Справа № 815/6905/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6905/14
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музики І.О.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 (згідно паспорту),

представника позивача: Соловйова В.В. (згідно довіреності),

представника відповідача: Пашутова В.Ю. (згідно довіреності),

представника відповідача: Іванова О.Г. (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ВМКЦ Південного регіону, Військово-лікарської комісії Південного регіону про скасування постанови від 01.12.2014 року та визнання не придатним для проходження військової служби

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 за результатом розгляду якого, з урахуванням уточнень до адміністративного позову (арк.с.67), позивач просить суд: скасувати постанову Військово-лікарської комісії ВМКЦ Південного регіону від 01.12.2014 року, визнати його непридатним для проходження військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_1 перебував в зоні АТО, як частково мобілізований з 28.08.2014 року по 17.11.2014 року, у складі військової частини НОМЕР_1 в званні «лейтененат». У зв`язку із запаленням легенів, 17.10.2014 року він був шпиталізований до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (ВМКЦ ПР) за направленням командира частини для продовження ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Вказане захворювання призвело до зниження працездатності і неспроможності виконувати функціональні обов`язки у повному обсязі.

Згідно виписного епікризу ВМКЦ Південного регіону від 01.12.2014 року, позивачу було поставлено діагноз: хвороба двадцятипалої кишки, двосторонній сіалоденіт підщелепних слинних залоз, двобічна регіональна лімфаденопатія підщелепних ділянок, викривання носової перетинки. Також були виявлені проблеми з фіксацією зубних протезів.

Згідно виписного епікризу ВМКЦ Південного регіону від 01.12.2014 року та виписного епікризу ВМКЦ ПР з історії хвороби №15980 від 05.11.2014 року, позивачу було поставлено діагноз: виразкова хвороба двадцятипалої кишки, Повна вторинна адентія верхніх та нижніх щелеп. Двухсторонній сіалоденіт слинних залоз. Двобічна регіональна лімфаденопатія підщелепних ділянок. Викривлення носової перетинки. Вузловий утиріоїдний зоб. Правостороння верхньо-долева пневмонія.

Позивач зазначає що під час проходження служби ним було втрачено 15 кілограм маси тіла, що у сукупності з вищезазначеними хворобами фактично унеможливлює виконання його функціональних обов`язків у Збройних силах України.

Незважаючи на вищевикладене, на підставі виписного епікризу лікарем ВЛК 01.12.2014 року винесена постанова про визнання його обмежено придатним до військової служби.

На думку позивача, зазначена постанова винесена з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню посилаючись на п. п. «а» ст. 49, «в» ст. 53 Додатку 1 (розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби), до Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», п.10 ч. 4 ст. 2 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», ст. ст. 2,49,53 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України».

Представники відповідачів заперечують проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях, в яких зазначено наступне.

При вирішенні питання про придатність особового складу Збройних сил України до проходження військової служби за медичними показниками, Військово-лікарська комісія ВМКЦ ПР керується вимогами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженою наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402.

Відповідно до направлення вих. №186 від 12.11.2014 року командира військової частини НОМЕР_1 лейтенант за призовом ОСОБА_1 був направлений на медичний огляд до Військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центра Південного регіону на предмет придатності проходження військової служби.

В період з 17.11.2014 по 04.12.2014 року ОСОБА_1 перебував на денному стаціонарі в пульманологічному відділенні терапевтичної клініки ВМКЦ Південного регіону з діагнозом: Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, вперше виявлена фаза ремісії, з незначною деформацією цибулини двадцятипалої кишки. Повна вторинна адентія верхньої та нижньої щелеп. Двосторонній сіалоденіт підщелепних слинних залоз. Двобічна регіональна лімфаденопатія підщелепних ділянок. Викривлення носової перетинки без порушення носового дихання. Вузловий еутироїдний зоб.

За час знаходження у ВМКЦ, в ході поглибленого медичного огляду ОСОБА_1 був оглянутий всіма необхідними лікарями-спеціалістами, проведені діагностичні дослідження та необхідні аналізи про що свідчить виписний епікриз з історії хвороби №17778 від 17.11.2014 року та 04.12.2014 року був направлений на військово-лікарську комісію ВМКЦ ПР.

Оглянувши представлені медичні документи лейтенанта за призовом ОСОБА_1 , при винесенні рішення військово-лікарська комісія ВМКЦ Південного регіону в своєї діяльності керувалась Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України затвердженою наказом Міністром оборони України від 14.08.2008 року № 402 та встановила, що на підставі ст.53в, 49а, гр. ІІІ розкладу хвороб ОСОБА_1 виходячи з встановленого діагнозу був визнаний обмежено придатний до військової служби про що свідчить свідоцтво про хворобу №1414 від 01.12.2014 року.

В разі незгоди з висновками військово-лікарської комісії, військовослужбовець має право заявити на засіданні про це членам військово-лікарської комісії, даної заяви від позивача не поступило.

Окрім того, заступник начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону з медичної частини звернувся із запитом від 15.12.2014 року №6733 до Військово-лікарської комісії Південного регіону, яка є окремою та незалежною від військово-лікарської комісії ВМКЦ ПР. Керуючись пунктом 2.4.5, 2.4.7 Положення, була надана експертна оцінка щодо правильності визначення висновків про придатність до військової служби за призовом ОСОБА_1 .

Виходячи з вищевикладеного відповідач зазначає, що порушень в діях з боку членів Військово-лікарської комісії ВМКЦ Південного регіону при винесені постанови від 01.12.2014 року щодо визначення придатності проходження військової служби лейтенанта за призовом ОСОБА_1 не вбачається, Постанова від 01.12.2014 року №1414 є дійсною, відповідає вимогам наказу МО України від 14.08.2008 року №402 та термін її дії складає 12 місяців, якщо не наступить змін у стані здоров`я.

Представник відповідача, Військово-лікарської комісії Південного регіону додатково зазначив, що зазначена постанова затверджується саме військово-лікарською комісією Південного регіону.

Ухвалою суду від 23.12.2014 року по справі було призначено комісійну судово-медичну експертизу.

Згідно висновку експертизи № 80, яка тривала з 19.03.2015 року по 28.12.2015 року, судово-медична експертна комісія, у відповідності до поставлених питань, прийшла до наступних підсумків.

« 1.2.На теперішній час гр. ОСОБА_1 страждає наступними захворюваннями: хронічна виразкова хвороба двадцятипалої кишки в стадії ремісії з рубцевою деформацією цибулини дванадцятипалої кишки; хронічний вузловий тіреотоксичний зоб з вираженим екзофтальмом та втратою ваги більш як на 20% маси тіла; повна вториння (внаслідок генералізованого пародонтозу) аденія верхньої та нижньої щелеп; двосторонній сіалоаденіт під нижньощелепних ділянок; двостороння під нижньощелепна аденопатія; анемія легкого ступеню неясного ґенезу.

3.4. На теперішній час ОСОБА_1 потребує лікування всіх хвороб, які у нього маються, періодично (при загостреннях) в стаціонарному режимі, та (на даний час постійно) в умовах амбулаторного лікування.

5. У ОСОБА_1 можливе повне одужання (при належному лікуванні) таких захворювань як двостороння під нижньощелепна аденопатія та анемія легкого ступеню неясного ґенезу.

Менш вірогідне повне виліковування хронічної виразкової хвороби дванадцятипалої кишки з рубцевою деформацією цибулини дванадцятипалої кишки; двостороннього сіалоаденіту під нижньощелепних ділянок.

Хронічний вузловий тіреотоксичний зоб потребуватиме лікування на протязі життя під експертного (навіть при успішному лікуванні можливі рецидиви захворювання).

6. Гр-н ОСОБА_1 потребуватиме подальшого спостереження навіть при успішному лікуванні таких захворювань, як хронічний вузловий тіреотоксичний зоб та виразкова хвороба дванадцятипалої кишки.

7. Відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України» №402 від 14.08.2008 року ОСОБА_1 : ст.13 а) вузловий токсичний зоб з втратою ваги 15-20 кг., вираженим екзофтальмом, тахікардією є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; ст.49 а) повна вторинна адентія придатний до військової служби або обмежено придатний (визначається індивідуально).; ст. 53 в) виразкова хвороба дванадцятипалої кишки придатний до військової служби або обмежено придатний (визначається індивідуально).

Таким чином, гр-на ОСОБА_1 слід вважати непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.».

На думку представника відповідача, військово-лікарської комісії ВМКЦ Південного регіону судово-медична експертиза була проведена не об`єктивно, а висновок про непридатність до військової служби позивача є передчасним, оскільки дослідження було здійснено тільки візуальним оглядом, рекомендації щодо консультації ендокринолога позивачем не виконані. Під час встановлення діагнозу немає жодних підтверджень лабораторних та інструментальних методів дослідження (УЗД щитовидної залози, аналіз крові на гормони). Лікар-хірург та терапевт не описав область щитовидної залози маса тіла не була встановлена.

На думку представника відповідача, військово-лікарської комісії Південного регіону за час проведення експертизи у позивача міг погіршитися стан здоров`я, але встановлювати придатність, часткову придатність або непридатність до військової служби може тільки військово-лікарська комісія, з обов`язковою участю самого позивача.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та висновок судово-медичної експертної комісії, судом встановлено наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законами України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992р. №2232-ХІІ, "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993р. № 3543-ХІІ.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, та затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року N 402.

Питання проведення медичного огляду військовослужбовців для визначення ступеня придатності до військової служби регулюється Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (п. 1.1. розділу I Положення).

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

В силу п. 1.1. розділу 2 Положення, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Згідно п. 1.2. розділу 2 Положення, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно п. 2 п. п. 2.1. глави 2 розділу I Положення, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10 розділу I Положення).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з п.2 ч.2 ст.17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п.15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Так, позивач зазначає, що оскаржувана ним постанова винесена з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню, посилаючись на п. п. «а» ст. 49, «в» ст. 53 Додатку 1 (розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби), до Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», п.10 ч. 4 ст. 2 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», ст. ст. 2, 49, 53 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України».

Позивач вважає. що саме суд має вирішити питання щодо його непридатності до проходження військової служби.

З цього приводу суд зазначає, що під дискреційними повноваженнями суд розуміє повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й на раді заступників міністрів).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень у відповідності закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що питання визначення придатності військовозобов`язаного до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не в праві перебирати на себе повноваження цього органу.

Судово-медичною комісійною експертизою підтверджено діагноз встановлений позивачу військово-лікарською комісією ВМКЦ Південного регіону та встановлено, що позивача слід вважати непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі існування хвороби, яка не була констатована відповідачами.

При цьому, суд не приймає до уваги зауваження представників відповідачів відносно необ`єктивності експертизи, а висновку про непридатність до військової служби позивача передчасним, оскільки експертиза призначена відповідно до вимог ст. 81 КАС України, висновок експертизи відповідає вимогам ст. 83 КАС України, зокрема експертів попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Після всебічного, повного дослідження комісійної експертизи, суд вважає її висновок таким, що відповідає вимогам ст. 69 КАС України та є належним, допустимим, достовірним доказом відповідно до ст. 86 КАС України.

Відповідно до п. б) ч.8 ст. 26 ст. Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу

Згідно із пунктом 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року, військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

Рішення про подальше проходження військової служби військовослужбовцями, які визнані обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець на підставі відповідних клопотань.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Звільнення з військової служби проводиться тільки на підставі наказу та після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, з метою захисту прав позивача, в межах спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для часткового задоволення позову шляхом скасування постанови Військово-лікарської комісії ВМКЦ Південного регіону від 01.12.2014 року (свідоцтво про хворобу), затверджену Військово-лікарською комісією ВМКЦ Південного регіону від 01.12.2014 року та зобов`язання Військово-лікарську комісію ВМКЦ Південного регіону провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 для визначення його придатності до військової служби з урахуванням висновку судово-медичної експертної комісії № 80.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ВМКЦ Південного регіону, Військово-лікарської комісії Південного регіону про скасування постанови від 01.12.2014 року та визнання не придатним для проходження військової служби.

Скасувати Постанову Військово-лікарської комісії ВМКЦ Південного регіону від 01.12.2014 року, затверджену Військово-лікарською комісією Південного регіону про визнання обмежено придатним до військової служби ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військово-лікарську комісію ВМКЦ Південного регіону провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 для визначення придатності його до військової служби.

В іншій частині позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В.Бжассо