Справа № 825/188/16
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/188/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Роговець М.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Труби А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.10.2015 № (форма «Р») на суму 835621,25 грн. в тому числі основного платежу 668497 грн. штрафні санкції - 167124,25 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено не обґрунтовано, без врахування всіх обставин та документів справи.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В період з 25.09.2015 по 28.09.2015 проводилась позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.07.2015 на підставі заяви написаної на ім'я начальника Ніжинської ОДПІ.

За результатами даної перевірки складено Акт №1304/17- від 28.09.2015.

Перевірка проводилась головним державним ревізором - інспектором управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Чернігівській області Оводовською Юлією Олександрівною, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Ніжинської ОДПІ Антоненко Тетяною Анатоліївною які пред'явили службові посвідчення Міністерства доходів і зборів України.

В ході перевірки встановлено порушено пункт. 187.1 статті 187, пункт 198.3 статті 198 та пункт 200.1 статті 200 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 з внесеними змінами та доповненнями, а саме ФОП ОСОБА_1 занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 668497 грн., в тому числі за лютий 2015р. - 81703 грн., за березень 2015р. - 109234 грн., за квітень 2015р. - 116015 грн., за травень 2015р. - 123096 грн., за червень 2015р. - 116595 грн., за липень 2015р. - 121854 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 167124,25 грн. та нарахована пеня 79788,87 грн.

На підставі акту перевірки Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 року № (форма «Р») про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 668497 грн. за основним платежем та 167124,25 грн. за штрафними санкціями.

Згідно приписів ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спрямованість спірних правочинів на реальне настання правових наслідків підтверджується доданими під час перевірки: договорами з контрагентами, видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями.

Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку.

Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на його контрагентів.

Із аналізу положень підпункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України випливає, що підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, яка видається платником податку, що поставляє товари (роботи, послуги), на підтвердження здійснення такої поставки. Тобто законодавець пов'язує виникнення у платника ПДВ права на включення сплачених ним сум податку до податкового кредиту із фактичним виконанням товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до частини 1 статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.1.,2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо ;. це неможливо, безпосередньо після її завершення. Дотримання наведених вимог дає можливість підтвердити виконання договору та, відповідно, реальність здійснюваних операцій.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; і

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Працівниками податкової поліції, в рамках порушеного кримінального провадження за фактом ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_1 №0000044, було проведено обшук і вилучення всіх первинних бухгалтерських документів по взаємовідносинам з ТОВ «Ніжинський хліб»: договір купівлі продажу, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення.

На запит суду, податковою поліцією вказані документи представлені не були.

Розслідування кримінальної справи, на цей час, не закінчено.

Предметом перевірки фізичної особи-підприємця з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за певний період можуть бути виключно документи, що відображають господарську діяльність, як то: до договори купівлі-продажу; товаротранспортні накладні; акти прийому-передачі товаро-матеріальних цінностей; платіжні доручення та інші документи, якими фіксується факти передачі товарів, надання послуг та рух грошових коштів.

З наданих суду доказів вбачається, що висновок про порушення позивачкою пункту 187.1 статті 187, пункту 198.3 статті 198 та пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 з внесеними змінами та доповненнями, ґрунтується на її письмових показаннях, поданих в ході проведення розслідування кримінальної справи.

В судовому засіданні позивачка заявила, що свої показання, надані нею в ході розслідування кримінальної справи, вона спростувала.

Оцінивши представлені суду докази, суд, дійшов висновку, що відповідачем не доведений факт порушення позивачкою п. 187.1 ст. 187, п. 198.3 ст. 198 та п. 200.1 с. 200 Податкового кодексу України №2755- VІ від 02.12.2010 з внесеними змінами та доповненнями у період з 01.01.2015 по 31.07.2015.

За таких підстав податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 року № (форма «Р») винесене протиправно та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Керуючись ст., ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.10.2015 № (форма «Р») на суму 835621,25 грн. в тому числі основного платежу 668497 грн. штрафні санкції - 167124,25 грн.

Стягнути з Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в сумі 6890 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот