Справа № 205/7827/15-а
Суддя: Федченко В. М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/7827/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федченко В.М.,

при секретарі Бунакової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, третя особа Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 жовтня 2015р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, третя особа Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він 27.08.2015р. звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська з заявою про визначення права на призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років. При цьому він надав усі необхідні документи. В тому числі ним було надано оригінал довідки від філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту» з вказівкою, що нарахування за відповідні періоди проведені саме за роботу на ЧАЕС. Проте, згідно листа № 6168/10/54 від 22.10.2015 року йому було відмовлено у призначенні пенсії, вказуючи що ним не надано первинні документи підтверджуючі факт участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернувся до філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту» про видачу довідку згідно вимог Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, йому відмовили, так як там не розуміють, які дані вказано не правильно, і що іншого вони написати не мають права.

Позивач просив суд: визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; визнати його право на пільгову пенсію та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити йому пенсію за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років починаючи з 17 серпня 2015 року на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач 13.01.2016р. надав суду заперечення в якому вказав, що позивач не надав Управлінню необхідні документи, а тому встановити право позивача на призначення пенсії відповідно до ст.55 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неможливим. Просив в позові відмовити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Письмово просив розглянути справу у відсутності їх представника.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Суд, з'ясувавши всі обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується копією дубліката посвідчення (а.с.25).

Позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС доставляючи народногосподарчі вантажі в 30-ти кілометрову зону ЧАЕС на маршруту ріки Прип'ять до порту Чорнобиль на теплоході «Алушта» на посаді моторист-рульовий від Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту в червні 1986 року (а.с.18).

Також відповідно до довідки наданої філією «Дніпропетровський річковий порт» № 33/1364 від 30.11.2092р. позивач дійсно працював в дніпропетровській ремонтно-експлуатаційній базі флоту на посаді моторист-рульовий на т/х «Алушта» і в 1986 році у складі екіпажу приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, доставляли народногосподарські вантажі в 30-ти км. зону Чорнобильської АЕС по маршруту ріки Прип'ять до порту Чорнобиль (а.с.19).

Той факт, що позивач працював у зоні відчуження в червні 1986 року підтверджується також судним журналом заробітної плати та розрахунковими відомостями (а.с.20).

27.08.2015р. позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська з заявою про визначення права на призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років. Проте, згідно листа № 6168/10/54 від 22.10.2015 року йому було відмовлено у призначенні пенсії, вказуючи що ним не надано первинні документи підтверджуючі факт.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено ст. ст. 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальної цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років.

У відповідності із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова в призначенні пенсії позивачу за віком зі зниженням пенсійного віку як ліквідатору аварії на ЧАЕС не ґрунтується на вимогах чинного пенсійного законодавства, а тому рішення відповідача за № 6168/10/54 від 22.10.2015р. щодо відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8-9, 16, 19, 46, 55, 124, 152 Конституції України, ст. 55, Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 7, 8, 11, 17, 70, 86, 158-163 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, третя особа Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, щодо відмови ОСОБА_1, в призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнати право ОСОБА_1 на пенсію та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років починаючи з 17 серпня 2015 року як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

У разі складання постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови в письмовому провадженні, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Федченко