Справа № 823/1914/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ К/800/47927/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Смоковича М.І.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі № 823/1914/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Круїз-Авто" до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року року товариство з обмеженою відповідальністю "Круїз-Авто" звернувся в суд з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 08.07.2015 року оформлене, протоколом № 43 в частині, що стосується затвердження результатів оцінювання пропозицій перевізників претендентів за бальною системою у відповідності до кількості набраних балів, визнання переможцем конкурсу та самостійного виконання рейсів 193/194 маршруту Вінниця-Умань товариства з обмеженою відповідальністю «Автолінії Поділля».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.07.2015 року організатором конкурсу - Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, проведений конкурс з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут). За результатами проведення конкурсу, конкурсним комітетом прийняте рішення про визнання переможцем конкурсу - товариства з обмеженою відповідальністю «Автолінії Поділля» на самостійне виконання рейсів 193/194 маршруту Вінниця-Умань. Однак, позивач вважає, що визначення переможця проведено з порушенням процедури оцінювання, передбаченого Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою КМУ № 1081 від 03.12.2008 року, а саме: безпідставно, за відсутності доказів вини водія перевізника, з позивача знято 14 балів за наявність протягом року до дати оголошення конкурсу дорожньо-транспортних пригод з вини водія перевізника, у яких є загиблі, в результаті чого замість 30 балів позивач отримав 16 балів та зайняв друге місце.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені повіністю. Визнане протиправним та скасоване рішення конкурсного комітету Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 8 липня 2015 року оформлене протоколом № 43 в частині, що стосується затвердження результатів оцінювання пропозицій перевізників претендентів за бальною системою у відповідності до кількості набраних балів, визнання переможцем конкурсу товариства з обмеженою відповідальністю «Автолінії Поділля» на самостійне виконання рейсів 193/194 маршруту Вінниця-Умань.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями товариство з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08.07.2015 року організатором конкурсу - Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, проведений конкурс з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) по маршруту загального користування Вінниця-Умань, рейси 193/194, по об'єкту № 1.

За результатами конкурсу складений протокол № 43, з якого вбачається, що під час проведення вказаного конкурсу виступив старший інспектор з особливих доручень відділу автомобільно-технічної інспекції 3-го управління Департаменту ДАІ МВС України Зайвий М.М. з інформацію про те, що водієм товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто» протягом року до дати оголошення конкурсу, а саме: 02.05.2015 року скоєна дорожньо-транспортна пригода, у якій є загиблі та по наявній первинній інформації винний у вказаному водій перевізника.

На підставі зазначеної інформації комітет з проведення вказаного конкурсу вирішив: відняти 14 балів від загальної кількості балів перевізника-претендента товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто; визнати переможцем конкурсу - товариство з обмеженою відповідальністю «Автолінії Поділля» на самостійне виконання рейсів 193/194 маршруту Вінниця-Умань, визнати таким, що зайняв друге місце - товариство з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто».

Суди першої і апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги з того, що відповідачем не доведено правомірність прийняття свого рішення відображеного в протоколі № 43 від 08.07.2015 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» організація пасажирських перевезень на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), покладена на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого указом Президента України № 387/2011 від 06.04.2011 року державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України.

Згідно з ст. 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення кандидатури автомобільного перевізника для роботи на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладається на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 року (далі - Порядок) передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що Укртрансінспекція є організатором конкурсу на міжміському та приміському маршрутах, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

Відповідно до п. 7 Порядку, об'єкт конкурсу визначається організатором.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно п. 14 Порядку організатор залучає робочий орган, на який покладаються функції з підготовки матеріалів для проведення конкурсу, приймання документів на конкурс, перевірки достовірності одержаної від перевізника-претендента інформації, їх аналізу та оцінки відповідності конкурсних пропозицій перевізника-претендента умовам конкурсу, підготовки паспортів автобусних маршрутів та матеріалів для подальшого встановлення відносин між організатором та автомобільним перевізником - переможцем конкурсу.

Відповідно до п. 28 Порядку організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів до початку конкурсу оголошення про конкурс (крім друкованих оголошення може бути розміщено також в інших засобах масової інформації), яке повинне містити таку інформацію, а саме на міжміському маршруті - номер рейсу, початковий та кінцевий пункти маршруту, протяжність, час відправлення з кінцевих пунктів та прибуття до них, особливості періодичності виконання перевезень, рекомендовану кількість зірочок за параметрами комфортності.

Згідно п. 29 Порядку для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і такі документи, зокрема: копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті.

Пунктом 32 Порядку передбачено, що до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Відповідно до п. 40 Порядку під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності.

Згідно п.41 Порядку передбачено, що під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента. Представники органів державного контролю несуть персональну відповідальність за достовірність поданої інформації відповідно до законодавства.

Пунктом 42 Порядку передбачено, що у разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України «Про автомобільний транспорт».

Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом згідно з додатком 4, є підставою для визначення переможця конкурсу.

Пунктом 46 Порядку передбачено, що переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу.

У разі коли учасники конкурсу набрали однакову кількість балів, під час визначення переможця конкурсу та перевізника-претендента, який посів друге місце, перевагу має той перевізник-претендент, що подав конкурсному комітетові сертифікат відповідності послуг з перевезення пасажирів ліцензійним умовам, а також (для міжміського автобусного маршруту) свідоцтво відповідності автобуса параметрам комфортності, а у разі неподання таких документів або подання їх кількома перевізниками-претендентами, що набрали однакову кількість балів, переможець визначається шляхом голосування.

Перевізника-претендента, визнаного відповідно до пункту 42 цього Порядку переможцем, може бути визнано таким лише у разі набрання ним за окремим об'єктом конкурсу кількості балів, що є вищою нуля.

Пунктом 47 Порядку визначено, що рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови конкурсного комітету (або за його відсутності голос заступника голови конкурсного комітету).

Рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору (пункт 49 Порядку).

Пунктом 50 Порядку визначені вимоги до протоколу засідання конкурсного комітету, так, останній повинен містити інформацію про: дату, час та місце проведення засідання конкурсного комітету; прізвища, імена та по батькові членів конкурсного комітету, які присутні на засіданні; номери та назви об'єктів конкурсу; найменування перевізників-претендентів; результати голосування членів конкурсного комітету або результати, отримані за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів; рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу та перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце; рішення про недопущення перевізника-претендента до участі в конкурсі, якщо воно мало місце.

Відповідно до пункт 51 Порядку рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу.

Додатком 4 до Порядку визначено перелік показників нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів та механізм нарахування балів за показниками, які оцінюються конкурсним комітетом за бальною системою.

Зі змісту переліку показників нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів вбачається, що показники наявності та тяжкості порушень безпеки дорожнього руху є наслідком зняття нарахованих конкурсним комітетом балів та впливають на результат проведення конкурсу.

Так, пунктом 5 додатку 4 до Порядку передбачено зняття з перевізника-претендента 14 балів за наявність протягом року до дати оголошення конкурсу дорожньо-транспортних пригод з вини водія перевізника, у яких є загиблі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для застосування відповідачем пункту 5 додатку 4 до Порядку є інформації надана інспектором з особливих доручень відділу автомобільно-технічної інспекції 3-го управління Департаменту ДАІ МВС України про те, що водієм товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто» протягом року до дати оголошення конкурсу, а саме: 02.05.2015 року скоєна дорожньо-транспортна пригода, у якій є загиблі. Також, зазначеною особою повідомлено, що ДТП мало місце з вини водія позивача.

Як наслідок, відповідачем прийняте рішення відняти 14 балів від загальної кількості балів перевізника-претендента товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто» та визнати переможцем конкурсу - товариство з обмеженою відповідальністю «Автолінії Поділля» на самостійне виконання рейсів 193/194 маршруту Вінниця-Умань.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Натомість, з повідомлення відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Черкаській області № 6/3480 від 04.07.2015 року та № 6/4448 від 19.08.2015 року вбачається, що як станом на час проведення відповідачем конкурсу, так і станом на час судового розгляду справи відділом розслідування ДТП СУ УМВС України в Черкаській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 02.05.2015 року, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.05.20015 року близько 13 год. 00 хв. На 34 км + 230 автодороги Кіровоград-Платонове на території Новоукраїнського району Кіровоградської області, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Учасником вказаної дорожньо-транспортної пригоди є працівник товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто» ОСОБА_2, якому 05.05.2015 року повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Тобто, на момент проведення конкурсу щодо працівника товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто» не існував обвинувальний вирок суду та вина водія позивача у встановленому законом порядку не була доведена.

Зазначене свідчить, що конкурсним комітетом не дотримано вимоги п.40 Порядку, який зобов'язує його досліджувати, зокрема, такі показники: наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій прийшли до вірного висновку, що відповідачем допущене порушення при визначенні, а саме, щодо зменшення кількості балів, що призвело до неправильного нарахування перевізнику балів та прийняття протиправного рішення.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" відхилити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: