Справа № 824/1936/15-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ К/800/2653/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Донця О.Є., Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу головного управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року

у справі № 824/1936/15-а

за позовом ОСОБА_2

до головного управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до головного управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області про визнання протиправними дії щодо неналежного розгляду заяв про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області та зобов'язання у місячний термін розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2015 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправними дії головного управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області, а саме прийняття відмов у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою листами від 15.05.2015 №0-24-0.31-160/16-15-СГ та від 29.07.2015 № 0-24-0.31-1114/16-15-СГ. Зобов'язано головне управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області повторно у строк визначений статтею 118 Земельного кодексу України, розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, головне управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області оскаржило його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі касатор просив скасувати вказаний судовий акт з мотивів порушення названим судом норм матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом першим частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 14.04.2015 до головного управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області надійшла заява ОСОБА_2, яка зареєстрована 17.04.2015 № 0-23/0/15-15-СГ, про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області.

За результатами розгляду цієї заяви, листом від 15.05.2015 № 0-24-0.31-160/16-15-СГ позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної ділянки, так як відповідно до поданого викопіювання з плану землекористування Мигівської сільської ради земельна ділянка, на яку претендувала позивач, передана у приватну власність.

19.08.2015 позивач повторно звернулась до головного управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області із заявою, яка зареєстрована 22.06.2015 № 0-787/0/15-15-СГ, про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області, зазначаючи орієнтовану конфігурацію у викопіюваннях, які додала до заяви.

Крім того, 30.06.2015 позивачем надано викопіювання з уточненням місцезнаходження вказаної у заяві земельної ділянки, конфігурація та розміри якої визначатимуться при розробленні проекту землеустрою.

Враховуючи те, що головне управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області у місячній строк не надало будь-якої відповіді на заяву від 19.06.2015, керуючись положеннями абзацу 3 пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України (мовчазна згода), ОСОБА_2, 27.07.2015 уклала договір про розроблення проекту, щодо відведення земельної ділянки у власність з приватним підприємством «Захід-Зем».

Відповідно до умов цього договору приватне підприємство «Захід-Зем» зобов'язалось виконати, з дотриманням вимог законодавства, проектно-вишукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га в с. Мигове, Вижницького району, а ОСОБА_2 - прийняти та оплатити виконанні роботи.

28.07.2015 ОСОБА_2 повідомила головне управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області про укладання договору про розроблення проекту, щодо відведення земельної ділянки у власність від 27.07.2015.

Листом від 29.07.2015 №0-24-0.31-1114/16-15-СГ головне управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області відмовило ОСОБА_2 у задоволенні її заяви від 19.06.2015, оскільки із наданого викопіювання з плану землекористування Мигівської сільської ради не можливо встановити приналежність земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача не порушено, а тому підстав для задоволення позову немає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що використання позивачем права, регламентованого пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України, не позбавляє суб'єкта владних повноважень від виконання обов'язків передбачених чинним законодавством.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким обґрунтованим висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до пункту 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Пунктом 10 статті 118 Земельного кодексу України унормовано, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Разом з тим, щодо посилання відповідача на те, що законодавцем запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки, необхідно зазначити наступне.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 листом від 28.07.2015 повідомила головне управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області про використання свого права на мовчазну згоду.

Таким чином, як убачається зі статті 118 Земельного кодексу України, законодавцем встановлено обов'язок суб'єкта владних повноважень розглянути клопотання у місячний строк і прийняти одне з відповідних рішень, або дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або не надати мотивовану відмову у його наданні.

Крім того, стаття 15 Закону України «Про звернення громадян» зазначає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Суд касаційної інстанції погоджується з обґрунтованим висновком суду апеляційної інстанції, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов'язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, використання позивачем права, регламентованого пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України, не позбавляє суб'єкта владних повноважень від виконання обов'язків передбачених чинним законодавством.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги позивача про визнання дій суб'єкта владних повноважень щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відносно відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області протиправними та зобов'язання повторно у строк, визначений статтею 118 Земельного кодексу України, розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області, підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу головного управління Державного земельного агентства у Чернівецькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

О.Є. Донець

(підпис)

А.О. Логвиненко

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель