Справа № 816/3215/15
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 р.Справа № 816/3215/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2016р. по справі № 816/3215/15

за позовом Приватного підприємства "Аудиторська фірма "Практик Аудит"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Аудиторська фірма "Практик Аудит" (надалі - ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцької ОДПІ від 15.07.2015р. № "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску" за період з 21.05.2015р. по 01.07.2015р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцької ОДПІ від 22.07.2015р. № "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску" за період з 21.05.2015р. по 20.07.2015р.;

- визнати протиправними дії Кременчуцької ОДПІ в частині винесення рішення від 15.07.2015р. № "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску" за період з 21.05.2015р. по 01.07.2015р.;

- визнати протиправними дії Кременчуцької ОДПІ в частині винесення рішення від 22.07.2015р. № "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску" за період з 21.05.2015р. по 20.07.2015р.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 липня 2015 року № "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску" за період з 21.05.2015р. по 01.07.2015р..

Визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 22 липня 2015 року № "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску" за період з 21.05.2015р. по 20.07.2015р.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Кременчуцька ОДПІ, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову в зазначеній частині скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" (ідентифікаційний код 36324868) 17.07.2009 зареєстроване у якості суб'єкта господарювання, позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ та є платником єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.21-22 т.1).

10.06.2015 року відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки складено акт від 10.06.2015 № 164/16-08-17, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого допущено несвоєчасну сплату єдиного внеску (а.с.90-91 т.1).

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом прийняті рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску:

- № від 15.07.2015, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 385,30 грн та нараховано пеню в розмірі 80,91 грн за період з 21.05.2015 до 01.07.2015 (а.с.88 т.1);

- № від 22.07.2015, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 2243,94 грн та нараховано пеню в розмірі 388,06 грн за період з 21.05.2015 до 20.07.2015 (а.с.89 т.1).

Не погодившись з правомірністю прийняття податкових повідомлень-рішень № від 15.07.2015р. та № від 22.07.2015р., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності порушення платником податків строків сплати узгодженої суми податкових зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із підпунктами 1, 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до приписів частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2015 року відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень та квітень 2015 року, про що складено акт від 10.06.2015 № 164/16-08-17, яким встановлено несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску за березень та квітень 2015 року.

Колегія суддів зазначає, що 01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014 № 77 (далі за текстом - Закон № 77).

Положеннями зазначеного Закону платникам єдиного внеску надано право на зменшення навантаження на фонд оплати праці шляхом застосування роботодавцем коефіцієнта понижуючої ставки єдиного внеску.

Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 02.03.2015р. № 219-VIII (далі за текстом - Закон № 219), який набрав чинності 13.03.2015р., розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" доповнено пунктом 95, згідно з яким страхувальникам при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами надано право застосовувати понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску - за дотриманням певних умов.

При цьому, Законом № 219 визнано таким, що втратив чинність, пункт 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 77.

До набрання чинності Законом № 219 розрахунок понижуючого коефіцієнта здійснювався відповідно до вимог Закону № 77.

ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" скористався правом, наданим вищевказаними нормативно-правовими актами щодо застосування понижуючих коефіцієнтів до ставки єдиного внеску.

Так, на виконання вимог пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивачем у березні, квітні, травні 2015 року подано звітність про нарахування єдиного внеску за лютий, березень, квітень 2015 року із застосуванням понижуючого коефіцієнту до ставки єдиного внеску.

Пунктом 95 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що по 31.12.2015р. при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений частиною п'ятою та абзацом другим частини шостої статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому, третьому, четвертому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом (далі - коефіцієнт), якщо платником виконуються одночасно такі умови:

а) база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН(зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо)2014);

б) після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП(зо)2014);

в) кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону.

ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" розраховано понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску у лютому 2015 року згідно із Законом № 77, виходячи з наступного: середньомісячна база нарахування єдиного внеску за 2014 рік склала 17573,84 грн, у штаті перебуває п'ять застрахованих осіб, середня зарплата за 2014 рік склала 3514,77 грн на одну застраховану особу (а.с.130-226 т.1).

Загальна база нарахування єдиного внеску платника за лютий 2015 року склала 34415,75 грн на чотирьох застрахованих осіб, що більше середньомісячної бази нарахування єдиного внеску за 2014 рік (14059,07 грн на чотирьох застрахованих осіб) у 2,45 рази.

Виконання умов необхідних для застосування понижуючого коефіцієнта у лютому: середня зарплата на одну застраховану особу за лютий склала 8603,94 грн, що більше за середню зарплату за 2014 рік (3514,77 грн) на 40,85%; середня зарплата за лютий 8603,94 грн більше трьох мінімальних заробітних плат (3654,00 грн); середній платіж на одну застраховану особу після застосування коефіцієнта становить 1423,65 грн, що перевищує 700,00 грн.

Розрахунок коефіцієнту: 14059,07 грн: 34415,75 грн = 0,409.

Підприємство застосувало понижуючий коефіцієнт 0,450. Таким чином, ставка єдиного внеску у лютому 2015 складає: 36,77% х 0,450 = 16,5465%.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з урахуванням понижуючого коефіцієнта 16,5465% сплатив єдиний соціальний внесок у строки та у розмірах, визначених чинним законодавством.

Позивачем також розраховано понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску в березні 2015 року на підставі Закону № 219, виходячи з наступного: загальна база нарахування єдиного внеску платника за березень 2015 року склала 39786,50 грн на п'ятьох застрахованих осіб, що більше середньомісячної бази нарахування єдиного внеску за 2014 рік (18044,98 грн на чотирьох застрахованих осіб) у 2,2 рази.

Середньомісячна база нарахування єдиного внеску за 2014 рік склала 18044,98 грн на п'ятьох застрахованих осіб, середня зарплата за 2014 рік - 3609,00 грн на одну застраховану особу.

Виконання умов необхідних для застосування понижуючого коефіцієнта у березні: середня зарплата на одну застраховану особу за березень 2015 року склала 7957,30 грн, що більше за середню зарплату за 2014 рік (3609,00 грн) на 45,35%; середній платіж на одну застраховану особу після застосування коефіцієнта становить 1348,84 грн, що перевищує середній платіж за 2014 рік (1327,03 грн).

Середньомісячна кількість застрахованих осіб за 2015 рік не перевищує 200% від середньомісячної кількості застрахованих осіб у 2014 році. Розрахунок коефіцієнту: 3609,00 грн : 7957,30 грн = 0,454.

Підприємство застосувало понижуючий коефіцієнт 0,461. Ставка єдиного внеску у березні 2015 склала: 36,77% х 0,461 = 16,951%.

Позивач з урахуванням понижуючого коефіцієнта 16,951% сплатив єдиний соціальний внесок у строки та у розмірах відповідно до чинного законодавства, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" також розраховано понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску у квітні 2015 року.

Виконання умов необхідних для застосування понижуючого коефіцієнта у квітні: середня зарплата на одну застраховану особу за квітень 2015 року склала 7610,95 грн, що більше за середню зарплату за 2014 рік (3609,00 грн) на 47,42%; середній платіж на одну застраховану особу після застосування коефіцієнта становить 1329,55 грн, що перевищує середній платіж за 2014 рік (1327,03 грн).

Середньомісячна кількість застрахованих осіб за 2015 рік не перевищує 200% від середньомісячної кількості застрахованих осіб у 2014 році.

Розрахунок коефіцієнту: 3609,00 грн : 7610,95 грн = 0,474.

Підприємство застосувало понижуючий коефіцієнт 0,479. Ставка єдиного внеску у квітні 2015 складає: 36,77% х 0,479 = 17,6128%, та на лікарняні 33,2% х 0,479 = 15,903%.

Позивач з урахуванням понижуючого коефіцієнта 17,6128% та 15,903% сплатив єдиний соціальний внесок у строки та у розмірах відповідно до чинного законодавства, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Між тим, станом на дату формування та подання податкової звітності версія програмного забезпечення, за допомогою якого позивач здійснює оформлення та передачу звітності до контролюючого органу в електронній формі, не була адаптована до нововведень, передбачених законодавством та виключала можливість коригування звітів в електронній формі, що у свою чергу унеможливило відображення використаного платником права на застосування понижуючих коефіцієнтів єдиного внеску у "Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів" за лютий, березень та квітень 2015 року.

Як вбачається з пояснень позивача, у сформованих за допомогою програми "Медок" звітах за лютий, березень, квітень 2015 року помилково відображено автоматичний розрахунок полів, внаслідок чого після закриття звіту програма перерахувала звіт згідно з процентом нарахування, встановленому для підприємства за замовчуванням, - 36,77%, тобто без врахування понижуючого коефіцієнта: за лютий 2015р. - 16,5465%; за березень 2015р. - 16,951%, за квітень - 17,6128%, відповідно. Таким чином, відповідачу в результаті технічної помилки відправлено неправильні звіти за вказані періоди.

При цьому, контролюючий орган підтверджує обставини відсутності нової електронної форми звіту з єдиного соціального внеску на час подання платником податків звіту.

Проте, контролюючим органом на підставі некоректно сформованих звітів розраховано єдиний внесок встановлений для підприємства без врахування понижуючого коефіцієнта на загальну суму 46098,67 грн, різниця склала - 22075,99 грн.

Вказані обставини стали підставою для визначення позивачу штрафу та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період березень - квітень, при перерахуванні позивачем сум визначених до сплати єдиного внеску наступних місяців 2015 року.

Колегія суддів зазначає, що об'єктом правопорушення, визначеного пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", є правовідносини щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Відповідальність за приписами пункту 2 частини одинадцятої статті 25 цього Закону настає, якщо платник податків не сплатить або несвоєчасно сплатить передбачені Законом суми. У цьому випадку сума штрафу становитиме 20 відсотків від своєчасно несплачених сум.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнта правомірно сплачено єдиний внесок з юридичних осіб за період з лютого 2015 року по квітень 2015 року, а технічна помилка, допущена у звітах з єдиного внеску з юридичних осіб, що сталася внаслідок відсутності нової електронної форми звіту з єдиного соціального внеску, не є правопорушенням у розумінні пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що сплата єдиного внеску з юридичних осіб здійснена ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" своєчасно та в повному обсязі, колегія суддів вважає, що Кременчуцька ОДПІ не мала правових підстав для нарахування позивачу штрафу та пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, тому податкові повідомлення-рішення від 15.07.2015р. №, від 22.07.2015р. № підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, переглянувши постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті рішення в зазначеній частині суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", в редакції після 1 вересня 2015 року податковий орган не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, базою для обчислення ставки судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення, є розмір ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, Кременчуцькою ОДПІ подано апеляційну скаргу на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2016 року в частині задоволення позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015р. № про застосування до позивача штрафу в розмірі 385,30 грн та пені в розмірі 80,91 грн та від 22.07.2015р. № про застосування до позивача штрафу в розмірі 2243,94 грн та пені в розмірі 388,06 грн.

Позов поданий ПП "Аудиторська фірма "Практик Аудит" 10.08.2015 року, тому при визначенні ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, застосуванню підлягають положення Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на час подання позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позову), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2016 року сплаті підлягає судовий збір у розмірі 2009,70 грн. (1827,00грн.*110%).

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору в розмірі 2009,70 грн за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2016р. по справі № 816/3215/15 в частині задоволення позову Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (39617, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Красіна, 76 ) судовий збір у розмірі 2009 грн. 70 коп. (дві тисячі дев'ять гривень 70 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 21.03.2016 р.