Справа № 806/2359/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"24" березня 2016 р. Справа № 806/2359/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Капустинського М.М.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" лютого 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" звернулося до суду з вказаним позовом та просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області за №342 від 19.06.2015 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, за період з 01.07.2012 по 31.12.2013.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що період діяльності підприємства з 01.07.2012 по 31.12.2013 вже був предметом планової виїзної перевірки відповідно до акту від 17.06.2014 за №3825/06-25-22-01/33644213, а тому у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки, які передбачені п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України для проведення позапланової перевірки. Також, позивач посилався на те, що в оскаржуваному наказі відсутнє чітке визначення питань, що підлягають повторній перевірці, а також те, що перевіряючі під час проведення перевірки у 2014 року не допустили жодних порушень, а тому у відповідача не було жодних підстав для призначення службового розслідування відносно працівників, які проводили перевірку. Окрім того, позивач посилався на те, що наказ повинен бути виданий не Головним управлінням ДФС у Житомирській області, а Державною фіскальною службою України, як вищестоящим органом.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не узгоджуються з приписами п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Судом першої інстанції не повно та не всебічно досліджено доводи позивача щодо правових підстав для призначення службового розслідування, терміну проведення позапланової перевірки та особи, повноважної на видачу наказу про проведення позапланової перевірки.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2015 року в.о. начальника Головного управління ДФС у Житомирській області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20, п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), розпорядження Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 26.11.2014 №861-р (із змінами) та у зв"язку з проведенням службового розслідування відносно посадових осіб Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів згідно розпорядження Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів від 27.11.2014 №52-р. (зі змінами), видано наказ №342 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Торгова компанія Лідер-Продукт" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з 22.06.2015 тривалістю 5 робочих днів за період діяльності з 01.07.2012 по 31.12.2013 (а.с.78-79).

19.06.2015 за №№ 281, 282, 283 посадовим особам ГУ ДФС в Житомирській області, які ввійшли в робочу групу, видано направлення на перевірку.

22.06.2015 року посадовими особами контролюючого органу на підставі наказу та направлень, здійснено вихід за адресою фактичного здійснення господарської діяльності платника податків з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

У зв"язку з недопуском директором підприємства посадових осіб до перевірки, акт від 22.06.2015 р. №19/22-01 про недопуск посадових особами підприємства до проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2012 по 31.12.2013 р. та акт від 22.06.2015 р. №18/22-01 про відмову від підпису у направленнях на перевірку, отримання копії оскаржуваного наказу (а.с.80-82).

В послідуючому, позивач, вважаючи протиправним зазначений наказ, звернувся до суду та з у рахуванням уточнення позовних вимог просить його скасувати (а.с.19-23).

Суд першої інстанції перевіряючи дії відповідача щодо винесення оспорюваного наказу на відповідність його вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області при винесенні наказу про проведення позапланової перевірки № 342 від 19.06.2015 діяло правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Порядок проведення та перелік підстав для проведення перевірок визначені главою 8 Розділу ІІ Податкового кодексу України. Перелік обставин для проведення перевірок, визначені цим Кодексом, та не можуть підлягати розширеному тлумаченню.

Зокрема, пунктом 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно зі пп. 75.1.2 п. 75.1 вказаної статті ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

В свою чергу, порядок проведення документальних позапланових перевірок визначено у ст. 78 ПК України. При цьому у п. 78.1 цієї статті ПК України наведено вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки.

У пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України вказано, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Контролюючими органами вищого рівня, згідно зі п. 55.2 ст. 55 ПК України, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - для контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць; контролюючі органи в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональні територіальні органи - для державних податкових інспекцій, які їм підпорядковуються.

Враховуючи вищезазначене, висновки суду першої інстанції щодо правомірності призначення документальної позапланової перевірки платника податків за вказаний період узгоджуються з приписами податкового законодавства, оскільки контролюючим органом вищого рівня призначено службове розслідування щодо посадових осіб контролюючого органу, яка здійснювала перевірку платника.

Як встановлено судом, у червні 2014 року посадовими особами Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Лідер-Продукт" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013, про що складено акт № 3825/06-25-22-01/33644213 від 17.06.2014 року (а.с.24-58).

26 листопада 2014 року згідно з резолюцією до доповідної записки управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 14 листопада 2014 року №170/7/06-30-22-05, наявності недоліків та порушень при проведенні й оформленні планової документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" головою Комісії з реорганізації Головного управління Міндоходів у Житомирській області прийнято розпорядження № 861-р від 26 листопада 2014 року "Про проведення службового розслідування" (а.с. 83-90).

Згідно вказаного розпорядження з врахуванням внесених змін зобов'язано провести з 28 листопада 2014 року по 28 січня 2015 року службове розслідування стосовно посадових осіб ГУ Міндоходів, а саме: головних державних ревізорів-інспекторів відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів у Житомирській області Головко Т.Ф. та Адамовича Ю.Й., головних державних ревізорів-інспекторів відділу перевірок платників податків управління податкового та митного аудиту Житомирської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області Кайдановської В.М., Кобилинського В.М. , які проводили перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" (акт № 3825/06-25-22-01/33644213 від 17 червня 2014 року), відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 "Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно державних службовців".

На виконання вимог розпорядження ГУ Міндоходів у Житомирській області від 26.11.2014 № 861-р, Житомирською ОДПІ 27 листопада 2014 року винесено розпорядження № 52-р, яким зобов'язано комісію з проведення службового розслідування провести службове розслідування з 28.11.2014 по 23.01.2015 стосовно посадових осіб Житомирської ОДПІ, які проводили перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" у відповідності до вимог Постанови КМУ від 13.06.2000 № 950.

Отже, на час прийняття спірного наказу службове розслідування у відношення осіб, які проводили планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013 вже було розпочато, а тому посилання позивача на те, що вказаний наказ видано поза межами службового розслідування не заслуговує на увагу.

Суд першої інстанції обгрунтовано відхилив посилання позивача на те, що оскаржуваний наказ мав видаватися виключно Державною фіскальною службою України, як органом вищого рівня, а не ГУ ДФС в Житомирській області, оскільки первинна перевірка проводилася як працівниками Житомирської ОДПІ так і працівниками Головного управління ДФС в Житомирській області.

Згідно з п.п.1.2.1, 1.2.1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом Державної фіскальної служби України 31.07.2014 №22, рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби відповідно до пункту 77.4 статті 77, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 та пункту 80.2 статті 80 розділу II Кодексу із зазначенням суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, підстав для проведення перевірки, дати початку (крім фактичних перевірок) та тривалості перевірки тощо, яке з урахуванням вимог Кодексу оформлюється наказом: Територіальних органів державної фіскальної служби в областях, м. Києві, регіонального підрозділу Центрального офісу - для проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок платників податків із залученням працівників органів державної фіскальної служби відповідного регіону.

При цьому до проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок платників податків, що проводяться за рішенням керівника органу державної фіскальної служби, на обліку в якому перебувають такі платники податків, працівники органів державної фіскальної служби цього регіону можуть залучатися за письмовим дозволом (погодженням) керівника територіального органу державної фіскальної служби в областях, м. Києві.

З огляду на вищезазначене, є вірними висновки суду першої інстанції про те, що працівники органів державної фіскальної служби вищого рівня можуть залучатися до проведення перевірок, в тому числі і які проводяться фіскальними органами нижчого рівня та вданому випадку, головні державні ревізори Головного управління Міндоходів в Житомирській області (ГУДФС в Житомирській області) Головко Т.Ф. та Адамович Ю.Й., які були в складі перевіряючих при проведенні планової перевірки ТОВ "Торгова компанія Лідер-Продукт", діяли від імені Житомирської ОДПІ, а не від імені Головного управління ДФС в Житомирській області.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення службового розслідування, оскільки при проведенні перевірки в 2014 році перевіряючі діяли правомірно.

Згідно вимог п. 2 Порядку проведення службового розслідування стосовно державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 питання призначення службового розслідування відноситься до дискреційних повноважень посадової особи вищого рівня установи, де працює особа.

Згідно Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року № 1380/5, визначено, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

Такі норми права дають посадовій особі можливість вибирати між різними варіантами поведінку на свій розсуд, не встановлюючи, в яких випадках посадова особа зобов'язана вибрати той або інший варіант поведінки.

Також, правомірність видання вказаного розпорядження підтверджується ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2015 р., якою залишено в силі постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. у справі №806/2855/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Лідер продукт" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання незаконним та скасування розпорядження № 861-р від 26.11.2014 року, якою у задоволенні позову відмовлено. (а.с. 169-170).

Окрім того, під час розгляду справи встановлено та не заперечується представником відповідача, що підставою для видачі Головним управлінням ДФС у Житомирській області наказу № 342 від 19.06.2015 про проведення позапланової перевірки було призначення службового розслідування, а тому вказаний наказ мав бути реалізований виключно в межах службового розслідування.

Згідно з п. 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, який носить індивідуальний характер, а рішення, прийняте на підставі висновків акту службового розслідування, породжують виключно трудові відносини між особою і органом державної влади та не порушують права та інтереси позивача, не впливають на його фінансовий стан та не зобов'язують до вчинення будь-яких дій.

Також, на час розгляду справи судом першої інстанції, службове розслідування стосовно вищевказаних працівників Житомирської ОДПІ та Головного управління ДФС у Житомирській області є закінчене, що підтверджується актом ГУ ДФС у Житомирській області від 03.07.2015 №3/06-30-22-07(а.с.201), отже, оскаржуваний наказ реалізований і вичерпав свою дію.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" лютого 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: М.М. Капустинський

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" вул.Ватутіна,188,м.Житомир,10001

3- відповідачу Головне управління ДФС у Житомирській області вул.Войкова,7,м.Житомир,10003

- ,