Справа № 466/6388/14а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 876/8904/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Богдан А.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лейбенка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 19 червня 2015 року в адміністративній справі № 466/6388/14-а за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із вказаним позовом та просив визнати незаконною і скасувати постанову Львівської митниці Міндоходів (яку в ході судового розгляду було замінено на правонаступника - Львівську митницю ДФС) у справі про порушення митних правил № 1452/20909/14 від 25 липня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (надалі - МК України) і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн, та закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що факт вчинення правопорушення не підтверджений належними доказами. Крім того, митним органом було порушено порядок розгляду справи про порушення митних правил, у якій було прийнято оскаржувану постанову.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 19 червня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Львівська митниця ДФС, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як видно із протоколу про порушення митних правил № 1452/20909/14 від 23 червня 2014 року, складеного старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Міндоходів, 23.06.2014 року близько 19 години 45 хвилин громадянин України ОСОБА_4 як водій на автомобілі марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_3 слідував в Україну з Республіки Польща через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці Міндоходів, по смузі руху «зелений коридор».

Під час перевірки документів встановлено, що 12.04.2014 року ОСОБА_4 ввіз на митну територію України в режимі «транзит» транспортний засіб за реєстраційним номером НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів.

Станом на 23.06.2014 року цей транспортний засіб знаходиться на митній території України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки автомобіля за реєстраційним номером НОМЕР_2 більше ніж на десять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України.

Розглянувши вказаний протокол та інші матеріали справи про порушення митних правил, в.о. начальника Львівської митниці Міндоходів дійшов висновку, що громадянин України ОСОБА_4 перевищив більше ніж на десять діб встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, у зв'язку з чим 25 липня 2014 року виніс постанову у справі про порушення митних правил № 1452/20909/14, якою визнав громадянина України ОСОБА_4 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, і наклав на гр.ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що автомобіль позивача перетнув митний кордон України в режимі тимчасового ввезення як автомобіль комерційного призначення, доказом чого, крім пояснення позивача, є проходження ним митного огляду по каналу «червоний коридор», тому в діях позивача відсутній склад порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 МК України встановлено вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 95 визначено, що для автомобільного транспорту встановлюються такі строки транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 102 МК України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Як видно із матеріалів справи, зокрема, витягу з ПІК «Інспектор-2006» (т.1 а.с.75 - 76, т.2 а.с.47) 12 квітня 2014 року позивач ввіз на митну територію України в режимі «транзит» іноземний транспортний засіб марки «Аudi А6» за реєстраційним номером НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів; мета - особисте користування; режим - транзит.

Станом на 23.06.2014 року цей транспортний засіб за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим цей автомобіль не поміщався, тобто було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки автомобіля.

Частиною третьою статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів; такі порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінюючи досліджені у справі докази, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, щодо перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів у виді автомобіля особистого користування, який перебував під митним контролем, до митного органу призначення, тобто оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 1452/20909/14 від 25 липня 2014 року прийнята посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Суд вважає безпідставними покликання позивача на те, що вказаний автомобіль є транспортним засобом комерційного призначення, оскільки жодних документів, які підтверджували б комерційне використання автомобіля (зокрема, платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів) позивачем ні під час митного контролю, ні в суді надано не було, як і того, що до вказаного автомобіля було застосовано митний режим «тимчасове ввезення».

Крім того, відсутність картки відмови в митному оформленні пропуску 12.04.2014 року в режимі тимчасового ввезення по каналу «червоний коридор» транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 як транспортного засобу комерційного призначення не підтверджує обрання декларантом митного режиму тимчасового ввезення, оскільки митний режим - це сукупність положень, які визначають статус товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон для митних цілей, а митний контроль пов'язаний із митним оформленням, як виконанням митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Також колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача на те, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови, в частині призначення транспортного засобу - особисте користування, суперечить її резолютивній частині, де вказано про комерційне призначення транспортного засобу.

Відповідно до визначення, наведеного в пункті 57 частини першої статті 4 МК України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Із аналізу вказаної норми та пунктів 59, 60 частини першої статті 4 МК України, якими надано визначення транспортних засобів комерційного призначення та транспортних засобів особистого користування, можна дійти висновку, що транспортні засоби особистого користування, якими громадяни користуються для власних потреб, є товарами і, як видно із матеріалів справи, позивача притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, а не транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 19 червня 2015 року в адміністративній справі № 466/6388/14-а скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

О.М.Довгополов

Постанова складена у повному обсязі 21 березня 2016 року.