Справа № 826/18667/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, третя особа - публічне акціонерне товариство "Радикал Банк" про визнання протиправним та скасування рішення №452/БТ від 09.07.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 року № 452/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» до категорії неплатоспроможних»;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 року № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «РАДИКАЛ БАНК».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови ОСОБА_5 (надалі також апелянт) зазначає, що судом першої інстанції взято до уваги Довідку про результати позапланової інспекціїйної перевірки ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" від 03.07.2015 року та Довідку про результати позапланової інспекційної перевірки операційних кас ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", яка не завірена належним чином, а отже не є належним та допустимим доказом по справі. Крім того, з даних довідок не вбачається, що викладені у них порушення безпосередньо створюють загрозу для втрати банком платоспроможності.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» було укладено договір строкового банківського вкладу № 1-18292 (а. с. 22-25).

09.07.2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних» (надалі також Постанова НБУ № 452/БТ) (а. с. 71).

09.07.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) на виконання НБУ № 452/БТ прийнято рішення від № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» (надалі також Рішення № 130), згідно з яким, з 10.07.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" (надалі також Уповноважена особа) (а. с. 75).

09.07.2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову було також прийнято постанову № 769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» (надалі також Постанова НБУ №769).

09.11.2015 року на виконання Постанови НБУ №769 виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", визначені статтями 37, 38 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвій Анні Миколаївні на два роки з 10 листопада 2015 року до 09 листопада 2017 року включно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у Правління НБУ були наявні всі підстави для прийняття Постанови №452/БТ від 09.07.15 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», оскільки під час перевірки було встановлено порушення, які спричинили погіршення показників фінансового стану Банку та наявність загрози інтересам вкладників та інших кредиторів ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», а Рішення № 130 прийнято на його виконання у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до частини 1 статті 2 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 року № 679-XIV (надалі також Закон № 679-XIV), Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до Конституції України основною функцією НБУ є забезпечення стабільності грошової одиниці України. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті (статті 99 Конституції України, частин 1, 3 статті 6 Закону № 679-XIV).

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 7 Закону № 679-XIV до інших функцій НБУ також віднесено: здійснення банківського регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

Відповідно до абзаців 4, 19 пункту 1 частини 1 статті 15 Закону № 679-XIV Правління НБУ приймає рішення: щодо банківського регулювання та нагляду; про застосування заходів впливу (санкцій) до банків та інших осіб, діяльність яких перевіряється Національним банком України відповідно до законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно зі статтею 55 Закону № 679-XIV, Головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. НБУ здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. НБУ здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. НБУ не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Статтею 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 7 грудня 2000 року № 2121-III (надалі також Закон № 2121-III) закріплено, що Державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у таких формах: I. Адміністративне регулювання: 1) реєстрація банків і ліцензування їх діяльності; 2) встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; 3) застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; 4) нагляд за діяльністю банків; 5) надання рекомендацій щодо діяльності банків. II. Індикативне регулювання: 1) встановлення обов'язкових економічних нормативів; 2) визначення норм обов'язкових резервів для банків; 3) встановлення норм відрахувань до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій; 4) визначення процентної політики; 5) рефінансування банків; 6) кореспондентських відносин; 7) управління золотовалютними резервами, включаючи валютні інтервенції; 8) операцій з цінними паперами на відкритому ринку; 9) імпорту та експорту капіталу.

Абзацами 12 та 25 статті 15 Закону № 679-XIV встановлено, що Правління Національного банку приймає рішення: про застосування заходів впливу (санкцій) до банків та інших осіб, діяльність яких перевіряється Національним банком України відповідно до Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"; про віднесення банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

У Довідці про результати позапланової інспекціїйної перевірки ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" від 03.07.2015 року та Довідці про результати позапланової інспекційної перевірки операційних кас ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" зазначено ряд порушень, які встановлені під час перевірки, зокрема: факт розходження між даними бухгалтерського обліку за рахунком "Банкноти та монети в касі Банку" та даними "Книги обліку готівки оборотної (операційної) каси й інших цінностей" та "Книги обліку наявності іноземної валюти й платіжних документів в іноземній валюті, що знаходиться у сховищі" Банку за станом на 02.07.2015 року; Порушення вимог пункту 8 розділу І Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.04.2011 року № 174, зі змінами, у частині забезпеченню належного внутрішнього контролю за касовими операціями; Факт зберігання інших цінностей за межами власних сховищ цінностей Банку в порушення вимог пункту 10 розділу І Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, зі змінами; Численні факти невиконання вимог Положення про організацію роботи щодо ведення та обліку касових операцій в ПАТ "Радикал Банк", затверджене рішенням Правління (протокол № 7 від 02.02.2012 року), у частині процесу відкриття та закриття сховищ цінностей, порядку переміщення готівки і цінностей між працівниками операційної каси, зведення операційної каси, контроль за здійсненням касових операцій (а. с. 129-143).

Враховуючи наявність порушень, Правлінням НБУ зроблено висновки, що ПАТ "Радикал Банк" здійснює ризикову діяльності, наслідком чого стало погіршення показників його фінансового стану, та наявність загрози інтересам вкладників та інших кредиторів ПАТ "Радикал Банк" та потребу в посиленому контролі за діяльністю ПАТ "Радикал Банк" з метою уникнення можливості невиконання ним своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Пунктом 12 частини 1 статті 73 Закону № 2121-III встановлено, що у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, у томі числі, віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Розділом 3 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 серпня 2012 року № 346 затверджено (надалі також Положення № 346 в редакції станом на 02.03.2015 року) встановлено, що заходи впливу, що застосовуються Національним банком до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені. Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до банківського законодавства та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням: характеру допущених банком порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень; загального фінансового стану банку; розміру можливих негативних наслідків для кредиторів і вкладників; інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) щодо порушення банками вимог, установлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон про систему гарантування), результатів перевірки банків Фондом гарантування. Рішення про застосування заходу впливу до банку приймає Правління Національного банку, Комісія Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем (далі - Комісія Національного банку), Комісія з питань нагляду та регулювання діяльності банків при територіальному управлінні Національного банку (далі - Комісія Національного банку при територіальному управлінні) або уповноважена посадова особа Національного банку відповідно до цього Положення. Факт здійснення банком ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку (далі - ризикова діяльність), установлює Правління Національного банку або Комісія Національного банку.

Пунктом 13.1 глави 13 розділу II зазначеного Положення № 346 встановлено, що Національний банк приймає рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі наявності хоча б однієї з підстав, передбачених банківським законодавством. Одноразове грубе або систематичне порушення банком законодавства у сфері готівкового обігу, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, визначається в порядку, установленому цим Положенням. Одноразовим грубим порушенням банком законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, є порушення вимог Закону про банки [у частині запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом] та/або Закону про запобігання легалізації, яке призвело до вчинення або пов'язане з вчиненням з використанням банку злочину(ів), передбаченого(их) частинами другою, третьою статті 209, частиною третьою статті 258 5 Кримінального кодексу України, за який(і) власник істотної участі, контролер, керівник банку був засуджений на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили. Систематичним порушенням банком законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, є порушення банком однієї і тієї самої норми Закону про банки, Закону про запобігання легалізації, за які до банку більше чотирьох разів протягом року (до дня виявлення перевіркою банку з питань фінансового моніторингу та/або за результатами безвиїзного нагляду з питань фінансового моніторингу порушення відповідного закону) застосовувалися заходи впливу / санкції, а саме: незабезпечення банком виконання обов'язку щодо відмови клієнту в його обслуговуванні в установлених Законом про банки випадках і за наявності відкритих кримінальних проваджень щодо злочину(ів), передбаченого(их) частинами другою, третьою статті 209, частинами другою, третьою статті 2585 Кримінального кодексу України, стосовно банку, власника істотної участі (контролера) банку, (керівника) та/або клієнтів банку; незупинення банком фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції. Систематичним порушенням банком законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, також є встановлення факту здійснення банком ризикової діяльності та застосування Національним банком два і більше разів протягом чотирьох років, що передують установленню такого факту, до банку заходів впливу та/або санкцій за порушення цього законодавства. Днем виявлення порушення Закону про банки (в частині незабезпечення банком виконання обов'язку щодо відмови клієнту в його обслуговуванні в установлених Законом про банки випадках), Закону про запобігання легалізації є дата, зазначена в пункті 12.1 1 глави 12 розділу II цього Положення, та/або дата складання довідки про виїзну перевірку відокремленого підрозділу банку, якщо діяльність банку - юридичної особи не була об'єктом виїзної перевірки, та/або акта про результати безвиїзного нагляду з питань фінансового моніторингу.

У відповідності до статті 75 Закону № 2121-III, НБУ зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних за умови його відповідності хоча б одному з таких критеріїв:

1) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків: щоденного розміру регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України мінімального розміру регулятивного капіталу - п'ять і більше разів та/або значення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України нормативного значення цього нормативу - два і більше разів;

2) банк не виконав вимогу вкладника або іншого кредитора, строк якої настав п'ять і більше робочих днів тому, та/або встановлено факти невідображення в бухгалтерському обліку документів клієнтів банку, що не виконані банком у встановлений законодавством України строк;

3) системне порушення банком законодавства, що регулює питання запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму;

4) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків значення хоча б одного з нормативів ліквідності нижче мінімальних нормативних значень, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України, що розраховуються: за щоденними розрахунками - п'ять і більше разів; щодекади - два і більше разів; 41) обсяг негативно класифікованих активів банку (крім санаційного) становить 40 відсотків і більше загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України;

5) банк не має ефективних та адекватних систем внутрішнього контролю та/або управління ризиками, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку;

6) систематичне подання та/або оприлюднення недостовірної інформації або звітності з метою приховування реального фінансового стану банку, у тому числі щодо операцій із пов'язаними з банком особами. Національний банк України має право віднести банк до категорії проблемних з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України. Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею. Проблемному банку забороняється використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки в національній та іноземній валюті. Проведення розрахунків здійснюється виключно через консолідований кореспондентський рахунок у Національному банку України. Ця норма не поширюється на операції щодо виконання зобов'язань у міжнародних та внутрішньодержавних платіжних системах і системах розрахунків та на операції з цінними паперами, що здійснюються згідно із законодавством. Проблемний банк у строк до 180 днів зобов'язаний привести свою діяльність у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України. Проблемний банк зобов'язаний у строк до семи днів повідомити Національний банк України про заходи, які він вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, та на вимогу Національного банку України повідомляти його про хід виконання цих заходів. Національний банк України протягом 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних має право прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Національний банк України зобов'язаний не пізніше ніж через 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що у Правління НБУ були наявні всі підстави для прийняття Постанови №452/БТ від 09.07.2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», оскільки під час перевірки було встановлено порушення, які спричинили погіршення показників фінансового стану Банку та наявність загрози інтересам вкладників та інших кредиторів ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», а тому позовні вимоги в частині щодо визнання протиправною та скасувати постанову Правління НБУ №452/БТ від 09.07.2015р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних" є не обґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 130 від 09.07.15 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (надалі також Закон № 4452) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку. Фонд має печатки із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, веде облік і звітність відповідно до законодавства. У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України та законодавством України. Місцезнаходження Фонду - місто Київ. Органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція. Реорганізація та ліквідація Фонду здійснюються на підставі окремого закону.

У відповідності до статті 34 Закону № 4452, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі. Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 09.07.2015 року № 130 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", згідно з яким з 10.07.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" Шевченка О.В.

З урахуванням наведених норм та з урахуванням того, що Рішення № 130 прийнято на виконання постанови Правління НБУ від 09.07.2015 року № 452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних", яке визнано судом правомірним, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що підстав для скасування рішення Фонду не має, а отже, позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41,160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.