Справа № 825/78/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Київ К/800/38275/13

К/800/37997/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області та Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому, після уточнення позовних вимог, просила: визнати незаконним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 5 грудня 2012 року № 224 о/с про її звільнення; зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області поновити її з 5 грудня 2012 року в званні майора міліції та на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Деснянського відділу міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області; зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити їй заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2013 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 5 грудня 2012 року № 224 о/с незаконним. Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області поновити на роботі ОСОБА_4 Зобов'язано Чернігівський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області нарахувати та сплатити позивачеві заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

У касаційних скаргах Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області та Чернігівський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просять Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року та залишити в силі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2013 року.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини,

що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 18 квітня 1996 року, остання посада - дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Деснянського відділу міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 вересня 2012 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 22 листопада 2012 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та частиною 1 статті 6 Закону України від 7 квітня 2011 року № 3206-VI «Про засади запобігання і протидії корупції», призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області 5 грудня 2012 року, на підставі постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 22 листопада 2012 року, видано наказ № 224 о/с «По особовому складу», яким майора міліції ОСОБА_4, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Деснянського відділу міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, з 5 грудня 2012 року звільнено в запас Збройних Сил України за підпунктом «й» пункту 64 (у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, оскільки відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про задоволення позовних вимог, апеляційний суд дійшов висновку про неправомірність звільнення Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області позивача.

У частині 1 статті 18 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» закріплено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно із підпунктом «й» пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Відповідно до пункту 67 Положення № 114 особи рядового або начальницького складу, засуджені за вчинення злочину або притягнуті до адміністративної відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, підлягають звільненню із служби в органах внутрішніх справ у триденний строк з дня отримання органом внутрішніх справ копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже особи, яких притягнуто, зокрема, до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, підлягають безумовному звільненню зі служби в органах внутрішніх справ у триденний строк з дня отримання органом внутрішніх справ копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Проте, пунктом 17 Положення № 114 встановлено, що вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством.

Згідно із частиною 3 статті 184 Кодексу законів про працю України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина 6 статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Як встановлено судами, на час звільнення оспорюваним наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 5 грудня 2012 року № 224 о/с ОСОБА_4 зі служби в запас, вона перебувала у стані вагітності, знаходилась на стаціонарному лікуванні у Пологовому будинку Чернігівської міської ради.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що позивач в силу положень частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України 5 грудня 2012 року не могла бути звільнена.

Відповідач помилково виходив з того, що вимоги частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України на ОСОБА_4 не розповсюджуються.

За таких обставин, суд касаційної інстанції погоджується із висновком апеляційного суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи, викладені у касаційних скаргах, не спростовують встановлених обставин справи та рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

У відповідності до частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалу судді Вищого адміністративного суду України від 5 вересня 2013 року в частині зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року в частині стягнення з Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу поза межами місячного строку платежу - вважати такою, що втратила чинність.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області та Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.