Справа № 463/2523/15-а, 2а-463/125/15
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р. Справа № 876/121/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.,

за участі представника відповідача: Кулика А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 23.11.2015р. по справі № 463/2523/15-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Львівської міської Ради про визнання незаконною відповіді Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради №2403-3вих-1249 від 11.07.2014 року; зобов'язання Львівської міської ради надати адміністративну послугу погодження вибору місця розташування земельної ділянки фізичним особам для надання у власність або в оренду згідно зі Стандартом погодження вибору місця розташування земельної ділянки фізичним особам для надання у власність або оренду, затвердженим рішенням Львівської міської ради № 613 від 28.05.2010 року «Про затвердження стандартів адміністративних послуг, які надаються управлінням природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування»; зобов'язання Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради підготувати проект ухвали міської ради про погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до заяви позивача від 19.06.2014 року; встановлення незаконною вимоги Львівської міської ради надавати довідку про правовий статус земельної ділянки, виданої управлінням Держкомзему у місті Львові та довідки про наявність зареєстрованих на громадянина державних актів на право власності земельними ділянками, видану управлінням Держкомзему у місті Львові; зобов'язання Львівської міської ради виключити з переліку необхідних документів для отримання адміністративних послуг довідку про правовий статус земельної ділянки, видану управлінням Держкомзему у місті Львові та довідку про наявність зареєстрованих на громадянина державних актів на право власності земельними ділянками, видану управлінням Держкомзему у місті Львові; визнати ОСОБА_2 споживачем адміністративної послуги Львівської міської ради; встановлення факту порушення посадовими особами Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради Закону України «Про захист прав споживачів»; зобов'язання Львівської міської ради відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 23.11.2015р. по справі № 463/2523/15-а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності згідно ч.4 ст.196 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 в порядку статті 118 Земельного кодексу України, звернувся до Львівського міського голови із заявою про погодження вибору місця розташування земельної ділянки для будівництва гаража, з бажаним місцем розташування по АДРЕСА_1 з орієнтовним розміром земельної ділянки 0,0100 гектара.

11 липня 2014 року начальником Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин надано ОСОБА_2 відповідь №2403-3вих-1249, в якій повідомлено, що земельна ділянка знаходиться в межах території багатоповерхової житлової забудови, де не передбачено розміщення окремо стоячих гаражів, а відтак прохання позивача не може бути вирішено.

Згідно положень частини 1 статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року задоволено позов першого заступника прокурора до Львівської міської ради, третьої особи ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії, зобов'язано Львівську міську раду винести на розгляд пленарного засідання сесії питання щодо погодження ОСОБА_2 місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража по АДРЕСА_1 згідно вимог чинного законодавства.

Вказаними рішеннями встановлено, що заява ОСОБА_2 про погодження вибору місця розташування земельної ділянки для будівництва гаража розглянута з порушенням порядку встановленого Закону України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 01.10.2015 року на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду 23 квітня 2015 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у наданні земельної ділянки на АДРЕСА_1 у власність для будівництва та обслуговування гаража.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що питання про погодження позивачу місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража та виділення земельної ділянки у власність вирішено у встановленому порядку, відтак позовні вимоги про погодження місця розташування земельної ділянки та зобов'язання підготувати проект ухвали Львівської міської ради про погодження місця розташування земельної ділянки є безпідставними та в їх задоволенні судом першої інстанції відмовлено правильно.

З приводу заявлених вимог про незаконність вимог Львівської міської ради надавати довідку про правовий статус земельної ділянки та довідку про наявність державних актів на право власності земельними ділянками та зобов'язання Львівської міської ради виключити з переліку необхідних документів, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції підставно відмовлено в їх задоволені, оскільки подання таких довідок передбачено рішенням Львівської міської ради №605 від 08.08.2014 року «Про затвердження інформаційних та технологічних карток», яке є чинним.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог про визнання позивача споживачем адміністративної послуги та встановлення факту порушення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно ст.2 Закону України «Про адміністративні послуги» правовідносин у сфері надання адміністративних послуг врегульовані саме вказаним вище Законом, а не Законом України «Про захист прав споживачів».

Також, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, оскільки відсутні докази протиправності дій відповідача, а відтак судом першої інстанції у їх задоволенні відмовлено правильно.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м.Львова від 23.11.2015р. по справі № 463/2523/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський