Справа № 826/10553/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття справи до провадження

21 березня 2016 року м. Київ№ 826/10553/14
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись із справою

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова компанія "УКРСПЕЦЕНЕРГОПОСТАЧ"
доДержавної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова компанія "УКРСПЕЦЕНЕРГОПОСТАЧ" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20.01.2014 № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014, у задоволенні позовних вимог відмовлено, з підстав правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова компанія "УКРСПЕЦЕНЕРГОПОСТАЧ" задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2014 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 зазначено, що «В даному випадку, судами попередніх інстанцій не досліджено обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та контрагентами (ПП "Фірма Альвіса Центр", ПП "Женевьєва", ТОВ "Харківторг Люкс 2011", ТОВ "Компанія "Консалтинг груп"), а саме: можливостей контрагентів позивача щодо виконання укладених з позивачем договорів, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; питання щодо фактичної сплати позивачем податку на додану вартість в ціні товарів (послуг), що придбані платником податку; руху активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами.

Для вирішення спору важливе значення також має встановлення факту реєстрації та перебування контрагентів платника податку в стані платників податку на додану вартість на момент укладення договорів з позивачем та здійснення спірних господарських операцій, що надає право таким платникам видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту.

Також, судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання щодо правомірності формування витрат позивача в спірному періоді в розрізі із понесеними витратами на виконання господарських операцій із вказаними контрагентами та їх зв'язку з господарською діяльністю позивача.

Крім того, судами не було враховано, що презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов'язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України). У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого ч. 1 ст. 71 зазначеного Кодексу обов'язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначенні суми його податкового обов'язку.».

За результатом автоматизованого розподілу судових справ для розгляду справи було визначено суддю Огурцова О.П.

Перевіривши матеріали справи суд, визнав подану позовну заяву і додані до неї матеріали достатніми для прийняття справи до свого провадження.

Керуючись статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Прийняти справу до провадження.

2. Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 червня 2016 року о 15:40 год., яке відбудеться за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8, корпус 1, блок Б, 1-поверх, зал судових засідань № 35.

3. Справа розглядатиметься суддею одноособово.

4. Зобов'язати відповідача та запропонувати позивачу надати додаткові письмові пояснення та документи (докази) щодо обставин викладених у рішенні Вищого адміністративного суду України.

5. Копію ухвали невідкладно направити сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Огурцов

Інформація про процесуальні права і обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, мають право: 1) знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів; 2) знайомитися з матеріалами справи; 3) заявляти клопотання і відводи; 4) давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення; 5) подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; 6) висловлювати свою думку з питань, які виникають під час розгляду справи, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам; 7) подавати заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 8) знайомитися з технічним записом та журналом судового засідання і подавати письмові зауваження до них; 9) робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень; 10) оскаржувати судові рішення у частині, що стосується їхніх інтересів; 11) користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Особи, які беруть участь у справі, можуть за власний рахунок додатково замовити та отримати в суді засвідчені копії документів і витяги з них.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову й у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

Сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.