Справа № 813/1840/15
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Справа № 876/8773/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства "Червоноградводоканал" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015р. по справі №813/1840/15 за позовом Комунального підприємства "Червоноградводоканал" до Сокальської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.04.2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнених вимог, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 18.12.2014 року №, яким на підставі ст.126 Податкового кодексу України за затримку на 17 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 17100,00 грн. зобов'язано підприємство сплатити штраф у розмірі 10 % (у сумі 1700,00 грн.) та № від 18.12.2014 року за затримку на 436, 366, 344, 337, 332, 288, 282, 165, 123, 53 календарні дні сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 201606,05 грн., яким зобов'язано підприємство сплатити штраф у розмірі 20%, що у сумі становить 40321,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце недотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив дану постанову з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідно до договору про розстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу) від 20.05.2013 року №19 складеного на підставі статтей 19,1 розділу 1 та 100 глави 9 розділу II ПК України за яким ДПІ платнику - КП "Червоноградводоканал" надало розстрочення податкових зобов'язань.

Відповідно до п.100.1 ст.100 ПК України - розстрочення, відстроченням грошових зобов'язаннь або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 100.11 статті 100 ПК України розстрочення або відстрочення надаються окремо за кожним податком та збором. Строки сплати розстрочених (відстрочених) сум або їх частки можуть бути перенесені шляхом прийняття окремого рішення та внесення відповідних змін до договорів розстрочення (відстрочення).

У відповідності до п.4.1 договору від 20.05.2013р. передбачено, орган ДПІ зобов'язується зробити відповідні записи в автоматизованій інформаційній системі органів державної податкової служби стосовно розстрочених (відстрочених) сум та процентів за користування розстроченням (розстроченням).

Відповідно до п.5.1 цього договору платник - КП "Червоноградводоканал" зробив своєчасну проплату із заповненням поля "призначення платежу".

Також, вважає відсутня вина підприємства щодо невчасної сплати податкового зобов'язання за користування надрами для видобування корисних копалин, оскільки підприємство вчасно подало платіжні доручення, але такі були повернуті банком без виконання, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку, згідно п.2.15. п.3.5 Інструкції НБУ "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті".

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що КП «Червоноградводоканал» 27.03.1996 року зареєстроване Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради Львівської міської ради за адресою: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Л.Українки, буд. №1, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, перебуває на податковому обліку як платник податків та є, зокрема, платником із плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

05.12.2014 року, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, відповідачем було проведено перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин до бюджету, якою встановлено, що підприємством порушено вимоги п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, про що складено акт №813/13-29-15/00185347 від 05.12.2014 року.

За результатами розгляду заперечень позивача відповідачем направлено відповідь за №3005/10/13-29-15-00/1506 від 18.12.2014 року на заперечення про правомірність висновків проведеної перевірки.

Крім того, на підставі акту перевірки №813/13-29-15/00185347 від 05.12.2014 року за порушення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення Сокальською ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області було винесено податкові повідомлення-рішення: № та № від 18.12.2014 року.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 26.02.2015 року про результати розгляду первинної скарги, оскаржувані податкові повідомлення-рішення було залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.03.2015 року про результати розгляду повторної скарги, оскаржувані податкові повідомлення-рішення також були залишені без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем несвоєчасно сплачено грошові зобов'язання, висновок податкового органу про порушення позивачем п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України та застосування штрафу відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України є правомірним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Несвоєчасна сплата позивачем самостійно визначеного грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення стверджується дослідженими судом першої та апеляційної інстанції: податковим розрахунком від 06.08.2013 року №, позивачем було задекларовано податкове зобов'язання за 2 квартал 2013 року в сумі 96965,46 грн. (граничний термін сплати 19.08.2013 року) та сплачено плату за користування надрами для видобування корисних копалин: 05.09.2013 року за платіжним дорученням від 05.09.2013 року №254 - у сумі 17100,00 грн. із затримкою сплати 17 календарних днів; 11.10.2013 року за платіжним дорученням від 11.10.2013 року №688 - у сумі 10000,00 грн. із затримкою сплати 53 календарних дні; 20.12.2013 року за платіжним дорученням від 20.12.2013 року №952 - у сумі 17100,00 грн. із затримкою сплати 123 календарних дні; 31.01.2014 року за платіжним дорученням від 31.01.2014 року №1121 - у сумі 5000,00 грн. із затримкою сплати 165 календарних днів; 17.07.2014 року за платіжним дорученням від 17.07.2014 року №11 - у сумі 206,35 грн. із затримкою сплати на 332 календарних дні; 22.07.2014 року за платіжним дорученням від 22.07.2014 року №12 - у сумі 59,73 грн. із затримкою сплати на 337 календарних днів; 29.10.2014 року за платіжним дорученням від 29.10.2014 року - у сумі 47 401,40 грн. із затримкою сплати на 436 календарних днів; розрахунком від 14.11.2013 року №, позивачем задекларовано податкове зобов'язання за 3 квартал 2013 року в сумі 94311,61 грн. (граничний термін сплати 19.11.2013 року) та зараховано плату за користування надрами для видобування корисних копалин: 29.10.2014 року за платіжним дорученням від 29.10.2014 року №Е1029R4VV3N - у сумі 82047,80 грн. із затримкою сплати узгодженої суми податкового зобов'язання 344 календарних дні; 20.11.2014 року за платіжним дорученням від 20.11.2014 року №277 - у сумі 12263,80 грн. із затримкою сплати узгодженої суми податкового зобов'язання на 366 календарних днів; розрахунком від 04.02.2014 року №, позивачем задекларовано податкове зобов'язання за 4 квартал 2013 року у сумі 123862,72 грн. (граничний термін сплати 19.02.2014 року) та зараховано плату за користування надрами для видобування корисних копалин: 28.11.2014 року за платіжним дорученням від 28.11.2014 року №382 - у сумі 5641,45 грн. із затримкою сплати узгодженої суми податкового зобов'язання на 282 календарних дні; 04.12.2014 року за платіжним дорученням від 04.12.2014 року - у сумі 21885,50 грн. із затримкою сплати узгодженої суми податкового зобов'язання на 288 календарних днів.

Податковим органом 20.05.2013 року прийнято рішення про розстрочення грошових зобов'язань №18 та укладено 20.05.2013 року договір про розстрочення грошових зобов'язань позивача №19.

По договору №19 від 20.05.2013 року (термін дії до 09.12.2013 року) було розтерміновано борг з плати за користування надрами в сумі 115316,10 грн. (основний платіж).

Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.126 цього ж Кодексу, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.100.1 ст.100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

В силу положень п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент сплати позивачем сум грошових зобов'язань, в останнього існував податковий борг, тому усі сплачені підприємством суми, у відповідності до п.87.9 ст.87 ПК України, були спрямовані на погашення податкового боргу в календарному порядку його виникнення.

Крім того, грошові зобов'язання, за якими виникло прострочення платежів є узгодженими.

Розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Червоноградводоканал" - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015р. по справі №813/1840/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 24.03.16р.