Справа № 2-а-5075/11
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5075/11
Провадження № 2-а/1015/1569/11
ПОСТАНОВА

іменем України

08.08.2011 року суддя Києво-Святошинського суду Дубас Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона пропрацював після перерахунку пенсії більше 24 місяців років, у звязку з цим звернулась у 2011 році до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Проте, відповідач здійснив їй перерахунок пенсії з врахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007 рік, що не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене та посилаючись на норми закону, позивач просила суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити їй перерахунок і забезпечити виплату пенсії, виходячи із показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Відповідно до ч, 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує через Управління Пенсійного фонду України у Києво- Святошинському районі Київської області пенсію, і це не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон) позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати, оскільки продовжувала працювати після призначення пенсії. Такий перерахунок пенсії має здійснюватися із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Всупереч положенням ст. 22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, підпунктами 9 та 10 пункту 35 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. положення ст.ст. 40 та 42 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на перерахунок пенсії було обмежено, що є неконституційним.

Рішенням Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. положення, що змінили ст.ст. 40 та 42 Закону, були визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними, та втрачають свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, Відповідач зобовязаний був здійснювати перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати, виходячи з показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу за 2010 рік.

Відповідно до положень ст. 92 Конституції України «виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення».

Підпунктом 20 п. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України визначено, що «закон про державний бюджет України - це закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду».

Зміна Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. ст.ст. 40 та 42 Закону була грубим порушенням Конституції України. Відповідач зобовязаний був керуватись, в першу чергу, Конституцією України як законом прямої дії.

З цих же міркувань виходив Конституційний суд України, ухвалюючи рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., зокрема, в п. 5.4 якого було встановлено, що «Законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони».

Пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України, відповідно до ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який є центральним органом виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління та управління в районах та містах. Пунктом 15 Положення "Про Пенсійний фонд України", згідно з яким Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності чи втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом, а згідно ст. 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачався законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законам України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, нарахування, виплати пенсій визначені та закріплені в згаданому Законі.

За Преамбулою Закону він, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 42 Закону передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії; кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії; перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Позивач має право на перерахунок, але Відповідачем при цьому було застосовано не показники заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік, а показник за 200 рік.

Відповідач стверджує, що на момент здійснення перерахунку діяли два нормативно-правові акти (Закон України та Постанова Кабінету Міністрів України), які начебто по різному регулюють розмір показника середньої заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії, що суперечить вже згадані ст. 92 Конституції України, згідно якої встановлено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативним актами, застосуванню підлягають положення Закону, а не Постанови Кабінету Міністрів України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 40 Закону, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь- які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя в Україні» вказано, що Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, а судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. також зазначено, що суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй.

Якщо зі змісту конституційної норми випливає, необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосовувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції України і не суперечить їй.

Також у відповідності до ст. 45 Закону встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. З ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в наступні строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно з 4.1 ст. 94 КАС, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яке не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За своєю правовою природою інститут проведення перерахунку періодичних соціальних виплат носить одноразовий характер, а вже самі соціальні виплати здійснюються на підставі цього перерахунку в подальшому на постійній основі, а тому неможливо обмежити кінцевою датою перерахунок та виплати, що на підставі нього здійснюються.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 8, 19, 22, 55, 95 Конституції України, ст.ст. 40, 42, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя в Україні», Рішенням Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., Рішенням Конституційного суду України за № 19-рп/2010 від 09.09.2010 р., ст.ст. 2, 4, 7, 9, 14, 23, 86, 94, 99, 100,158,159,160, 161, 163, 162,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи із показників середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік починаючи з 1 січня 2011 року з врахуванням раніше здійснених виплат.

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: