Справа № 807/2151/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Справа № 876/12256/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Богдан А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року про закриття провадження у адміністративній справі №807/2151/15 за позовом Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Ярош С.І. про визнання незаконною бездіяльності та скасування незаконного рішення,-

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2015 року позивач - Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області звернулася в суд з позовом до відповідачів - Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Ярош С.І. в якому просила призупинити дію постанови старшого державного виконавця Яроша С.І. від 25 серпня 2015 року по виконавчому провадженню №47414116 про накладання штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 680 грн. та постанови старшого державного виконавця Яроша С.І. від 01 вересня 2015 року по виконавчому провадженню №47414116 про накладання штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 1360 грн. Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Яроша С.І. щодо вжиття всіх заходів по організації виконання рішення суду. Визнати постанову старшого державного виконавця Яроша С.І. від 25 серпня 2015 року по виконавчому провадженню №47414116 про накладання штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 680 грн. незаконною та скасувати її. Визнати постанову старшого державного виконавця Яроша С.І. від 01 вересня 2015 року по виконавчому провадженню №47414116 про накладання штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 1360 грн. незаконною та скасувати її.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року провадження в адміністративній справі за позовною заявою Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Ярош С.І. про визнання незаконною бездіяльності та скасування незаконного рішення - закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що судом проігноровано та не взято до уваги, що в п.7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» чітко зазначено , що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій. За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 03.04.2015 року в цивільній справі №308/8331/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу, поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника адміністративно-господарського відділу Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області з 30 травня 2014 року.

У зв'язку із набранням вказаним судовим рішенням законної сили, Апеляційним судом Закарпатської області 20.04.2015 р. видано виконавчий лист.

Позивач є стороною виконавчого провадження, а саме: боржником.

На підставі виданого виконавчого листа, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 30.04.2015 р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47414116.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» видно, що предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства можуть бути рішення (правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність державної виконавчої служби, що стосуються прав, свобод чи інтересів учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, крім тих, відносно яких законом установлено інший порядок їх судового оскарження.

Інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами господарського та цивільного судочинства, визначено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України та розділом VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а тому такі спори не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 р. № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження рішень, дії чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень та ухвал у цивільних справах.

Взявши до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні відносини між позивачем та відповідачами виникли у зв'язку з виконанням виконавчого листа Апеляційного суду Закарпатської області, що виданий на виконання рішення, яке було прийняте у цивільній справі №308/8331/14-ц, суд приходить до висновку, що такий позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

До цивільної юрисдикції належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, ухвалених загальними судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року про закриття провадження у адміністративній справі №807/2151/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 22 березня 2016 року.