Справа № 803/203/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Справа № 803/203/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Столярчук А.В.,

за участю представника позивача Самчука А.М.,

представника відповідача Приходько Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ІМПОРТАВТО» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ІМПОРТАВТО» (далі - ПП «ІМПОРТАВТО», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.12.2015 року № , № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна невиїзна перевірка стану дотримання ПП «ІМПОРТАВТО» вимог законодавства України з питань державної митної справи за окремими МД, про що складено акт № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області 23.12.2015 року були прийняті податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України на 3405,81 грн., в т. ч.: за основним платежем - 2724,65 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 681,16 грн., та № 4, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість (ПДВ) на 7492,79 грн., в т. ч.: за основним платежем - 5994,23 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1498,56 грн. та які були оскаржені в адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України від 26.01.2016 року № 1377/6/99-99-10-01-06-25 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 23.07.2015 року від 23.12.2015 року № , № , а скаргу - без задоволення.

Позивач не погоджується із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, з огляду на таке.

В акті перевірки № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року відповідачем було встановлено факти заниження податкових зобов'язань в результаті надання недостовірних даних щодо митної вартості товару (легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT), та згідно з документами, отриманими від митних органів Литовської Республіки, вартість товару є вищою ніж та, що була задекларована при митному оформленні. Проте, позивач не погоджується із такими висновками перевірки.

Позивач вказує, що митне оформлення транспортного засобу автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 здійснювалося на підставі документів: CMR, інвойс № 8456-СТЕ/ІМ РR від 23.01.2015 року, доручення від 23.01.2015 року, контракт № 04/15 від 26.12.2014 року, згідно з якими вказаний автомобіль переміщувався на адресу ПП «ІМПОРТАВТО». Вартість вказаного транспортного засобу, згідно інвойс № 8456-СТЕ/ІМ РR від 23.01.2015 року, становить 4500,00 євро. Реальність господарських операцій позивача підтверджується наявними документами, які при проведенні перевірки податковим органом не визнано недійсними. Крім того, позивач, як покупець, не може нести відповідальність за правомірну чи неправомірну діяльність осіб, з якими у них не було жодних договірних зобов'язань.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 23.12.2015 року № , № .

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 10.03.2016 року (а. с. 26-28) представник відповідача адміністративний позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що перевірка проведена з дотриманням встановлених вимог, в ході якої було використано інформацію митних органів Литовської Республіки, та встановлено, що вартість товару (транспортного засобу), поданого до митного оформлення на Рівненській митниці ДФС, занижена, що вплинуло на рівень оподаткування товару, що підлягав перевірці, в зв'язку з чим оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями було правомірно донараховані грошові зобов'язання з ПДВ та мита та застосовані штрафні санкції.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 09.11.2015 року за вих. № 6986/10/03-20-22-04-12 ГУ ДФС у Волинській області направило на ПП «ІМПОРТАВТО» повідомлення про проведення згідно із наказом від 06.11.2015 року № 1024 документальної невиїзної перевірки щодо правильності визначення бази оподаткування товарів, оформлених згідно МД № 204020002/2015/000538 від 27.01.2015 року (а. с. 31), яке вручено позивачу 12.11.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 32-33).

ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна невиїзна перевірка стану дотримання ПП «ІМПОРТАВТО» вимог законодавства України з питань державної митної справи за окремими МД, про що складено акт № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року (а. с. 7-10).

В акті перевірки № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року зазначено, що Митний департамент Міністерства фінансів Литовської Республіки звернувся до Державної фіскальної служби України (лист від 10.08.2015 року) (а. с. 39) про надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортного засобу марки «VW PASSAT», номер кузова НОМЕР_3. Вказаний транспортний засіб експортовано згідно експортної митної декларації країни відправлення - Литовської Республіки № 15LTKR5000EK002842 від 22.01.2015 року, оформленої для вивезення в Україну транспортного засобу, та рахунка-фактури серії KRA № 011443 від 22.01.2015 року.

В ході проведення аналізу електронної копії МД було встановлено факт оформлення ПП «ІМПОРТАВТО» товару легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, номер кузова НОМЕР_3 за кодом УКТЗЕД - 0 (ставка ввізного мита - 10%) за МД № 204020002/2015/000538 від 27.01.2015 року. Товар ввезено на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного договору № 04/15 від 26.12.2014 року.

В графі 2 МД № 204020002/2015/000538 від 27.01.2015 року заявлено відправником/експортером - фірму «LUXSTEEL OU» (Tornimae 7-54, Tallin 10145, Estonia). Зазначена фірма вказана як відправник товару в інвойсах, виставлених продавцем «CROWNTRADE EXPRESS INC» Alberta Suite 260 2323-32 Aveniue N.E. Calgary. CANADA.CA для оплати за товари українському покупцю - ПП «ІМПОРТАВТО».

Під час опрацювання та порівняння документів, отриманих від Митної адміністрації Литовської Республіки та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Рівненській митниці ДФС транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT (номер кузова НОМЕР_3), встановлено заниження митної вартості експортованого на митну територію України відправником «LUXSTEEL OU» товару.

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно МД № 204020002/2015/000538 від 27.01.2015 року заявлена митна вартість транспортного засобу становить 79668,20 грн., а згідно експортної митної декларації Литовської Республіки № 15LTKR5000EK002842 від 22.01.2015 року митна вартість товару становить 134550,73 грн.

Згідно копії експортної декларації фірма UAB «KRADIS» реалізувала автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT (номер кузова НОМЕР_3) громадянину України ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_4 (АДРЕСА_1) за ціною 7600,00 євро.

В результаті порівняння та співставлення відомостей з МД, отриманої від уповноважених органів Литовської республіки, що стосуються експорту транспортного засобу з території іноземної держави та МД типу ІМ 40ДЕ і супровідних документів до неї, оформленої Рівненською митницею ДФС встановлено повну ідентичність транспортного засобу.

В акті перевірки № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року також зазначено, що при порівнянні вартісних показників встановлено, що заявлена при митному оформленні в Україні фактурна вартість товару відрізняється від ціни придбання товару в країні відправлення - Литовській Республіці (вартість за даними митного оформлення в Україні становить 4500,00 євро або 79668,20 грн., тоді як вартість за даними іноземної держави відправлення становить 7600,00 євро або 111024,59 грн.). При здійсненні митного оформлення на Рівненській митниці ДФС ПП «ІМПОРТАВТО» заявило недостовірні відомості щодо вартості транспортного засобу. Митна вартість транспортного засобу при його декларуванні визначалася за резервним методом та становила 107304,21 грн., яка є нижчою, ніж у документах країни відправлення. Рішення про коригування заявленої митної вартості товару під час проведення митних формальностей в частині контролю правильності визначення його митної вартості Рівненською митницею ДФС не приймалося.

Таким чином, в ході перевірки встановлено факт недостовірного декларування митної вартості при ввезені на митну територію України вказаного транспортного засобу за зазначеною МД, в результаті чого позивачем занижено податкові зобов'язання по сплаті до бюджету митних платежів на загальну суму 8718,77 грн., в т. ч.: ввізне мито - 2724,65 грн., ПДВ із ввезених на митну територію України товарів - 5994,23 грн.

На підставі акту перевірки № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року ГУ ДФС у Волинській області 23.12.2015 року були прийняті податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України на 3405,81 грн., в т. ч.: за основним платежем - 2724,65 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 681,16 грн. (а. с. 6), та № 4, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ на 7492,79 грн., в т. ч.: за основним платежем - 5994,23 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1498,56 грн. (а. с. 6 зворот), та які були оскаржені в адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України від 26.01.2016 року № 1377/6/99-99-10-01-01-25 податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 23.12.2015 року № , № 4 залишені без змін, а скарга - без задоволення (а. с. 18-19).

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 345 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першою статті 351 цього ж Кодексу визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Як передбачено пунктом 2 частини другої статті 351 МК України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до частини четвертої статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Судом встановлено, що 09.11.2015 року за вих. № 6986/10/03-20-22-04-12 ГУ ДФС у Волинській області направило на ПП «ІМПОРТАВТО» повідомлення про проведення перевірки (а. с. 31), яке вручено позивачу 12.11.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 32-33), відтак, відповідачем додержані вимоги частини четвертої статті 351 МК України.

Згідно із статтею 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 4 частини п'ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Згідно із частиною першою статті 354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу доходів і зборів та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Частиною шостою статті 345 цього ж Кодексу визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Як встановлено судом, на позивачем на митну територію України був ввезений транспортний засіб - легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «PASSAT», ідентифікаційний номер (номер кузова ) - НОМЕР_3, бувший у використанні, згідно із контрактом № 04/15 від 26.12.2014 року, укладеним з Компанією «CROWNTRADE EXPRESS INC» (а. с. 12-13), на підставі МД від 27.01.2015 року № 204020000/2015/000538 (а. с. 34-35), митну вартість якого в сумі 107304,21 грн. було визначено за резервним методом.

Разом з тим, в ході перевірки (акт № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року) відповідачем було встановлено, що при митному оформленні позивачем вказаного товару надано недостовірні відомості щодо вартості товару, аналіз документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки, свідчить про те, що вартість товару є вищою ніж та, що була задекларована при митному оформленні. Так, зокрема, з експортної митної декларації Литовської Республіки № 15LTKR5000EK002842 від 22.01.2015 року (а. с. 40) вбачається, що транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «PASSAT», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 за митною вартістю 7600,00 євро відправлявся з Литовської Республіки в Україну.

На думку суду, отримані від уповноважених органів Литви документально підтверджені відомості щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товару, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (а. с. 39-43), в силу приписів статті 352 МК України правомірно були використані посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки, є належними та допустимими доказами для прийняття їх судом.

При вирішенні даного спору суд також в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України враховує правову позицію, викладену у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 29.09.2015 року (справа № 21-1724а15), відповідно до якої є правомірним прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки на підставі документів, отриманих від митних органів іноземної держави, з яких митний орган встановив розбіжності в сумі вартості ввезеного на митну територію України товару, яка відмінна від вартості, заявленої декларантом.

Відтак, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження висновки перевірки про факти недостовірного декларування вартісних показників товару (транспортного засобу) позивачем, неправильного визначення митної вартості товарів та факти заниження податкових зобов'язань.

При цьому, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що митну вартість товару за резервним методом було визначено митницею, оскільки митна вартість була задекларована декларантом самостійно, що підтверджується графою 43 МД від 27.01.2015 року № 204020000/2015/000538 (а. с. 34-35), а також тим, що рішення про коригування заявленої митної вартості товару під час проведення митних формальностей в частині контролю правильності визначення його митної вартості Рівненською митницею ДФС не приймалося.

На думку суду, митне оформлення товарів за резервним методом не позбавляє орган доходів і зборів (у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення) права самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків.

Крім того, суд також не бере до уваги подані до суду позивачем договір комісії № 03/14 від 03.01.2014 року та договір купівлі-продажу № 61510-LS від 23.01.2015 року (а. с. 14-15, 17), оскільки вказані документи до митного оформлення зазначеного вище транспортного засобу не подавалися.

Таким чином, з наведених вище підстав суд приходить до висновку, що невиїзна документальна перевірка позивача була проведена відповідачем на законних підставах, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства України, відсутні підстави для їх скасування, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування до задоволення не підлягають.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «ІМПОРТАВТО» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 22 березня 2016 року