Справа № 2а-7118/10/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2010 р. , 16 год. 30 хв. м. Львів № 2а-7118/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кравчука В.М.,

суддів Коморного О.І., Москаля Р.М.

за участю секретаря судового засідання Кукси В.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Державний орган влади КМУ нині під керівництвом Прем'єр міністра ОСОБА_3
про про визнання протиправними дій чи бездіяльності ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України з вимогою визнати неправомірними дії чи бездіяльність під час розгляду звернень.

Ухвалою суду від 03.08.2010 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, наведених в мотивувальній частині ухвали. В частині викладення позовних вимог у відповідності до ст. 105 КАС України та наведення обставин, які свідчать про порушення прав позивача з посиланням на конкретні докази, позивачем вимоги ухвали від 03.08.2010 року виконано. Заявою від 16.08.2010 р. позивач розяснив обставини і заявлені ним позовні вимоги, які полягають у визнанні неправомірними дій відповідача в питанні порушення норм ч.3 та 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» і бездіяльності в частині відсутності відповіді або реагування на повторні скарги. Обставинами, які свідчать про порушення є відсутність відповіді від Кабінету Міністрів України та відписка від Ощадного банку України не по суті скарг (а.с. 19-20).

Позовні вимоги мотивує тим, що йому, як спадкоємцю вкладника коштів, гарантовано Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян»збереження цих коштів, вкладених в Ощадбанк. На думку позивача, ці кошти зникли, а тому він звернувся до відповідних органів влади із скаргами, зверненнями вирішити питання збереження та індексації коштів. Покликається на те, що Кабінет Міністрів України і Державний ощадний банк України ухиляються від вирішення поставлених ним у скаргах питань, не надають відповідь по суті. Вважає, що такими діями та бездіяльністю Кабінету Міністрів України та Ощадбанку порушено його конституційні права як громадянина України та права гарантовані Законом України «Про звернення громадян».

У розясненнях до позовної заяви від 18.07.2010 р., 08.09.2010 р. (а.с. 29-31) позивач просить визнати неправомірними дії Кабінету Міністрів України, який не надав відповіді на скарги від 14.04.2010 р., 19.05.2010 р. Надана, як вважає позивач, лише відписка п. Подрєзова С.О. від 27.04.2010 р. та п. Романенка Л.М. від 19.05.2010 р., а на скаргу 07.06.2010 р., 02.09.2010 р. ніхто відповіді не надав.

У клопотаннях до позовної заяви (а.с. 26-28) позивач скаржиться на невиконання відповідачем обовязків, покладених на нього Конституцією України та законами України, що призвело до порушення його прав. Вважає, що єдиним реальним шляхом усунення порушень прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 є визнання неправомірними дій та бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо ненадання відповіді по суті скарг позивача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача подав письмові заперечення по суті заявлених вимог, а в судовому засіданні позов заперечив. Покликається на те, що питання, які були порушені в скарзі ОСОБА_1 не належать до компетенції Кабінету Міністрів України, а тому звернення було передано на розгляд та виконання ВАТ «Державний ощадний банк України», який листом від 27.05.2010 р. надав відповідь за результатами розгляду скарги. Щодо розгляду наступних скарг ОСОБА_1, що направлялись на адресу Премєр-міністра ОСОБА_3, то відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Вважає, що ВАТ «Державний ощадний банк України»надав листом від 27.05.2010 р. вичерпну відповідь на звернення позивача, а тому повторний розгляд скарг щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України є безпідставним. Крім того, зазначив, що у своїй роботі при розгляді скарг, звернень позивача діяв відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 р. № 950 «Про затвердження Регламенту Кабінету Міністрів України», згідно якого, якщо вирішення питання, порушеного у зверненні не належить до повноважень Премєр-міністра, Першого віце-премєр-міністра, віце-премєр-міністра, ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України надсилає звернення протягом 5 днів за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється авторові. Вважає позов безпідставним і просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно з останнім записом в ощадній книжці № 1192 на рахунку ОСОБА_5, яка є матірю позивача ОСОБА_1, знаходилось 31 471 крб. (а.с. 9). Дата вчинення останнього запису не зазначена. Водночас, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 Генеральна прокуратура України встановила, що на рахунку ОСОБА_5 № 04305/015784 станом на 01.01.1994р. обліковувалось 31,4 тис. крб., з яких 25 тис. крб.. становили відсотки та компенсація, нараховані на депозит після 02.01.1992 р. (лист від 13.07.2010р. № 05/2/1-7011-01 а.с. 10)

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом ОСОБА_1 є спадкоємцем грошових вкладів з відповідними процентами, що знаходяться в Ощадному банку м. Львова № 6318/019 на рахунках № 1192 і 04305, які належать померлій ОСОБА_5 на підставі ощадних книжок (а.с. 11).

14 квітня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Премєр-міністра України ОСОБА_3 зі скаргою по факту порушення Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян», яким гарантовано збереження коштів вкладених в Ощадбанку станом на 01.10.1996 р. (а.с. 33). У скарзі ОСОБА_1 просить Премєр-міністра України ОСОБА_3 «розібратись і надати відповідь, як можна відновити існуючий станом на 1993 р. вклад коштів в сумі 31 471 крб., який владою працівників Ощадбанку під час заміни Ощадної книжки, без пояснень зменшено до суми 6 313 грн.»Просить відповідь надати по суті.

Скаргу від 14.04.2010 р. Кабінет Міністрів України отримав 20.04.2010р. Відділ розгляду звернень громадян ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України повідомив ОСОБА_1 про те, що його лист надіслано ВАТ «Державний ощадний банк України»за № 41-К-019886/14 відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»(а.с. 34).

Листом від 27.04.2010 р. № 34/2-1/К-453з/764с за підписом заступника голови правління ОСОБА_6 ВАТ «Державний ощадний банк України»(надалі - ВАТ «Ощадбанк) надіслало звернення ОСОБА_1, яке надійшло з секретаріату Кабінету Міністрів України, для розгляду та надання відповіді начальнику Львівського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», про що повідомлено також і заявника (а.с. 35).

Отримавши з ВАТ «Ощадбанк»скаргу ОСОБА_1І, Львівське обласне управління ВАТ «Ощадбанк»листом від 17 травня 2010 року надало відповідь скаржнику. З відповіді вбачається, що за рахунком № 04305/015784, на якому станом на 01.01.1992 р. залишок коштів склав 6106,42 крб. і був проіндексований. Зазначений рахунок був закритий ОСОБА_1 25.04.2003р. Одночасно на його імя відкрито компенсаційний рахунок КВ № 23668 із залишком 6313,30 грн., які були на рахунку № 04305/015784 на час його закриття. Щодо рахунку № 1192, то йому присвоєно номер 40750. Залишок коштів станом на 01.01.1992р. склав 362 крб. і був проіндексований. На суму компенсації у розмірі 380,10 грн. на імя ОСОБА_5І, відкрито компенсаційний вклад КВ № 13696. В подальшому 20.05.1998 р. кошти за цим рахунком успадкував ОСОБА_1

Зазначена відповідь ОСОБА_1 не задовольнила, оскільки у ній немає відповіді на його запитання про те, як можна відновити існуючий станом на 1993 р. вклад коштів в сумі 31 471 крб.

19 травня 2010 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Премєр-міністра України ОСОБА_3 із повторною скаргою за фактом, наведеним у скарзі від 14.04.2010 р. Крім того повідомив, що вважає незаконним передачу скарги ВАТ «Ощадбанк»та Львівському відділенню. Зазначає, що йому не надано чіткої та зрозумілої відповіді щодо фактів, наведених у скарзі від 14.04.2010 р. Просить надати чітку відповідь і достовірну інформацію по суті саме індексації коштів після 02.01.1992 р. (а.с. 32).

Скаргу від 19.05.2010 р. відповідачем отримано і надіслано до ВАТ «Ощадбанк».

Листом ВАТ «Ощадбанк» від 27.05.2010 р. за підписом ОСОБА_7 - начальника управління з обслуговування компенсаційних виплат по заощадженнях, ОСОБА_1 повідомлено, що скаргу, яка надійшла з секретаріату Кабінету Міністрів України розглянуто, а за дорученням надана відповідь від 17.05.2010 р. Львівським обласним управлінням ВАТ «Ощадбанк». Крім того, повідомило, що відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону, компенсації підлягають грошові заощадження громадян, поміщені в установи Ощадбанку України протягом 1992-1994 р.р. і які знаходились на рахунках Ощадбанку України не менше одного повного календарного року в період 1992-1995 р.р. (а.с. 8)

У листі від 27.05.2010р. немає відповіді на запитання ОСОБА_1 про те, як можна відновити існуючий станом на 1993 р. вклад коштів в сумі 31 471 крб.

07 червня 2010 року ОСОБА_1 звернувся з повторною третьою скаргою до поданих раніше скарг від 14.04.2010 р. та 19.05.2010 р. до Премєр-міністра України ОСОБА_3 щодо шахрайства в діях керівників Ощадбанку, які неправомірно закривали рахунки з коштами, вкладеними після 02.01.1992р. Втретє просить вирішити питання індексації - збереження та внесення в нову ощадну книжку всіх коштів, які його сімя накопичувала багато років (а.с. 6)

Скаргу від 07.06.2010 р. відповідач отримав, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с. 7)

Листом від 31 серпня 2010 року № 11-06/3596 Львівське обласне управління ВАТ «Ощадбанк»повідомило ОСОБА_1, що станом на 01.01.1994р. залишок по вкладу № 015784 становив 31471,82 укр. крб., тобто суму, яку ОСОБА_1І, вимагає проіндексувати. Але з цієї суми 6102,42 крб. (залишок станом на 02.01.1992р.) вже проіндексовано, різниця становить 25365,42 укр. крб. Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України від 21.11.1996р. «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України»компенсації підлягають також грошові заощадження громадян, поміщені в установи Ощадбанку України протягом 1992-1994 років і які знаходилися на вкладних рахунках Ощадбанку України не менше повного календарного року в період 1992-1995 років У звязку із тим, що порядок, джерела, розмір компенсації цих вкладів та строки її виплати законодавством не врегульовано, банк не може вирішити питання компенсації на суму 25365,42 укр. крб. (а.с. 38).

ОСОБА_1 пояснив Суду, що ця відповідь теж не по суті його скарги, оскільки він просив не про компенсацію, а лише про індексацію належної йому суми вкладу шляхом видачі йому нової ощадної книжки, де було б зазначено вклад з урахуванням 25365,42 укр. крб. На його думку, належним вирішенням його скарг мала б бути вказівка чи розпорядження Кабінету Міністрів України Ощадному банку України видати ОСОБА_1 ощадну книжку з повною проіндексованою сумою вкладу.

02 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Премєр-міністра України ОСОБА_3 з повторною (четвертою) скаргою до поданих раніше скарг (14.04.2010 р., 19.05.2010 р., 07.06.2010 р.) на факти порушення Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян». З тексту скарги вбачається, що ОСОБА_1 «вчетверте просить Премєр-міністра України розібратись по суті, припинити перешкоди зі сторони Кабінету Міністрів України та підлеглому йому Ощадбанку в порядку норм ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»вирішити законне право на спадщину за законом. Зазначає, що на подані три скарги не отримав відповіді»(а.с. 37).

Скаргу від 02.09.2010р. відповідач отримав 09.09.2010 р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с. 39). Відділ розгляду звернень громадян ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України супровідним листом повідомив ОСОБА_1 про те, що його лист надіслано Міністерству фінансів України 09 вересня 2010 р. за № 41-К-043123/13 відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян»(а.с. 63). На час розгляду справи позивачеві не відомі результати розгляду цієї скарги.

Оцінюючи встановлені обставини та доводи сторін, висловлені в ході судового слідства та судових дебатів, Суд дійшов висновку про безпідставність позову з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до параграфу 173 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 р. № 950 звернення громадян, адресовані Кабінетові Міністрів, Прем'єр-міністрові, Першому віце-прем'єр-міністрові, віце-прем'єр-міністрам, розглядаються відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та в порядку, встановленому цим Регламентом.

ОСОБА_4 Кабінету Міністрів опрацьовує звернення громадян та готує пропозиції для розгляду Прем'єр-міністром, Першим віце-прем'єр-міністром, Віце-прем'єр-міністром відповідно до їх компетенції для прийняття рішення щодо порушеного питання. Відповіді за результатами розгляду звернень громадян надають відповідно до їх компетенції Прем'єр-міністр, Перший віце-прем'єр-міністр, віце-прем'єр-міністри, Міністр Кабінету Міністрів та його заступники, керівники органів виконавчої влади, посадові особи, спеціально уповноважені виконувати таку роботу. Якщо вирішення питання, порушеного у зверненні, не належить до повноважень Прем'єр-міністра, Першого віце-прем'єр-міністра, віце-прем'єр-міністрів, ОСОБА_4 Кабінету Міністрів надсилає звернення протягом п'яти днів за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється авторові.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до його повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Підставою усіх скарг ОСОБА_1, які досліджувалися судом, є неправильні, на його думку, дії Ощадбанку під час врахування індексації частини вкладу у розмірі 25365,42 укр. крб.. Розгляд та вирішення цієї скарги потребує аналізу інформації, що стосується вкладних рахунків ОСОБА_1, яка відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»є банківською таємницею. Порядок розкриття банківської таємниці врегульовано у ст. 62 цього Закону. Кабінет Міністрів України не зазначений серед органів, яким може бути розкрито банківську таємницю.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність»органам державної влади забороняється будь-яким чином впливати на керівництво чи працівників банків у ході виконання ними службових обов'язків або втручатись у діяльність банку, за винятком випадків, передбачених законом.

У ст. 7 цього Закону зазначено, що Кабінет Міністрів України здійснює управління державним банком у випадках, встановлених цим Законом, іншими законами і статутом державного банку. Проте, Кабінет Міністрів України не має повноважень на одержання інформації, що містить банківську таємницю, або повноважень давати вказівки та розпорядження щодо видачі ощадних книжок конкретним вкладникам.

З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку, що питання, порушені у скаргах ОСОБА_1, не належать до повноважень Кабінету Міністрів України. Тому на виконання вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»Кабінет Міністрів України зобовязаний був надіслати скарги за належністю. З урахуванням характеру порушених скаржником питань, повноважним органом, який може розглянути та вирішити їх по суті, є ВАТ «Ощадбанк»і саме на розгляд цього органу були передані скарги позивача. Суд вважає такі дії Кабінету Міністрів України правомірними.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 21.11.1996р. «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України»установи Ощадного банку України на підставі цього Закону протягом грудня 1996 року - березня 1997 року проводять одноразову індексацію вкладів громадян. На проіндексовані суми, що знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадного банку України, вкладнику видається ощадна книжка.

Оцінюючи листи Ощадбанку від 17.05.2010р., 27.05.2010р. та 31.08.2010р. за змістом, Суд погоджується з доводами позивача, що по суті питань, зазначених у скаргах від 14.04.2010р., 19.05.2010р., 07.06.2010 р. тобто щодо причини не індексації частини вкладу у розмірі 25365,42 укр. крб., відповіді не надано. Проте, відповідальність за неналежний зміст відповідей Ощадбанку не може бути покладена на Кабінет Міністрів України, оскільки його участь у розгляді скарг ОСОБА_1 завершилась пересиланням їх за належністю.

Перевіряючи дотримання відповідачем вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, Суд дійшов висновку, що дії Кабінету Міністрів України щодо розгляду скарг від 14.04.2010 р., 19.05.2010 р., 07.06.2010 р., 02.09.2010 р. були вчинені в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Позивач не довів, що його права чи інтереси порушені діями чи бездіяльністю Кабінету Міністрів України, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України не передбачено відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у задоволенні позову. Тому судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 30 жовтня 2010 року.

Суддя Кравчук В.М.