Справа № 2-а-3910/10/1670
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 р.Справа № 2-а-3910/10/1670
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2010р. по справі № 2-а-3910/10/1670

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області третя особа Чутівський районний суд Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, 16.08.2010 року звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавській області, третя особа - Чутівський районний суд Полтавської області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавській області щодо невиконання вимог статті 44 Закону України «Про статус суддів», постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року при нарахуванні позивачу заробітної плати та щомісячного грошового утримання судді, обчислення посадового окладу судді та щомісячної надбавки за вислугу років; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому, починаючи з 03 грудня 2007 року, заробітну плату згідно частини 1 статті 44 Закону України «Про статус суддів» з посадового окладу згідно додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на момент нарахування, без обмежень, встановлених пунктом 4-1 вказаної постанови; провести перерахунок та виплатити, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі, встановленому частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів», виходячи із загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2010 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо невиконання з 03 грудня 2007 року по 31 липня 2010 року вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" в частині нарахування та виплаті ОСОБА_1 посадового окладу у відповідності до розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлена законами України на відповідні періоди, та щодо невиконання з 22 травня 2008 року по 31 липня 2010 року в частині нарахування та виплаті ОСОБА_1 щомісячної надбавки за вислугу років відповідно до вимог статті 44 Закону України "Про статус суддів" з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації у Полтавській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за період з 03 грудня 2007 року по 28 лютого 2008 року заробітну плату відповідно до вимог частини 1 статті 44 Закону України "Про статус суддів", виходячи з посадового окладу згідно додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, та з 29 лютого 2008 року по 31 липня 2010 року у розмірі 8 мінімальних заробітних плат, у відповідності до розмірів мінімальної заробітної плати, яка встановлена положеннями законів України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, без обмежень, встановлених пунктом 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", врахувавши раніше проведені виплати.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року по 31 липня 2010 року щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі, встановленому частиною 4 статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року із змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року за № 4015-ХІІ "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів", виходячи із загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2011 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2016 року постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2011 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок та виплатити, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі, встановленому частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів», виходячи із загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2011 року залишено без змін.

Тобто, апеляційна скарга відповідача розглядається судом апеляційної інстанції в межах вимоги скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок та виплатити, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі, встановленому частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів», виходячи із загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Відповідачем надано додаткові пояснення по справі, викладено свій погляд на обставини справи, просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції в частині зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок та виплатити, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі, встановленому частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів», виходячи із загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи - скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Позивачем надано клопотання про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача, та залишення постанови суду першої інстанції від 04.11.2010 року без змін.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 Указом Президента України № 484/2001 від 04 липня 2001 року призначений на посаду судді Чутівського районного суду Полтавської області.

Постановою Верховної Ради України № 405-V від 30 листопада 2006 року ОСОБА_1 був обраний на посаду судді Чутівського районного суду Полтавської області безстроково.

Рішенням Кваліфікаційної комісії суддів загальних судів Харківського апеляційного округу від 10 березня 2005 року позивачу присвоєно четвертий кваліфікаційний клас судді.

Рішенням Кваліфікаційної комісії суддів загальних судів Харківського апеляційного округу від 24 квітня 2008 року позивачу присвоєно третий кваліфікаційний клас судді.

Рішенням Ради суддів України № 25 від 29 лютого 2008 року позивач був призначений на посаду заступника голови Чутівського районного суду Полтавської області, на якій працює по даний час.

Заробітна плата позивача з 03 грудня 2007 року по 28 лютого 2008 року нараховувалась та виплачувалась виходячи із розміру посадового окладу 2490,00 грн. (332,00 грн. х 7,5), а з 29 лютого 2008 року по час звернення до суду позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата виходячи із розміру посадового окладу 2656,00 грн. (332 х 8), тобто, у відповідності з приписами пункту 4-1 постанови КМУ № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", а не відповідно до встановлених законами України "Про Державний бюджет" на відповідний рік розмірів мінімальної заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги, в частині зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок та виплатити, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі, встановленому частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів», виходячи із загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при нарахуванні з 22 травня 2008 року та виплати заробітної плати позивачу порушено право останнього на отримання заробітної плати у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні вказаних позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважав помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем при нарахуванні з 22.05.2008р. та виплати заробітної плати порушено право позивача на отримання заробітної плати у розмірі, встановленому чинним законодавство.

Повертаючи справу на новий розгляд в частині зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок та виплатити, починаючи з 22 травня 2008 року, щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі, встановленому частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів», виходячи із загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, суд касаційної інстанції в ухвалі від 26.01.2016р. вказав на не те, що в порушення вищезазначених вимог процесуального законодавства, відмовляючи у резолютивній частині судового рішення у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області відповідно до вимог статті 44 Закону України «Про статус суддів» провести нарахування надбавки за вислугу років, починаючи з 22 травня 2008 року від загальних сум щомісячного заробітку із урахуванням доплати за кваліфікаційний клас за виключенням отриманих сум, суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки спірним правовідносинам із посиланням на норми матеріального права, якими вони регулюються, не навів вмотивованого висновку по суті заявлених позовних вимог із зазначенням мотивів, з яких він виходив, та положення закону, яким він керувався при прийнятті постанови.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Згідно зі статтею 44 Закону № 2862-XII заробітна плата судді, як складова його матеріального і соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді. Вона складалась з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. У свою чергу посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

У такий спосіб законодавець диференційовано вирішив питання про оплату праці суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів, які виконують ще й обов'язки на адміністративних посадах, з тим, щоб досягти справедливого співвідношення в оплаті праці в залежності від обсягу виконуваної роботи.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про оплату праці" умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного Закону 30.06.2005р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 514, згідно з абзацом 2 пункту 1 якої посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005р. становив 15 розмірів мінімальної заробітної плати, та постанову № 865, якою затверджена Схема посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано, виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати. Постанова № 865 повинна була набрати чинності з 01.01.2006р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1243 "Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати - 332,0 грн.

Іншою постановою від 31.12.2005р. № 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865" внесені зміни до постанови № 865, зокрема, постанову доповнено пунктом 4-1, згідно з яким також встановлено, що розміри посадових окладів, передбачені постановою № 865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і у подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Такі зміни були внесені до постанови № 865 до набрання нею чинності.

При обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 01.09.2005р.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" розмір мінімальної заробітної плати 332,0 грн., що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів та внесення відповідних доповнень до постанови Кабінету Міністрів України № 865 відбулося до моменту набрання нею чинності, ця постанова у редакції до внесення доповнень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2005р. № 1310 не була введена в дію, зазначені нормативні акти не суперечать вимогам Закону № 2862-XII.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009р. скасовано, у задоволенні позову про визнання незаконними та скасування зазначених постанов Кабінету Міністрів України відмовлено. При цьому касаційним судом зазначено, що оскаржувані постанови не звужують існуючі гарантії незалежності суддів, а постанови Кабінету Міністрів України, що є предметом оскарження, не суперечать Закону У№ 2862-XII, прийняті в межах повноважень Кабінету Міністрів України.

Таким чином, судом касаційної інстанції у справі щодо оскарження нормативно-правового акту органу виконавчої влади висловлено правову позицію щодо законності пункту 4-1 постанови №865.

При цьому, колегія суддів вважає правомірним висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про перерахунок та виплату щомісячної надбавки за вислугу років за періоди з 22.05.2008р. по 31.07.2010р., виходячи з наступного.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя статті 22 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів", чинного на час виникнення спірних правовідносин, суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Підпунктом "б" пп. 2 п. 61 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007р. № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) були внесені відповідні зміни до Закону № 2862-ХІІ. Зокрема, в абзаці другому частини четвертої слова "загальної суми щомісячного заробітку" замінено словами "посадового окладу".

Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (далі - Рішення № 10-рп/2008) Конституційний Суд України визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, у тому числі й п. 61 розділу II Закону № 107-VI щодо внесення зазначених вище змін.

Тобто, з 01.01.2008р. до 22.05.2008р. (дати винесення Рішення № 10-рп/2008) надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2008р. № 19 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865" (яка набрала чинності з 01.03.2008р.) останню доповнено пунктом 2-2, яким передбачено, що суддям щомісяця виплачується надбавка за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас в таких розмірах: при стажі роботи понад три роки - 10 відсотків, понад п'ять років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Таким чином, після 22.05.2008р. - дати винесення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 - Закон № 2862-ХІІ і постанова № 865 по-різному врегульовували питання виплати суддям надбавки за вислугу років.

Виходячи із визначених в частині четвертій статті 9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами слід зазначити, що при визначенні бази обчислення суддям набавки за вислугу років після 22.05.2008р. - дати винесення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 - слід застосовувати положення Закону № 2862-ХІІ, який має вищу юридичну силу, а не підзаконний нормативний акт - постанову № 865.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що з 22.05.2008р. по 31.07.2010р. надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог в цій частині, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2010р. по справі № 2-а-3910/10/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 22.03.2016 р.