Справа № 802/4131/15-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4131/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

15 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Богатиря С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №22579-17 від 22 вересня 2015 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та Ковалівською сільською радою Немирівського району Вінницької області укладено договір оренди землі, згідно з яким позивачу передано земельну ділянку загальною в строкове платне користування площею 0,5771 га для обслуговування господарських будівель на території с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області по АДРЕСА_1, 2б (а. с. 6 -10).

Згідно з договором купівлі-продажу від 11 травня 2010 року житлову будівлю, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0,5771 га, ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 (а. с. 11).

Згідно з договором купівлі-продажу від 01 квітня 2014 року житлову будівлю в с. Ковалівка, АДРЕСА_2, розміщену на цій же земельній ділянці загальною площею 0,5771 га, ОСОБА_4 продала ОСОБА_6 (а. с. 28-29).

22 вересня 2015 року Немирівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №22579-17, яким ОСОБА_4 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: "орендна плата з фізичних осіб" в сумі 21126,07 грн.

Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність необхідних відомостей, як то інформації про зміни до існуючих договорів оренди землі, їх розірвання, договорів купівлі-продажу нерухомого майна, податкових декларацій тощо, позбавляє контролюючий орган пропорційно обрахувати плату за землю та орендну плату в тій частині площ земельної ділянки, що знаходиться у користуванні, як позивача, так і інших користувачів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно з п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

П.п. 287.7 ст. 287 Податкового кодексу України визначено, що у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Ст. 96 Земельного кодексу України визначено обов'язки землекористувачів, зокрема відповідно до п. "в" ч. 1 вказаної статті землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Порядок сплати орендної плати за землю встановлений ст. 288 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та Ковалівською сільською радою 25 грудня 2006 року строком на 49 років, розірваний не був.

В той же час, між новими власниками нерухомого майна та Ковалівською сільською радою не було укладено договорів оренди земельних ділянок, на яких розміщене таке нерухоме майно.

За таких обставин станом на 2015 рік ОСОБА_4 залишалась фактичним орендарем земельної ділянки площею 0,5771 га, розташованої по АДРЕСА_1

Згідно з листом відділу Держгеокадастру у Немирівському районі Вінницької області №11-28-99.2-147/2-16 від 27 січня 2016 року станом на 01.01.2015 року та 01.01.2016 року за ОСОБА_4 рахується земельна ділянка площею 0,5771 га згідно з державною статистичною звітністю про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) (а. с. 37).

Вказаний лист був надісланий на адресу Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області та взятий до уваги відповідачем під час нарахування позивачу орендної плати за землю.

Іншими відомостями, зокрема щодо переходу права власності на нерухоме майно, яке розміщене на орендованій земельній ділянці, відповідач не володів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи податкове повідомлення-рішення №22579-17 від 22 вересня 2015 року, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що обов'язок зі сплати орендної плати за землю, на якій розташовані будівлі, споруди, придбані у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_7, покладено саме на них у відповідних частинах, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З матеріалів справи судом встановлено, що право власності на будівлі, які розташовані на земельній ділянці площею 0,5771 га перейшло до інших осіб, однак позивач залишився орендарем цієї земельної ділянки відповідно до укладеного з Ковалівською сільською радою договору оренди земельної ділянки та відповідно зобов'язаний сплачувати орендну плату за землю відповідно до умов цього договору та положень ст. 288 Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 07 липня 2015 року у справі №21-775а15. Спірні правовідносини у вказаній справі стосуються підстав та умов нарахування і сплати плати за землю землекористувачами без оформлення права користування земельною ділянкою у встановленому Законом порядку. Водночас, в даній адміністративній справі спірні правовідносини стосуються нарахування орендної плати за землю особі, яка є орендарем земельної ділянки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 березня 2016 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.