Справа № 816/2881/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2016 р. м. Київ К/800/45533/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю представника ТДВ „Укроліяпродукт" - Гриценко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року у справі № 816/2881/15 за позовом товариства з додатковою відповідальністю „Укроліяпродукт" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року товариство з додатковою відповідальністю „Укроліяпродукт" звернулося в суд з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, в якому просило визнати протиправними дії щодо проведення позапланової перевірки, скасування постанови від 16 липня 2015 року №П-1-15-ю про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не погоджується з діями відповідача щодо проведення перевірки та висновками Інспекції.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року було відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасоване в частині відмови в задоволенні позовних вимог товариства з додатковою відповідальністю „Укроліяпродукт" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про скасування постанови.

Прийнята в цій частині нова постанова, якою позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю „Укроліяпродукт" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про скасування постанови задоволені.

Скасована постанова Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 16 липня 2015 року №П-1-15-ю про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

В іншій частині постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2015р. залишена без змін.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позову та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 13 травня 2015 року супровідним листом від 7 травня 2015 року №111-3568 вих. 15 на адресу відповідача для розгляду надійшла постанова старшого прокурора прокуратури міста Полтави юриста 2 класу Черчатого Є.О. про проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 12 березня 2015 року.

Зі змісту резолютивної частини постанови вбачається, що старшим прокурором прокуратури міста Полтави було постановлено провести позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім інших, ТДВ „Укроліяпродукт", (, Полтавська область, Зіньківський район м.Зіньків вул.Фрунзе 146); проведення перевірки доручити відповідальним особам Департаменту ДАБІ у Полтавській області.

На підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 2 червня 2015 року №498 „Про проведення позапланової перевірки", постанови старшого прокурора прокуратури міста Полтави юриста 2 класу Черчатого Є.О. про проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 12 березня 2015 року, наказу директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 22 червня 2015 року №187, наказу директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про продовження терміну проведення позапланової перевірки від 30 червня 2015 року №195 та направлення для проведення позапланової перевірки від 22 червня 2015 року №69, направлення для проведення позапланової перевірки від 30 червня 2015 року №72 головним державним інспектором Полтавського інспекційного відділу Морозовою Оленою Анатоліївною, головним державним інспектором Лубенського інспекційного відділу Бессоновою Оксаною Іванівною, була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил позивачем на об'єкті будівництва „Реконструкція підприємства ТДВ „Укроліяпродукт" з будівництвом цеху екстракції потужністю переробки насіння соняшника до 500 т/добу по вул. Фрунзе 146 в м. Зіньків, Полтавської області".

Під час проведення позапланової перевірки об'єкта будівництва „Реконструкція підприємства ТДВ „Укроліяпродукт" з будівництвом цеху екстракції потужністю переробки насіння соняшника до 500 т/добу по вул. Фрунзе 146 в м. Зіньків Полтавської області" відповідачем було встановлено, що у пункті 11 декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ПТ 42 від 06 травня 2015 року замовником зазначена дата закінчення будівництва - 19 квітня 2015 року, натомість дата завершення всіх будівельно-монтажних робіт в загальному журналі робіт (цех екстракції) - 05 травня 2015 року, у загальному журналі робіт (об'єкти оборотного водопостачання) - 22 квітня 2015 року, у загальному журналі робіт (допоміжні будівлі) - 26 квітня 2015 року, акт проведення пусконалагоджувальних, режимно-налагоджувальних випробувань та введення в експлуатацію обладнання цеху екстракції ТДВ „Укроліяпродукт" від 26 травня 2015 року, що свідчить про недостовірність даних зазначених ТДВ „Укроліяпродукт" у декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ПТ 42 від 06 травня 2015 року "Реконструкція підприємства ТДВ „Укроліяпродукт" з будівництвом цеху екстракції потужністю переробки насіння соняшника до 500 т/добу по вул. Фрунзе 146 в м. Зіньків, Полтавської області".

За результатами перевірки складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 7 липня 2015 року, у якому зафіксоване порушення вимог частини десятої статті 39 закону України „Про регулювання містобудівної діяльності", пункт 19 „Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461.

За наслідками перевірки складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 2 липня 2015 року №П-12-15, у якому встановлено зазначення у декларації недостовірних даних, що є порушенням частини десятої статті 39 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 19 „Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461.

Зазначений протокол отриманий директором підприємства позивача 2 липня 2015 року, про що свідчить підпис директора про отримання у відповідній графі протоколу.

За результатами позапланової перевірки 2 липня 2015 року відповідачем винесений припис №16 з вимогою у термін до 2 серпня усунути виявлені порушення; протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області відповідних відомостей до реєстру, а також до декларації.

Зазначений припис отриманий уповноваженою особою ТДВ „Укроліяпродукт" 2 липня 2015 року, про що свідчить підпис директора підприємства позивача про отримання у відповідній графі припису.

Відповідачем 16 липня 2015 року прийнята постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №П-1-15-Ю, згідно якої ТДВ „Укроліяпродукт" визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України „Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладений штраф у сумі 109620,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що у відповідача були наявні підстави для проведення позапланової перевірки та були виявлені внесення недостовірних відомостей у Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації №ПТ 42 від 06 травня 2015 року, приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв у порядку та способом, що передбачені законодавством.

Суди апеляційної інстанції, частково скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги послався на ті обставини, що ТДВ „УКРОЛІЯПРОДУКТ" відповідно до п. 28 вищезазначеного Порядку позивачем була усунута помилка шляхом подання відповідних документів за встановленою формою, які передбаченні чинним законодавством.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності регулюються Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України „Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року №244.

Надаючи правову оцінку вимозі позивача про визнання дій Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області щодо проведення позапланової перевірки, колегія судів зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 41 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, встановлено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно пункту 7 названого Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки, крім іншого, є: вимога правоохоронних органів про проведення перевірки /абзац 2 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю/.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується представниками сторін, що підставою для проведення позапланової перевірки була постанова старшого прокурора прокуратури м. Полтави від 7 травня 2015 року.

Так, постановою старшого прокурора прокуратури м. Полтави від 7 травня 2015 року Департаменту ДАБІ у Полтавській області, було доручено провести позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності позивачем.

Відповідно частини сьомої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції, що перевірка підприємства позивача призначена правомірно, підстави для відмови слідчому у її проведенні у відповідача були відсутні.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на пункт 8 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 26 грудня 2014 року №76-VIII, відповідно до якого установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки (подовження мораторію) та Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", як на незаконну спробу відповідача здійснити захід державного нагляду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України „Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" від 13 серпня 2014 року №40 8визначено, що у зв'язку із запровадженням статтею 31 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" (вперше запроваджений мораторій на проведення перевірок) обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами Кабінет Міністрів України надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

З урахуванням наведеного у відповідача були наявні підстави для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Наказом директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про продовження терміну проведення позапланової перевірки від 30 червня 2015 року №195 продовжений термін проведення позапланової перевірки по об'єкту „Реконструкція підприємства ТДВ „Укроліяпродукт" з будівництвом цеху екстракції потужністю переробки насіння соняшника до 500 т/добу по вул. Фрунзе 146 в м. Зіньків Полтавської області" на 2 робочі дні до 2 липня 2015 року, що не суперечить вимогам пункту 7 наведеного вище Порядку.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (абзац 4 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що до початку проведення позапланової перевірки посадовій особі підприємства позивача пред'явлене посвідчення та направлення на проведення перевірки, про що директором ТДВ „Укроліяпродукт" зроблений відповідний запис на зворотному боці аркуша направлення.

Пунктом 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що при проведенні перевірки були присутні директор ТДВ „Укроліяпродукт" та заступник директора.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Пунктом 17 зазначеного Порядку передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції (пункт 18 Порядку).

Абзацом 2 пункту 18 цього ж Порядку встановлено, що Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Судами встановлено, що за результатами перевірки складений Акт перевірки від 2 липня 2015 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівельної діяльності від 2 липня 2015 року №П-12-15 та припис від 2 липня 2015 року №16, які отримані уповноваженою особою позивача 2 липня 2015 року, в протоколі, згідно вчиненого запису, позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв. 14 липня 2015 року.

Згідно пункту 20 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Пунктом 16 Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 6 квітня 1995 року №244 передбачено, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою інспекції, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб (пункт 17 зазначеного Порядку).

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи (пункт 17 зазначеного Порядку).

У протоколі від 2 липня 2015 року позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв. 14 липня 2015 року.

Підпунктом 1 пункту 22 цього ж Порядку визначено, що за результатами розгляду справи посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що під час призначення та проведення перевірки відповідач діяв у порядок та у спосіб встановлений законодавством України, що регулює відносини у сфері містобудівної діяльності, тому позовна вимога про визнання протиправним дій щодо проведення позапланової перевірки, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про скасування постанови від 16 липня 2015 року №П-1-15-ю про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності колегія суддів зазначає наступне.

Судами встановлено, що у пункті 11 декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ПТ 42 від 6 травня 2015 року замовником зазначена дата закінчення будівництва 19 квітня 2015 року.

Разом з тим, при проведенні перевірки відповідачем встановлено, що дата завершення всіх будівельно-монтажних робіт: у загальному журналі робіт (цех екстракції) визначена - 5 травня 2015 року, у загальному журналі робіт (об'єкти оборотного водопостачання) вказана - 22 квітня 2015 року, у загальному журналі робіт (допоміжні будівлі) - 26 квітня 2015 року, акт проведення пусконалагоджувальних, режимно-налагоджувальних випробувань та введення в експлуатацію обладнання цеху екстракції ТДВ „Укроліяпродукт" - 26 травня 2015 року, що свідчить про недостовірність даних зазначених позивачем у декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ПТ 42 від 6 травня 2015 року „Реконструкція підприємства ТДВ „Укроліяпродукт" з будівництвом цеху екстракції потужністю переробки насіння соняшника до 500 т/добу по вул. Фрунзе 146 в м. Зіньків Полтавської області".

Частиною десятою статті 39 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Аналогічна норма передбачена пунктом 19 постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2011 року №461 „Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про допущення позивачем порушення частини десятої статті 39 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2011 року №461 „Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Разом з тим, необґрунтованими є доводи позивача про самостійне виявлення та виправлення помилки шляхом подання 9 липня 2015 року заяви про внесення змін до декларації та декларації зі змінами у частині дати закінчення будівництва, з наступних підстав.

Акт перевірки, протокол та припис про усунення порушення позивачем отримані 2 липня 2015 року. Позивач 10 липня 2015 року листом №444 повідомив відповідача про те, що на виконання вимог припису від 2 липня 2015 року та листа від 3 липня 2015 року позивачем усунуті порушення.

Твердження позивача про виявлення помилки 22 червня 2015 року є необґрунтованими, оскільки абзацом другим частини першої статті 391 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" передбачений обов'язок замовника протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

Тобто, у разі виявлення позивачем технічної помилки ТДВ „Укроліяпродукт" зобов'язане було протягом трьох робочих днів з 22 червня 2015 року надати відповідачу достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, однак зазначені дії були вчинені позивачем лише після ознайомлення з актом перевірки, протоколом та приписом про усунення порушень, що спростовує доводи позивача про самостійне виявлення помилки та виправлення помилки, яка була виявлена відповідачем при проведенні перевірки.

Щодо твердження позивача про одне з найбільш суттєвих порушень - невірне зазначення суми штрафу словами, відсутність дати набрання постановою законної сили, дати пред'явлення до виконання та невірне зазначення органу, до якого необхідно подати інформацію про сплату чи оскарження постанови, суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що зі змісту резолютивної частини постанови вбачається при написанні суми штрафу прописом відповідачем пропущене слово „тисяч", зазначивши „сто дев'ять шістсот двадцять". Разом з тим, допущена описка не впливає на правомірність визначеної суми штрафу, а також не робить зміст суми штрафу нерозбірливим та незрозумілим для позивача.

Дата набрання законної сили постановою відсутня на примірнику постанови, що підлягає врученню суб'єкту господарювання, оскільки штраф підлягає сплаті протягом 15 днів з дня вручення або надіслання постанови. Вирахувати наперед дату вручення чи надіслання/отримання позивачем постанови, або передбачити можливість її оскарження та відповідно дату, коли постанова набере законної сили відповідачу неможливо. Відповідно, і дата пред'явлення постанови до виконання відповідачем не може бути вирахувана ще до вручення її копії позивачу.

Невірне зазначення у постанові органу, до якого необхідно подати інформацію про сплату чи оскарження постанови, а саме Інспекції ДАБК у Полтавській області замість Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області не впливає на суть допущеного порушення та не ускладнює подання позивачем інформації про сплату чи оскарження постанови.

Щодо доводів позивача, викладених у додаткових поясненнях від 18 серпня 2015 року, суд першої інстанції вірно зауважив, що зазначення однієї з підстав для проведення перевірки наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області свідчить лише про приведення у відповідність та оформлення у встановленому законом порядку направлення працівників відповідача для проведення перевірки, оскільки на підставі постанови слідчого може бути призначено перевірку, однак визначення осіб, відповідальних за її проведення, період проведення перевірки, обґрунтування проведення зазначаються у наказі.

Доводи позивача про невідповідність направлення та постанови вимогам форми та змісту наказу Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 травня 2012 року №240 спростовується матеріалами справи, оскільки зазначення наказів та нормативно-правових актів на підставі яких оформлено дані документи не є підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Твердження позивача про відсутність у юридичної особи ідентифікаційного коду спростовується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо товариства з додатковою відповідальністю „Укроліяпродукт" станом на 5 червня 2015 року, зі змісту якого встановлено, що позивач має ідентифікаційний код юридичної особи 00687267.

Абзацом 4 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України „Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно нарахована сума штрафу у розмірі 109620,00 грн. (1218 х 90).

Допущення арифметичних помилок під час розгляду справи у судах по визначенні суми штрафу судами не встановлено.

Виходячи з наведеного судом першої інстанції встановлено відсутність порушення з боку відповідача прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскаржувана постанова узгоджуються з вимогами чинного законодавства і прийнята відповідно до обставин, що склалися, у межах наданих йому повноважень. У той же час, з боку позивача, встановлений факт порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв у порядку та способом, що передбачені законодавством. У ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повністю довів правомірність вчинених дій та прийнятої ним постанови.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню в силі з урахуванням вищенаведених обставин.

Згідно ст.226 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, але помилково скасоване судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновків, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суд апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення та помилкового скасування законного рішення суду першої інстанції, яке підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року скасувати.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року залишити силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: