Справа № 643/11041/14-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2016 р. м. Київ К/800/33694/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2014 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Московському районі м. Харкова), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Автрамат» (далі - ПАТ «Автрамат»), про визнання дій незаконними, зобов'язання призначити пенсію та виплатити заборгованість,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах. В обґрунтування вимог зазначав, що з 04 червня 1990 року по 12 січня 1996 року працював за професією заливальник металу в ПАТ «Автрамат», яка передбачена Списком № 1, і відповідно до статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, УПФУ в Московському районі м. Харкова відмовило йому у призначенні такої пенсії через відсутність необхідного стажу. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд визнати умови праці за професією заливальник металу такими, що дають позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах та зобов'язати УПФУ в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням стажу за період з 04 червня 1990 року по 12 січня 1996 року за професією заливальник металу в ПАТ «Автрамат» за Списком № 1 з урахуванням виплачених сум.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2014 року позов задоволено. Визнано умови праці робочого місця № 135 в алюмінієволиварному цеху ливарного виробництва цеху заливки кольорового металу у складні металеві форми в ПАТ «Автрамат» за професією заливальник металу такими, що дають право ОСОБА_4 на отримання державної пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з 04 червня 1990 року по 12 січня 1996 року (5 років 7 місяців 9 днів). Визнано неправомірними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова та зобов'язано здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії з урахуванням трудового стажу з 04 червня 1990 року по 12 січня 1996 року за професією заливальник металу в ПАТ «Автрамат» за Списком № 1 з урахуванням виплачених сум.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та зміну рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, норм Закону № 1788-ХІІ. Вказує, що несвоєчасне проведення роботодавцем атестації робочого місця не позбавляє працівника права на пільгове пенсійне забезпечення, а тому суди не дали належної оцінки обставинам справи та наданим доказам.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами встановлено, що з ОСОБА_4 працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зокрема: з 15 листопада 1979 року по 31 серпня 1989 року - формувальником у ливарному цеху на Харківському механічному заводі; з 20 вересня 1989 року по 03 червня 1990 року - формувальником ручного формування у ливарному виробництві чавуноливарного цеху; з 04 червня 1990 року по 12 січня 1996 року - заливальником металу 4 розряду в алюмінієволиварному цеху в Харківському заводі «Поршень» (перетвореному у 1992 році в Акціонерне товариство «Автрамат», з 1998 року - реорганізованому у Відкрите акціонерне товариство «Автрамат», а з 2011 року - у Публічне акціонерне товариство «Автрамат»), що підтверджується записами трудової книжки.

Згідно з уточнюючими довідками, вказані професії передбачені Списками № 1 та № 2, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

У жовтні 2013 року позивач звернувся до УПФУ в Московському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Згідно з протоколом засідання комісії УПФУ в Московському районі м. Харкова від 05 листопада 2013 року позивачу відмовлено у призначенні такої пенсії, у зв'язку з недостатністю пільгового стажу на момент призначення пенсії, оскільки через несвоєчасне проведення первинної атестації робочого місця за професією заливальник металу неможливо зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача на цій посаді з 04 червня 1990 року по 12 січня 1996 року.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки у період з 21 серпня 1992 року по 22 жовтня 1996 року позивач працював в особливо шкідливих умовах праці, що дає йому право на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, апеляційний суд виходив з того, що з серпня 1992 року проведення атестації є обов'язковою умовою для зарахування стажу роботи до пільгового, а тому відповідач правомірно відмовив у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача через відсутність висновків атестації його робочого місця.

Проте, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суди не врахували наступне.

Як видно із матеріалів справи, у березні 2014 року ОСОБА_4 звертався до УПФУ в Московському районі м. Харкова, третя особа - ПАТ «Автрамат» з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства (а.с. 20-25) і 16 червня 2014 року Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3053/14ц ухвалено рішення про задоволення позову.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2014 року скасовано рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року та відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с. 92-94).

Із змісту рішення апеляційного суду видно, що у справі № 643/3053/14ц ОСОБА_4 також просив визнати умови праці такими, що дають йому право на отримання пільгової пенсії за Списком №1 та оскаржував рішення комісії УПФУ в Московському районі м. Харкова від 05 листопада 2013 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю атестації робочого місця.

Вказане рішення набрало законної сили і відомості щодо його скасування в матеріалах справи відсутні.

Отже, на час звернення ОСОБА_4 до суду в порядку адміністративного судочинства, такий спір між тими самими сторонами вже вирішувався судами в порядку цивільного судочинства і по ньому ухвалено судове рішення, що набрало законної сили.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Положення цієї норми стосуються усіх судових рішень, а не тільки рішень судів адміністративної юрисдикції.

Вирішуючи спір, суди не дали належної оцінки судовим рішенням у справі № 643/3053/14ц, не дослідили питання чи був зазначений спір предметом судового розгляду та чи не скасоване рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2014 року.

Вказані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак