Справа № 815/6159/15
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6159/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Кіселик Д.С.,

за участю представника позивача Балахтіна І.М. та представника відповідача Бутрик А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМПОЧКА» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

16.10.2015р. ТОВ «ЛАМПОЧКА» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2015р., яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 23 541,65 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 5885,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки при переміщені товарів через митний кордон України відповідач дійшов необґрунтованих висновків про порушення підприємством вимог чинного митного законодавства, а тому, спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, як протиправне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року адміністративний позов ТОВ «ЛАМПОЧКА» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 29.09.2015р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник відповідача 09.12.2015р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2015р. та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «ЛАМПОЧКА» за митною декларацією №125130005/2014/543794 від 04.06.2014р. через Київську митницю імпортовано на митну територію України товар: «Цитрусові свіжі, для харчування населення, не в первинній упаковці, врожай 2014 року, лимони свіжі, вагою нетто - 24640 кг., Торгівельна марка «SAFPRO», виробник - «SOUTH AFRICAN FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD», Південна Африка», фактурна вартість - 25132,8 доларів США, умови поставки СІР - Київ, контейнер - МWCU6287090.

Зазначений товар поставлений в Україну за Контрактом №21/01 від 21.01.2013р., за яким, «продавцем» товару виступає компанія «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р.Панама). Цим Контрактом визначено, що ціна товару та умови його поставки визначаються в інвойсі.

Згідно інвойсу №YUZ14-012 від 13.05.2014р., наданого компанією продавцем «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама) вартість товару складає 25132,80 доларів США.

Враховуючи інформацію надану митним органом Південно-Африканської Республіки, пов'язану з експортом до України товару «свіжі лимони» на адресу ТОВ «ЛАМПОЧКА», працівниками ГУ ДФС в Одеській області, на підставі наказу №1030 від 21.08.2015р. та повідомлення №11 від 21.08.2015р., була проведена документальна невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ТОВ «ЛАМПОЧКА» за митною декларацією №125130005/2014/543794 від 04.06.2014р., за результатами якої складено акт №31/15-32-22-07-13/35749786 від 15.09.2015р.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЛАМПОЧКА» вимог п.2 ст.52 Митного кодексу України і п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України в частині надання недостовірних відомостей про товар, що призвело до заниження митної вартості товару та не сплату ПДВ в сумі 23 541,65 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки уповноваженою особою ГУ ДФС в Одеській області на адресу підприємства винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2015р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 23 541,65 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 5885,41 грн.

Не погоджуюсь з зазначеними вище діями та рішенням податкового органу, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно з неправомірності оскаржуваного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує зі змісту приписів ст.ст.49,52 Митного кодексу України, «митною вартістю» товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно зо положень п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, «базою оподаткування» для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Так, як визначено вимогами ст.53 МК України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

Як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, позивачем при митному оформлені товарів разом з митною декларацією №125130005/2014/543794 від 04.06.2014 року були надані всі необхідні документи (в т.ч. і інвойс), які підтверджують дійсну митну вартість товару.

Зі змісту приписів ст.ст.53,54 МК України вбачається, що у разі якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може звернутися до декларанта з письмовою вимогою про надання додаткових документів.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування. Орган доходів та зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності документа, поданого для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати додаткові документи та відомості, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

По справі встановлено, що за митною декларацією №125130005/2014/543794 розмитнення товару фактично відбулося 04.06.2014 року, але будь-яких зауважень на час розмитнення цього товару, в тому числі і до визначеної позивачем його ціни, у органу доходів і зборів не було, що, в свою чергу, свідчить про відсутність в діях позивача (декларанта) будь-яких порушень митного законодавства.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач обґрунтовує недостовірність відомостей про митну вартість товару, розмитненого за митною декларацією №125130005/2014/543794, копіями документів, які надійшли від митних органів Південно-Африканської Республіки, зокрема, митною декларацією CTN26524 від 29.04.2014 року, ваучером коригування до експортної декларації від 29.04.2014 року, експортним інвойсом №LAM001 від 22.04.2014 року, коносаментом №951565696 від 15.05.2014 року, сертифікатом походження №132663 від 13.05.2014 року, фіто-санітарним сертифікатом №1069547, експортним сертифікатом №926023 від 13.05.2014 року.

Згідно зі змісту вказаних вище документів, наданих відповідачем до суду 1-ї інстанції, товар (лимони), який був отриманий позивачем та розмитнений за митною декларацією №125130005/2014/543794 від 04.06.2014 року був вироблений «SOUTH AFRICAN FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD» та експортований з Південно-Африканської Республіки за коносаментом №951565696 від 15.05.2014 року у контейнері МWCU6287090 на адресу ТОВ «ЛАМПОЧКА», вагою нетто - 24640 кг., вагою брутто - 26240 кг., кількість місць 1600 та відповідно до експортного інвойсу №LAM001 від 22.04.2014 року вартість товару, експортованого в контейнері МWCU6287090 складає 35080 доларів США.

Разом з тим, уважно дослідивши представлені відповідачем докази, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, критично ставиться до них, оскільки в митній декларації CTN26524 від 29.04.2014 року, ваучері коригування до експортної декларації від 29.04.2014 року зазначена митна вартість товару в грошовій одиниці Південно-Африканської Республіки - 320000 ZAR, яка, згідно із даними з мережі Інтернет, є меншою ніж 35080 доларів США.

Окрім того, експортний інвойс №LAM001 від 22.04.2014 року містить дані про контейнер МWCU6287090, місце розвантаження в Україні та кількість місць - 1600, які дійсно співпадають, однак в наданому інвойсі зазначена компанія Об'єднаних Арабських Еміратів «DEL Monte Foods (UAE)», з якою позивач не мав жодних відносин, а в митній декларації CTN26524 від 29.04.2014 року і ваучері коригування до експортної декларації від 29.04.2014 рок, до того ж, зазначено інший інвойс, а саме: №LGF002 від 22.04.2014 року.

Таким чином, докази, які були підставою для винесення податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 29 вересня 2015 року та які, на думку відповідача, свідчать про заниження митної вартості, мають суттєві розбіжності, які, в свою чергу, не дають можливості безперечно стверджувати про таке заниження.

До того ж, наявність вищезазначених документів не є безумовною підставою для висновку про недостовірність відомостей про визначення митної вартості за інвойсом №YUZ14-012 від 13.05.2014 року позивачем, оскільки недостовірними можуть бути і дані, викладені в документах виробника, які отримані від митних органів ПАР.

Крім того, згідно із документами, які надавалися при розмитненні позивачем товару за митною декларацією №125130005/2014/543794 від 04.06.2014 року продавцем товару виступає компанія «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама), з якою ТОВ «ЛАМПОЧКА» укладено контракт №21/01 від 21.01.2013 року, та якою позивачу наданий інвойс №YUZ14-012 від 13.05.2014 року на підтвердження вартості товару в розмірі 25132,80 доларів США.

Також, слід звернути увагу й на той факт, що в матеріалах справи міститься лист компанії «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама), зі змісту кого вбачається, що зазначена Компанія підтверджує направлення на адресу позивача свіжих лимонів в кількості 24640 кг за ціною 1020 доларів США за тону в контейнері МWCU6287090 відповідно рахунку №YUZ14-012 від 13.05.2014 року, а також підтверджує і отримання від позивача оплати за цим рахунком в повному обсязі в сумі 25132,80 доларів США.

Одночасно, суд ще раз вважає за необхідне зауважити, що під час розмитнення вищезазначеного товару у органу доходів і зборів не виникло будь-яких сумнівів в обґрунтованості митної вартості товару та правильності наданих позивачем документів, які на той час не містили будь-яких розбіжностей, що, в свою чергу, свідчить про обґрунтованість доводів саме позивача.

До того ж, слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Крім того, судова колегія, враховуючи ухвалу від 20.01.2016р. про відстрочку сплати судового збору та керуючись вимогами ст.94 КАС України і ст.4 Закону України «Про судовий збір», вважає за необхідне стягнути з апелянта на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1339,8 грн. (т.б. 1218грн. х 110%).

Керуючись ст.ст.94,98,195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року - без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 1339,8 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко