Справа № 817/1272/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" березня 2016 р. Справа № 817/1272/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Моніча Б.С.

Франовської К.С.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

участю представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача Пархоменка В.О., Якимчук С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи, ОСОБА_6 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_6 до Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій та прийняття рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 та уточнивши вимоги просив визнати бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про визнання позивача інвалідом (встановлення інвалідності) за висновком експертної комісії Рівненського обласного диспансеру радіологічного захисту від 08.09.2012 протиправною; зобов'язати відповідача вчинити дії щодо прийняття рішення про визнання позивача інвалідом за висновком від 08.09.2012 і прийняти рішення про визнання його інвалідом за висновком від 08.09.2012.

В ході розгляду справи просив при встановленні позивачу інвалідності та дати врахувати висновок ЛКК від 27.06.2012.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.07.2015 адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду документів по встановленню ОСОБА_6 групи інвалідності з урахуванням Висновку від 08 вересня 2012 року, які надійшли до установи 17 вересня 2012 року.

Зобов'язано Рівненську обласну медико-соціальну експертну комісію №2 вчинити дії з прийняття відповідного рішення за результатами розгляду документів по встановленню ОСОБА_6 групи інвалідності з урахуванням Висновку від 08 вересня 2012 року, які надійшли до установи 17 вересня 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нову про задоволення позову, а також змінити мотивувальну частину постанови. В апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом не надано належної оцінки обставинам встановленим під час розгляду справи. Також зазначив, що 01.06.2010 Міжрайонною спеціалізованою кардіологічною МСЕК позивача визнано інвалідом загального захворювання та встановлено третю групу інвалідності на строк до 01.06.2013 із зазначенням дати чергового переогляду - травень 2013 року. Висновком Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК від 08.09.2012 №530 визнано, що захворювання позивача пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи від 27.06.2012. Підставою для такого висновку стало заключення ЛКК Диспансеру МСЕК від 27.06.2012 про наявність захворювання у позивача складнішої форми, погіршення стану здоров"я та пов"язаності захворювання з наслідками ЧАЕС. Проте, відповідачем прийнято рішення про невизнання позивача інвалідом на підставі огляду від 28.09.2012. Таке рішення суб'єкта владних повноважень визнано судом протиправним. Оскільки рішення відповідача визнано протиправним, тому останній зобов'язаний прийняти рішення про визнання позивача інвалідом за висновком ЛКК від 08.09.2012 щодо пов"язаності його захворювання з наслідками аварії на ЧАЕС з урахуванням висновку ЛКК від 27.06.2012.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив, що визнання судом рішення про невизнання позивача інвалідом на підставі огляду від 28.09.2012 протиправним не тягне за собою наслідку прийняття рішення про визнання позивача інвалідом за висновком від 08.09.2012. Відповідач також зазначив, що рішення суду від 30.10.2014 виконано ним у повному обсязі: відкликано довідку № 20 з Управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області щодо невизнання ОСОБА_6 інвалідом на підставі огляду від 28.09.2012. Зазначили, що відкликання довідки скасовує рішення РО МСЕК № 2 від 28.09.2012, а відтак набуло юридичної сили попереднє рішення відповідача від 07.06.2010, яким позивачу встановлена III група інвалідності від загального захворювання до 01.06.2013. Крім того рішенням МСЕК від 28.02.2013 позивачу встановлена 3-ю групу інвалідності захворювання пов"язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, 1960 року народження, мешканець с.Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, упродовж 2004-2013 років оглядався медико-соціальними експертними комісіями та визнавався інвалідом.

Так, зокрема 01.06.2010 Міжрайонною спеціалізованою кардіологічною МСЕК відповідно до акту огляду № 805/3, позивача визнано інвалідом загального захворювання та встановлено третю групу інвалідності на строк до 01.06.2013 із зазначенням дати чергового переогляду - травень 2013 року.

27.06.2012 у зв"язку з погіршенням стану здоров"я ОСОБА_6 звернувся до Рівненської спеціалізованої ЛКК щодо встановлення пов"язаності його захворювання з наслідками аварії на ЧАЕС.

Висновком Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК від 08.09.2012 № 530 визнано, що захворювання ОСОБА_6 пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи від 27.06.2012.

14.09.2012 Рокитнівською райлікарнею позивача направлено на МСЕК (вих. №48 від 14.09.2012) для повторної перекомісії, яке отримано Рівненською обласною МСЕК №2 17.09.2012 (вх. №1 від 17.09.2012).

Згідно даних акту № 210, 28.09.2012 року Рівненська обласна МСЕК №2 оглянула ОСОБА_6 та прийняла рішення про невстановлення останньому групи інвалідності. Рішення про невстановлення позивачу групи інвалідності відображено і в протоколі засідання комісії від 05.10.2012.

Після прийняття зазначеного рішення, Рівненська обласна МСЕК №2 08.10.2012 направила позивача на консультацію до Державного закладу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров'я України» та відповідно про прийняте рішення повідомила Управління Пенсійного фонду України в Рокитніському районі.

У березні 2013 року позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2, в якому просив: визнати рішення відповідача про невизнання його інвалідом (невстановлення інвалідності) протиправним та нечинним; зобов'язати відповідача направити повідомлення до органів Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі та інших органів, в які направлялося рішення (інформація) про невстановлення відносно позивача інвалідності відповідні повідомлення про скасування рішення МСЕК від 28.09.2012.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 скасовано та прийнято нову; позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено: визнано протиправним рішення Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 про невизнання ОСОБА_6 інвалідом на підставі огляду від 28.09.2012; зобов'язано Рівненську обласну медико-соціальну експертну комісію № 2 відкликати з Управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області довідку № 20 щодо невизнання ОСОБА_6 інвалідом на підставі огляду від 28.09.2012 (а.с. 73).

Після визнання рішення МСЕК № 2 від 08.09.2012 неправомірним, питання встановлення інвалідності залишилось невирішеним. Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову. В задоволенні позову щодо зобов"язання відповідача прийняти рішення про визнання ОСОБА_6 інвалідом за висновком ЛКК від 08.09.2012 відмовив.

Колегія судді не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 №875-XII (далі іменується - Закон України №875-XII) передбачено, що інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV (далі іменується - Закон України №2961-IV) (на час виникнення правовідносин), медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

За змістом статті 7 зазначеного Закону України №2961-IV, медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров'я, інвалідів (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров'я та дітей-інвалідів проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв'язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами.

Медико-соціальні експертні комісії, зокрема, визначають: групу інвалідності, її причину і час настання. Особа може одночасно бути визнана інвалідом однієї групи і лише з однієї причини. При підвищенні групи інвалідності в разі виникнення більш тяжкого захворювання причина інвалідності встановлюється на вибір інваліда. У разі якщо однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства, вказуються дві причини інвалідності; види трудової діяльності, рекомендовані інваліду за станом здоров'я. Висновок про нездатність до трудової діяльності внаслідок інвалідності готується виключно за згодою інваліда (крім випадків, коли інваліда визнано недієздатним); причинний зв'язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою.

Медико-соціальні експертні комісії: встановлюють компенсаторно-адаптаційні можливості особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації; складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначаються реабілітаційні заходи і строки їх виконання, та здійснюють контроль за повнотою та ефективністю виконання цієї програми; вивчають виробничі, медичні, психологічні, екологічні, соціальні причини виникнення інвалідності, її рівня і динаміки та беруть участь у розробленні комплексних заходів щодо профілактики і зниження рівня інвалідності серед повнолітніх осіб, удосконалення реабілітаційних заходів; забезпечують своєчасний огляд (переогляд) повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров'я, інвалідів; вносять до централізованого банку даних з проблем інвалідності інформацію про повнолітніх осіб, яких визнано інвалідами.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров'я особі, визнаній інвалідом, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

В свою чергу, процедура проведення медико-соціальної експертизи визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі іменується - Положення №1317).

Відповідно до пункту 3 Положення №1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 17 Положення №1317, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

З змістом пункту 22 Положення №1317, повторний огляд інвалідів з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд інвалідів, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого інваліда, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду чи прокуратури.

Пунктом 16 Порядку та умов встановлення інвалідності, затвердженого Постановою КМ України, від 03.12.2009, № 1317, комісія визначає ступінь втрати здоров'я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності:

посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

Пунктом 20 Положення №1317 передбачено, що комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Механізм встановлення груп інвалідності врегульовано Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.09.2011 №561, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за №1295/20033 (далі іменується - Інструкція №561).

Відповідно до п..п 1.12 Інструкції датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого Рівненською облдержадміністрацією 06.06.1994 був визнаний потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 3-ї категорії.

Саме як потерпілий від наслідків аварії на ЧАЕС та у зв"язку з погіршенням стану здоров"я позивач звернувся до Рівненської спеціалізованої ЛКК щодо пов"язаності його захворювання з наслідками аварії на ЧАЕС. Згідно експертного висновку № 530 від 08.09.2012 підтверджено, що захворювання хворого ОСОБА_6 пов"язане з наслідками ЧАЕС.

Встановлено також, що зазначеному висновку передувало медичне обстеження позивача, перебування його в лікувальних закладах та висновки щодо хвороб (епікризи).

Встановлено також, що позивач направлявся 14.09.2012 Рокитнівською лікарнею на МСЕК для перекомісії саме з діагнозом, який йому було встановлено за висновком ЛКК №530 від 08.09.2012 (т. а.с. 100, 104).

До направлення на МСЕК також надавались як висновок ЛКК № 530 від 08.09.2012, так і інші медичні документи.

Наявність висновку ЛКК № 530 підтвердив як в ході судового розгляду в суді першої інстанції так і в ході перегляду справи представник відповідача.

Наявність інших медичних документів, зокрема заключення ЛКК від 27.06.2012 підтвердив представник позивача. Зазначені документи відповідачем на вимогу суду надані не були; обставина їх відсутності, останнім як суб"єктом владних повноважень відповідно до вимог ст. 71 ККС України, не доведена.

Відтак встановлено, що відповідачем при вирішенні питання встановлення групи інвалідності та пов"язаності захворювання ОСОБА_6 з наслідками аварії на ЧАЕС, не були досліджені як висновок ЛКК № 530 так і інші медичні документи в іх сукупності, тобто відповідачем вимоги закону виконані не були.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 визнано протиправним рішення Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 про невизнання ОСОБА_6 інвалідом на підставі огляду від 28.09.2012.

Постанова набрала законної сили.

За приписами частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема при розгляді справи апеляційною інстанцією встановлено розбіжності, зазначені в акті огляду № 210, протоколі засідання комісії від 05.10.2012 та довідці № 20 наданій пенсійному органу. Також встановлено, що відповідач при прийнятті направлення від 14.09.2012 та при проведенні огляду ОСОБА_6 діяв з порушенням Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 та Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.09.2011 № 561, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за № 1295/20033.

Крім того, Міжрайонна спеціалізована кардіологічна МСЕК відповідно до акту огляду № 805/3 від 01.06.2010 зазначила причину визнання позивача інвалідом 3-ї групи як загальне захворювання з ураженням ЦНС.

Встановлено також, що позивачу 28.02.2013 було встановлено 3-тю групу інвалідності від захворювання, пов"язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (безтерміново).

Щодо направлення позивача до Державного закладу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров'я України» та консультативного висновку № 5945.

За змістом пункту 24 Положення № 1317, в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Відтак, такий висновок носить рекомендаційний характер.

Крім того, на час направлення хворого ОСОБА_6 до НДІ 08.10.2012, останній вже був визнаний таким, що не має інвалідності.

Відтак, з урахуванням всіх обставин по справі колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що недослідження відповідачем під час розгляду матеріалів щодо встановлення позивачу групи інвалідності висновку від 08.09.2012, а також інших медичних документів у їх сукупності, є порушенням норм чинного на той час законодавства, оскільки при прийнятті відповідного рішення комісія зобов'язана врахувати усі наявні документи та матеріали, що можуть мати значення для вирішення питання щодо наявності підстав для встановлення чи не встановлення групи інвалідності.

Разом із тим визнаючи дії відповідача неправомірними, суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, що відповідно до ст. 202 КАС України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не призведе до відновлення порушеного права в повному обсязі, а тому відповідно до вимог статей 7,8,11, ч.4 ст.112, ст.162 КАС України, самостійно обирає спосіб захисту порушеного права позивача, який буде гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб"єктів владних повноважень шляхом зобов'язання Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 прийняти рішення по встановленню ОСОБА_6 групи інвалідності з урахуванням висновку ЛКК від 08 вересня 2012 року та видати ОСОБА_6 довідку встановленого зразка про визнання його інвалідом, захворювання якого пов"язане з наслідками аварії на ЧАЕС з 17.09.2012 (день надходження документів на комісію).

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" липня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду документів по встановленню ОСОБА_6 групи інвалідності з урахуванням Висновку ЛКК від 08 вересня 2012 року.

Зобов'язати Рівненську обласну медико-соціальну експертну комісію № 2 прийняти рішення по встановленню ОСОБА_6 групи інвалідності з урахуванням Висновку ЛКК від 08 вересня 2012 року та видати ОСОБА_6 довідку встановленого зразка про визнання його інвалідом, захворювання якого пов"язане з наслідками аварії на ЧАЕС з 17.09.2012.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: Б.С. Моніч

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_6 АДРЕСА_1

3- представник позивача ОСОБА_3 АДРЕСА_2

4- відповідачу/відповідачам: Рівненська обласна медико-соціальна експертна комісія №2 вул.Чорновола,79,м.Рівне,33000

5- особа, що подала апеляційну скаргу - Рівненський обласний центр медико-соціальної експертизи вул.Словацького,10, м.Рівне, 33028 - ,