Справа № 2а-75/11/0907
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м. Київ К/9991/43132/12

К/9991/50857/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, міського голови міста Івано-Франківська, третя особа - прокуратура Івано-Франківської області, про поновлення трудових прав, порушених внаслідок видання незаконних розпоряджень міського голови, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2008 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому, після неодноразового уточнення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати пункт 3.1 розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 20 серпня 2008 року № 482-к «Про преміювання працівників виконкому міської ради» та розпорядження від 3 жовтня 2008 року № 595-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 та ОСОБА_5» в частині оголошення їй догани, стягнути з виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на її користь заробітну плату у розмірі 18008,91 гривень, яка не отримана у зв'язку з виданням вказаних розпоряджень, і суму інфляційних втрат у розмірі 2740,78 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2009 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено міського голову міста Івано-Франківська, а в якості третьої особи - прокуратуру Івано-Франківської області.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 8 лютого 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 8 лютого 2011 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 3.1 розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 20 серпня 2008 року № 482-к «Про преміювання працівників виконкому міської ради». Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 3 жовтня 2008 року № 595-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 та ОСОБА_5» в частині оголошення ОСОБА_4 догани. Стягнуто з виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь позивача заробітну плату в розмірі 5212,26 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, кожен окремо, звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, відповідач просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а позивач - змінити вказане рішення, виклавши його резолютивну частину в іншій редакції.

Заступник прокурора Івано-Франківської області подав заяву про приєднання до касаційної скарги виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 4 жовтня 2004 року працювала на посаді начальника відділу підтримки та розвитку підприємництва управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Пунктом 3.1 розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 20 серпня 2008 року № 482-к «Про преміювання працівників виконкому міської ради» відповідно до подання прокуратури Івано-Франківської області «Про усунення порушень вимог чинного законодавства про дозвільну систему в сфері господарської діяльності» від 23 липня 2008 року № 17пр вирішено не преміювати за серпень місяць 2008 року ОСОБА_4, - начальника відділу підтримки та розвитку підприємництва управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Відповідно до розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 3 жовтня 2008 року № 595-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 та ОСОБА_5» позивачеві оголошено догану на підставі листа-зауваження прокуратури Івано-Франківської області від 8 вересня 2008 року № 17пр про неналежний розгляд подання прокуратури Івано-Франківської області та заяви ОСОБА_4 про проведення службового розслідування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що міський голова міста Івано-Франківська при виданні спірних розпоряджень діяв в межах своїх повноважень з дотриманням вимог Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги апеляційний суд виходив з того, що розпорядження від 20 серпня 2008 року № 482-к прийняте не у відповідності до Положення про преміювання працівників апарату виконкому міської ради, керівників і їх заступників самостійних відділів і управлінь та працівників окремих структурних підрозділів виконкому міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23 січня 2007 року № 21 (далі - Положення), а розпорядження від 3 жовтня 2008 року № 595-к не відповідає вимогам частини 1 статті 147 КЗпП України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до підпункту 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 9 березня 2006 року № 268 керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці надано право здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 року - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Пунктом 1.1 розділу І Положення визначено, що преміювання працівників апарату виконкому міської ради, керівників і їх заступників самостійних відділів і управлінь та працівників окремих структурних підрозділів виконкому міської ради здійснюється за особистий вклад в загальні результати роботи виконкому в межах затвердженого фонду оплати праці.

Додаток 2 до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23 січня 2007 року № 21 містить вичерпний перелік підстав позбавлення премій працівників апарату виконкому міської ради, керівників і їх заступників самостійних відділів і управлінь та працівників окремих структурних підрозділів виконкому міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для видання міським головою міста Івано-Франківська розпорядження від 20 серпня 2008 року № 482-к «Про преміювання працівників виконкому міської ради», яким ОСОБА_4 позбавлено премії за серпень місяць 2008 року, стало подання прокуратури Івано-Франківської області «Про усунення порушень вимог чинного законодавства про дозвільну систему в сфері господарської діяльності» від 23 липня 2008 року № 17пр, однак такої підстави вказане Положення не містить, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про протиправність цього розпорядження.

Відповідно до частини 1 статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

За правилами статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що матеріали справи не містять письмових пояснень позивача, а розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 3 жовтня 2008 року № 595-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 та ОСОБА_5» видано більше, ніж через місяць з дня виявлення проступку, оскільки подання прокурора Івано-Франківської області про усунення порушень вимог чинного законодавства про дозвільну систему в сфері господарської діяльності було зареєстроване відповідачем 28 липня 2008 року.

Крім того, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 3 жовтня 2008 року № 595-к, яке видане на підставі листа-зауваження прокуратури Івано-Франківської області від 8 вересня 2008 року № 17пр про неналежний розгляд подання, не відповідає вимогам частини 1 статті 147 КЗпП України, відповідно до якої догана застосовується за порушення трудової дисципліни.

Обґрунтованим є також висновок апеляційного суду про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_4 частини ненарахованої та невиплаченої внаслідок видання спірних розпоряджень заробітної плати, встановивши, що розмір такої відповідно до наведеного відповідачем розрахунку становить 5212,26 гривень.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання проведення перерахунку недоплачених сум заробітної плати з урахування індексу інфляції, суд апеляційної інстанції вірно виходив з того, що підстави для їх задоволення відсутні, оскільки за приписами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ індексації підлягають нараховані, але своєчасно невиплачені суми заробітної плати, чого у випадку з позивачем немає.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені у касаційних скаргах, не спростовують встановлених обставин справи та висновків апеляційного суду, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, міського голови міста Івано-Франківська, третя особа - прокуратура Івано-Франківської області, про поновлення трудових прав, порушених внаслідок видання незаконних розпоряджень міського голови - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.