Справа № 806/5122/15
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА
іменем України

"23" березня 2016 р. Справа № 806/5122/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Майора Г.І.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Кучерук С.Б. ,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ,

ВСТАНОВИВ:

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 30 листопада 2015 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправною відмову Міністерства оборони України щодо призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи з 26.03.2015 внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Зобов`язав Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому одноразової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи з 26.03.2015 внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, відповідач зазначає, що судом при вирішенні справи не були враховані положення п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. Крім того, вказує, що розпорядником бюджетних коштів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у встановленому порядку взагалі не приймалось. Документи стосовно виплати одноразової грошової допомоги позивачу були повернуті без реалізації 01.07.2015 року тимчасово виконуючим обов"язки начальника управління організаційного соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міноборони. До повноважень начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України не належить питання розгляду документів для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки це є виключним повноваженням комісії з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи таке.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності із 26.03.2015 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 як інваліду 2 групи одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 та виплатити призначену грошову допомогу через Житомирський обласний військовий комісаріат.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" він має право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання або одержаного каліцтва, яке мало місце в період проходження військової служби.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу в країнах, де велись бойові дії.

Згідно витягу із протоколу № 2299 від 27.12.2011 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, встановлено причинний зв`язок між пораненням ОСОБА_1 з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а. с. 17). В подальшому позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності, що настала в результаті поранення, контузії і захворювання, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісієї серії 10 ААБ № 239398 від 08.05.2012 (а. с. 18).

Із довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА № 206226 від 27.04.2015 вбачається, що позивачу з 26.03.2015 встановлена друга група інвалідності, що настала в результаті поранення, контузії і захворювання, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії (а. с. 19).

З метою вирішення питання по виплаті одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 звернувся до Житомирського ОМВК з відповідною заявою та надав копії необхідних документів (а. с. 21). Житомирський ОМВК надіслав документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України для вирішення питання щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги.

З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 01.07.2015 №248/3/6/1399, адресованого Житомирському ОМВК, вбачається, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозиції Міністерству оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає (а. с. 22). Документи ОСОБА_1 повернуті без реалізації.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі статтею 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 №2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011- XII).

Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладені вимоги Закону, суд першої інстанції правильно вказав, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Отже, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Така ж правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 р. справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 р. справа № 21-135а15.

Колегія суддів погоджується з місцевим судом, що застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

За таких обставин, окружний суд правомірно відхилив доводи Житомирського обласного військового комісаріату як безпідставні.

Оскільки позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 26.03.2015, то має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Згідно п. 13. Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Проте, за результатами розгляду заяви позивача листом Управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 01.07.2015 за підписом т.в.о. начальника цього управління позивачу через Житомирський ОВК було повідомлено про відсутність права на виплату вказаної допомоги.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів враховує, що лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду звернення позивача. У Міністерстві оборони України рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До зазначеної комісії документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги не надходили, відповідно рішення Міністерство оборони України по суті заяви не приймало.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та правильно забов"язав відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про отримання раніше позивачем сум одноразової грошової допомоги.

Слід також зазначити, що суд першої інстанції лише зобов"язав Міністерство оборони України повторно розглянути заяву позивача про призначення йому одноразової допомоги, а не присуджував до виплати певну суму, то досліджувати обставини щодо раніше виплачених сум у суду не було необхідності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту виключно шляхом визнання протиправною відмови Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі інвалідності та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги в разі інвалідності у відповідності до вимог Порядку № 975.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно задовольнив частково позовні вимоги. Рішення суду відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а тому його слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" листопада 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Г.І. Майор

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168

4-третій особі: Житомирський обласний військовий комісаріат - вул.Баранова,4,м.Житомир,10000

5- представник відповідача Панасюк В.М. м.Вінниця, вул. 40-річчя Перемоги,31, 21036

6- представник позивача Коржилов Ю.Є. АДРЕСА_2