Справа № 335/7721/15-а
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7721/15-а 2-а/335/4/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Рибалко Н.І., при секретареві Мереуці М.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання здійснити призначення та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог від 04.02.2016 року просив визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 29.07.2015 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 08.07.2013 року та провести відповідні виплати. В позові послався на те, що він працював на посадах, що відноситься до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах - п. 27а (монтажники з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій) згідно ч.2 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», має більше 12 років 6 місяців спеціального стажу. 08 липня 2013 року, він звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Листом від 06 серпня 2013 року йому було відмовлено в призначенні пенсії. Ним були оскаржені дії відповідача до суду. Після винесення 19.03.2015 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом постанови, він 15.04.2015 року знову звернувся з заявою про підтвердження стажу роботи та призначення пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, але листом від 29 липня 2015 року його було повідомлено про те, що 17.07.2015 року йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Розгляд справи судом здійснювався на підставі ч.4 ст.122 КАС України, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 08.07.2013р. та провести відповідні виплати.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року частково задоволено апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя скасовано у зв'язку з тим, що питання про призначення пенсії Управлінням не розглядалось, та прийнято нову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя неправомірними, зобов'язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2013 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

ОСОБА_1 15.04.2015 року повторно звернувся з заявою про підтвердження стажу роботи та призначенням пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, листом від 29 липня 2015 року його було повідомлено про те, що 17.07.2015 року йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, а тому йому необхідно звернутись до управління для отримання документів.

Листом від 29.07.2015 року управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя позивача повідомило про те, що зараховує стаж роботи за спеціальністю з 09.10.1980 року по 05.05.1986 року, що складає 5 років 6 місяців 26 днів, тому підстави для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні та рекомендовано звернутись до Пенсійного фонду України або до суду.

Судом встановлено що ОСОБА_1 з 08 червня 1978 року відповідно до наказу № 374р від 8.06.1978 р. працював монтажником конструкцій 3-го розряду по монтажу металевих та залізобетонних конструкцій монтажного управління «Південенергомонтаж» та відряджений до Прип'ятьської монтажної ділянки, що підтверджується записами в трудовій книжці. 26.04.1979 р. згідно до наказу № 147-К від 03.04.79 р. йому присвоєно 4 розряд монтажника металевих і залізобетонних конструкцій. 21.05.1979 р. звільнений за власним бажанням. Згідно довідки Приватного акціонерного товариства «Укренергомонтажж» № 03-342 від 09.07.2013, документи, які підтверджують факт роботи позивача в даний період на Прип'ятському монтажному управлінні «Південенергомонтаж» відсутні.

Надалі, згідно записів у трудовій книжці, 29 червня 1979 року позивача наказом № 234-К від 29.06.1979 р. зараховано монтажником стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду на Кузнецовську монтажну ділянку монтажного управління «Південенергомонтаж», 08.10.1980 року відряджений в розпорядження Енергодарського монтажного управління «ПЕМ», 09 жовтня 1980 року зараховано монтажником стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду, 07 червня 1985 року присвоєно 5 розряд, звільнено 05 травня 1986 року за власним бажанням.

14 травня 1986 року прийнятий монтажником стальних та залізобетонних конструкцій 5 розряду в СУ-2 Нижньовартовської ГРЕС, 31.03.1989 року звільнений в порядку переводу в СУ Запорізької АЕС,01 квітня 1989 року прийнятий на роботу МУ «Проммонтаж», 17.10.1989 року звільнений за переводом в СУ-2 Нижньовартовської ГРЕС.

01.11.1989 року прийнятий в СУ-2 Управління будівництва Нижньовартовської ГРЕС монтажником п"ятого розряду по вахтовому методу, 03.01.1990 року звільнений за власним бажанням.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на дату звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії (ІНФОРМАЦІЯ_2) досяг 56-річного віку, має загальний трудовий (страховий) стаж більше 28 років, з яких 11 років 3 міс. 22 дні ( з 08.06.1978 року по 21.05.1979 року, з 29.06.1979 року по 05.05.1986 року, з 14.05.1986 року по 17.10.1989 року) становить стаж роботи за Списком № 2, затвердженими Постановою РМ СРСР від 22.08.1956 року № 1173, на підставі яких передбачена робота монтажником стальних та залізобетонних конструкцій, яка дає право на державну пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст.100 ЗУ 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах, зокрема, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. З Порядку застосування Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні наперіод роботи особи.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

У відповідності з абзацом 1 пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Отже, уточнюючі довідки мають прийматися як підтвердження спеціального трудового стажу лише за відсутності таких записів у трудовій книжці.

Як слідує із рішення пенсійного органу, оформленого листом та відповідним повідомленням, УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відмовило позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 вказаних вище періодів, з причин відсутності у позивача уточнюючих довідок про пільговий характер роботи від підприємств.

На думку суду, відмова відповідача в зарахуванні позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи монтажником стальних та залізобетонних конструкцій з 08.06.1978 року по 21.05.1979 року, з 29.06.1979 року по 09.10.1980 р.р., з 14.05.1986 року по 17.10.1989 року (період без атестації робочих місць) через відсутність уточнюючої довідки є протиправною, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту б) ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах, мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 57 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка встановлює порядок підтвердження стажу роботи, основним документом, що підтверджує даний стаж, є трудова книжка. Збирання або подання інших документів для підтвердження стажу роботи законом не передбачені. Зазначеній нормі відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ «Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» від 12.08.1993 року № 637.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Мінюсті України 17 серпня 1993 року за № 110, до трудової книжки працівника вносяться: відомості про працівника; прізвище, ім'я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення, про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення, відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

При визначенні права на пільгову пенсію за періоди роботи до 01.01.1992 року застосовуються Списки № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

Дані періоди роботи, крім запису в трудовій книжці підтверджується довідками та архівними довідками від 12.11.2013 виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 12.11.2013 року № 04/46-32/461, згідно якої ОСОБА_1 за час роботи в Кузнецовському монтажному управлінні «Південенергомонтаж» з 28.06.1979 по 10.10.1980 на іншу роботу не переводився, з неповним робочим днем не працював, відпустку без збереження заробітної плати не отримував, згідно архівної довідки від 09.10.2012 року № 132, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 28.06.1979 р., наказом від 10.10.1980 відряджений в розпорядження Енергодарської монтажної дільниці терміном на один рік з 08.10.1980 р., отримував заробітну плату з жовтня 1979 р. по жовтень 1980 р.. Підстава видача довідки: фонд № 23 Кузнецовського будівельно-монтажного управління «Південенергомонтаж», опис № 1-ОС, накази з особового складу, особові рахунки, копією особової карточки, наказом по Кузнецовській монтажній дільниці від 27 червня 1979 року (п.5 ) про прийняття на роботу ОСОБА_1, наказом від 10 жовтня 1980 року (п.5) про відрядження ОСОБА_1 в розпорядження Енергодарської монтажної ділянки строком на один рік з 8 жовтня 1980 року. Згідно довідки Державної реєстраційної служби України15.06.2010 року винесено рішення про визнання юридичної особи ВАТ Кузнецовське будівельно-монтажне управління «Південенргомонтаж» банкрутом та розпочату ліквідаційну процедуру. Також підтверджується і архівними довідками архівного відділу Енергодарської міської ради від 31.07.2012 № 04-01/М-445/2, копією особової карточки, архівною довідкою із зазначенням розміру заробітної плати від 31.07.2012 № 04-01/М-445/1, архівною довідкою від 31.07.2012 № 04-01/М-445/3 про прийняття з 10 квітня 1989 року на роботу та звільнення з роботи за переведенням до СУ-2 Нижньовартовської ГРЕС з 17 жовтня 1989 року, архівними довідками про перейменування та визначення правонаступника ДП «Південренргомонтаж», архівними довідками Архівного відділу адміністрації Нижньовартовського відділу Ханти-Мансійнського автономного округу-Югра про ліквідацію підприємства, прийняття на роботу, присвоєння розряду, звільнення з роботи, копіями наказу, особових карток, довідкою про підтвердження заробітної плати за період з 1986 року по грудень 1989 року.

Відповідачем не надано доказів, що позивач працював не повний робочий день, а тому припущення пенсійного органу щодо неповного робочого дня не можуть бути покладені в основу для відмови позивачу у праві на пільгову пенсію.

В силу ст.71 КАС України на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок доказування правомірності свого рішення, тому саме відповідач повинен довести, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах є правомірним.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність у позивача необхідного пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, а саме 11 років 03 міс.22 дня, та неправомірність відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, так як наявність обумовленого пільгового стажу дійсно дає йому право на призначення пенсії, що узгоджується зі змістом приведених норм та підтверджується матеріалами справи.

Керуючись статтями 11,17, 71, 86, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про відмову ОСОБА_1 в призначенні з 08 липня 2013 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити з 08.07.2013 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, та провести відповідні виплати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя Н.І.Рибалко