Справа № 473/626/16-а
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/626/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

"21" березня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Стрєльніковій А.Д.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Роїк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську із застосуванням звукозаписувальної техніки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання рішення частково протиправним, його часткове скасування та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом доГоловного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання рішення частково протиправним, його часткове скасування та зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що працювала вихователем дитячого садка в колгоспі ім. Синякова з 01.08.1988 року по 01.09.1995 року, а потім в дитячому садку «Джерельце» Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, з 27.10.1997 року тимчасово переведена на посаду завідуючої цього закладу до 27.12.1997 року, а з цієї дати вже постійно зайняла цю посаду до теперішнього часу.

17.12.2015 року рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Миколаївській області за № 15/5 їй було відмовлено в зарахуванні до стажу роботи за вислугу років періоду роботи з 06.10.1990 року по 30.04.1992 року в зв'язку з невиконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Вважає вказане рішення в частині відмови протиправним та таким, що підлягає скасування, оскільки період перебування нею у відпустці для догляду за дитиною з 06.10.1990 року по 11.02.1992 року документально підтверджений та має бути зарахований до стажу роботи за вислугу років, відповідно до положень ч.2 ст. 181 КЗпП України.

На підставі викладеного просила суд, зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до її спеціального трудового стажу роботи період її роботи з 06.10.1990 року по 30.04.1992 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років працівнику освіти відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити.

Представники відповідача - Головного Управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області - Роїк В.М. в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на викладені в письмових заперечення обставини, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 62 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області із заявою про підтвердження періодів, роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви позивач надала: копію паспорту, ідентифікаційного коду, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, свідоцтва про народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про одруження; трудову книжку; картку стругальника з підсистеми «Відомості з реєстру страхувальників»; довідки об'єднаного трудового архіву селищної та сільських рад Вознесенського району Миколаївської області від 17.12.2014 року № 04-03/Т-1201, № 04-03/Т-1203, № 04.03/Т-1209.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 15/5 від 17.12.2015 року позивачу відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 06.10.1990 року по 30.04.1992 року до стажу роботи за вислугу років до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( а.с. 10 ).

Висновку про невиконання позивачем встановленого мінімуму участі в громадському господарстві, відповідач дійшов з урахуванням того, що відповідно до довідок об'єднаного трудового архіву селищної та сільських рад Вознесенського району Миколаївської області від 17.12.2014 року № 04-03/Т-1201, № 04-03/Т-1203, № 04.03/Т-1209, виданих на підставі книг по нарахуванню заробітної плати за 1988-1995 роки, підтверджено роботу ОСОБА_1 на посаді вихователя дитячого садка з 01.08.1988 року по 05.10.1190 року, з 01.05.1992 року по 31.12.1994 року.

За період з 1988 року по 1995 рік ОСОБА_1 виконано встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві, крім 1991 року, відповідно до свідоцтва про народження остання має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку із чим відповідач дійшов висновку про неможливість зарахувати до стажу роботи позивача за вислугу років період її роботи з 06.10.1990 року по 30.04.1992 року через невиконанням останньою встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Судом встановлено, що позивач має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено відповідними свідоцтвами ( 17-18 ).

Згідно записів в трудовій книжці позивача у період з 06.10.1990 року по 11.02.1992 року, який не зарахований відповідачем до стажу роботи, ОСОБА_1 була надана відпустка по догляду за дитиною з 06.10.1990 року по 11.02.1992 року ( а.с. 8 ), що також підтверджується архівним витягом протоколу засідання правління колгоспу імені Синякова № 1 від 17.01.1991 року (а.с. 19), архівним витягом протоколу засідання правління колгоспу імені Синякова № 4 від 04.03.1992 року ( а.с. 20 )

За правилами ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII громадянам України гарантується право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Умови призначення пенсій за віком визначають, що право на пенсію за віком, зокрема, жінки мають після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років Згідно (ст. 12 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII).

Разом з цим, ст. 52 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII визначено перелік працівників, у яких право на пенсію виникає за вислугою років, до якого входять працівники освіти.

За правилами п. «е» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) працівники освіти мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 та Постанови КМУ від 14.06.2000 року за № 963 роботи на посадах вихователів, тощо в дошкільних навчальних закладах всіх типів дають право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, учителі, вихователі, тощо мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років, тому в силу вищенаведених норм законодавства позивач має право на зарахування цього стажу відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Встановивши протиправність відмови пенсійного органу у підтвердженні періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, про що цей орган прийняв незаконне рішення, для повного захисту прав та інтересів позивача суд, керуючись положеннями ст. 11 КАС України, має визнати рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та скасувати це рішення.

В судовому засіданні встановлено, що інші працівники цього самого закладу, а саме свідок ОСОБА_4, яка працювала вихователем в той самий період, що і позивач - з 24.08.1983 року по 14.08.1996 рік, також з 05.10.1993 по 14.08.1996 року перебувала у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною (а.с. 38-42) і цей період відповідачем було зараховано до спеціального стажу при призначенні пільгової пенсії на підставі трудової книжки, не зважаючи на ту обставину, що правлінням КСП «Прибужанівське» ( колишній колгосп ім.. Синякова з 1992 року), останній не зараховано до стажу період догляду за дитиною, як «поважну причину».

Головним управлінням пенсійного фонду України у Миколаївській області не надано доказів неможливості зарахування позивачу роботи в спірний період з 06.10.1990 року по 30.04.1992 року в колгоспі ім. Синякова, на посаді (вихователя дитячого садка), що дає їй право на зарахування до спеціального трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, суд знаходить позов доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 8 ,9, ч.2 ст.11, 69, 99, 100, 102, 104, ч.3 ст.105, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання рішення частково протиправним, його часткове скасування та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Миколаївській області за № 15/5 від 17.12.2015 року незаконним та скасувати в частині «відмови в зарахуванні до стажу роботи за вислугу років періоду роботи з 06.10.1990 року по 30.04.1992 року в зв'язку з невиконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві».

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до спеціального трудового стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи з 06.10.1990 року по 30.04.1992 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років працівнику освіти відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Висоцька Г.А.