубного пучка проміжного охолоджувача турбокомпресора К - 250; перечеканка і проточка ущільнених гребенів, лабіринтних ущільнень турбокомпресора К-250; поточний ремонт роторів з заміною робочих коліс турбокомпресора К-250; відновлення зношених пар тертя механізмів і вузлів промислових компресорів 5Г-100/8 в ЦКС; поточний ремонт корпуса редуктора турбокомпресора К-250.
ТОВ «Рум плюс» виставлені ТОВ «Екоспецінвест» рахунки - фактури від 27.04.2015 №427023, від 27.04.2015 №427024, від 28.04.2015 №428012, від 28.04.2015 №428013, від 29.04.2015 №429027, від 29.04.2015 №429028, від 30.04.2015 №430068, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підтвердження надання послуг за договором від 20.04.2015 № 22/2015 в повному обсязі між сторонами підписані акти здачі-прийомки робіт (надання послуг) від 27.04.2015 №427023, від 27.04.2015 № 427024, від 28.04.2015 №428012, від 28.04.2015 №428013, від 29.04.2015 №429027, від 29.04.2015 №429028, від 30.04.2015 №430068, із прикладенням печаток зазначених підприємств на вказаних актах, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Суд критично оцінює показання свідка як доказів, що підтверджують нереальність господарських операцій позивача із вищеозначеними контрагентами, оскільки нереальність господарських операцій з придбання платником податку послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при веденні підприємствами - постачальниками товарів (послуг) фінансово - господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки. Відсутність у підприємства - контрагента основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач, само собою не може свідчити про нереальне вчинення господарської операції з постачання товару.
Стан виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені порушення продавцем.
Допущені продавцем певні порушення законодавства тягнуть негативні наслідки для цього продавця та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість, адже законами іншого не передбачено.
Більш того, до суду надійшла заява Анісовець К.Е., нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пшеничною В.Р. 08.10.2015, в якій Анісовець К.Е. пояснила, що з 02.04.2015 по 08.06.2015 вона була учасником ТОВ «Рум Плюс». Основним видом діяльності підприємства була діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами. Серед контрагентів підприємства було також і ТОВ «Екоспецінвест», яке купувало у ТОВ «Рум Плюс» обладнання, комплектуючі та запчастини, а також ТОВ «Рум Плюс» виконувало роботи для ТОВ «Екоспецінвест». На всіх фінансово - господарських документах ТОВ «Рум Плюс» (накладні, податкові накладні та інш.) Анісовець К.Е. ставила свій підпис.
Судом також встановлено, що на підставі договору поставки від 06.06.2013 № МП/060613 позивачем придбавалися у ТОВ «Донбас Пром Оіл» (яке в подальшому перейменоване у ТОВ «Інвент Груп»): олива моторна та охолоджуюча речовина, найменування та кількість яких визначені у специфікаціях № 13 від 09.12.2013, № 15 від 18.12.2014, № 16 від 09.01.2015 до вказаного договору.
Постачальником виставлені рахунки - фактури від 10.12.2014 № ПРС+У598736, від 19.12.2014 № ПРС+У599354, від 09.01.2015 №ПРС+У600355, копії яких містяться в матеріалах справи.
Відпуск товару на адресу ТОВ «Екоспецінвест» здійснений за видатковими накладними від 10.12.2014 №ПРН +У578274, від 19.12.2014 № ПРН +У578777, від 09.01.2015 №ПРС+У579641.
Оплата здійснена в повному обсязі на підставі платіжних доручень від 15.01.2015 № 2, від 30.01.2015 № 61, від 20.02.2015 № 154, копії яких містяться в матеріалах справи.
Суд зазначає, що наявність довідки, складеної за результатами зустрічної звірки не може слугувати підставою для висновку податкового органу про відсутність реального здійснення господарської операції, оскільки таких висновків він може дійти виключно в ході проведення документальної перевірки підприємства та дослідження відповідних первинних документів. До того ж, відповідачем вищевказана довідка, безпосередньо на підставі якої ним встановлено нереальність господарських операцій між ТОВ «Екоспецінвест» із ТОВ «Інвент Груп» до суду не надана.
Не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустило ТОВ «Інвент Груп» або його контрагенти. Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009, номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678).
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 того ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України визначено індивідуальний характер юридичної відповідальності особи.
Діюче законодавство України, так само як Податковий кодекс України не передбачає відповідальності у виді донарахування податкових зобов'язань, застосування штрафних санкцій або не підтвердження права на податковий кредит на господарюючого суб'єкта за можливі неправомірні дії свого контрагента; окрім того не передбачає обов'язку або права одного платника податку контролювати показники податкової звітності з податку на додану вартість іншого платника податку, або на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.
Разом з тим, вищезазначені висновки контролюючого органу не узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява N 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
Таким чином, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.
Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
Як зазначено в пункті 38 Рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.»
Отже, на думку Європейського суду з прав людини, відмова у підтвердженні права на бюджетне відшкодування ПДВ може ґрунтуватися на встановленні зловживань з боку саме того платника податку, який формував суми бюджетного відшкодування.
Таким чином, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Рум Плюс», ТОВ «Інвент Груп» підтверджується первинними документами: договорами, податковими накладними, видатковими накладними, актами здачі - прийняття робіт (надання послуг), належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. На підставі вищезазначеного та досліджених під час розгляду справи первинних документів судом встановлений рух активів від ТОВ «Рум плюс», ТОВ «Інвент Груп» до позивача.
Що стосується спеціальної правосуб'єктності підприємств ТОВ «Рум плюс», ТОВ «Інвент Груп», суд зазначає, що згідно з відомостями, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин зазначені підприємства були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua), на момент вчинення господарських правовідносин із ТОВ «Екоспецінвест» були зареєстровані як платники ПДВ.
Таким чином, ТОВ «Рум плюс», ТОВ «Інвент Груп» на момент укладання правочинів із ТОВ «Екоспецінвест» мало необхідний обсяг спеціальної правосуб'єктності.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Як встановлено судом, ТОВ «Екоспецінвест» у лютому 2015 року подано уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за грудень 2014 року, в якому збільшено на 229547,00 грн. суму податкового кредиту за звітній період, що уточнюється, внаслідок чого виникло від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) у розмірі 160950,00 грн., яке підлягало зарахуванню до залишку від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 20.2).
В уточнюючому розрахунку до податкової декларації за квітень 2015 року платником було визначено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд 18.) у розмірі 337298,00 грн.
У відповідності до положень п. 200.4. ст.200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки ТОВ «Екоспецінвест», за результатами якої складено акт від 03.07.2015 № 71/15-03/33143184 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2015 року, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ТОВ «Екоспецінвест» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2015 року проведена відповідачем у період з 19.06.2015 по 25.06.2015 на підставі наказу від 19.06.2015 №63 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Екоспецінвест». Зазначений наказ до початку перевірки вручений під розписку головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_9
Враховуючи те, що наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Екоспецінвест» позивачем не оскаржений, посадові особи податкового органу були допущені до виїзної перевірки та отримали від позивача всі необхідні документи для її здійснення та з огляду на те, що фактичне проведення перевірки нівелює правові наслідки будь - яких процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними дій Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки ТОВ «Екоспецінвест», за результатами якої складено акт від 03.07.2015 № 71/15-03/33143184 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2015 року не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій, скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Присудити з Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2015 року.

Суддя О.В. Царікова