Справа № 2а-7266/10/1370
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2010 р. № 2а-7266/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Запотічного І.І.

за участю секретаря судового засідання Жарській І.М.

та представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі звернулося в суд з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними, скасувати винесену ним постанову від 21.07.2010 року ВП № 18262439 про накладення штрафу в розмірі 680 грн. та зобовязати його зупинити виконавче провадження.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.03.10. державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області по справі № 2а-22, згідно якого управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі зобовязано нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». УПФ в Мостиському районі Львівської області рішення суду у вказаний у постанові державного виконавця строк виконано не було, про що на адресу ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області позивачем надано вмотивоване пояснення. 06.07.2010 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на відповідача в розмірі 340 грн. 21.07.2010 року винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду в розмірі 680 грн. Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду від 21.07.2010 року ВП № 18262439 винесена неправомірно, оскільки виконати судове рішення УПФ в Мостиському районі не могло з обєктивних причин, а саме, при винесенні рішення судом не враховано той факт, що законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати розмір виплат, в законодавстві не існує такого поняття як мінімальна пенсія за віком, а тому позивач не має можливості виконати рішення суду. Також, позивач просить суд зобовязати відповідача зупинити згадане виконавче провадження.

Представник позивача ОСОБА_1І в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі навівши обґрунтування аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 04.10.2010 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем Кедою М.В. 25.03.2010 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 18262439 з виконання виконавчого листа № 2а-22, виданого Мостиським районним судом Львівської області про зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка обчислюється відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахуванням виплачених сум.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження боржника зобовязано виконати рішення суду у строк до 01.04.2010 року.

Рішення суду у встановлений строк виконано не було і 21.07.2010 року було винесено постанову ВП № 18262439 про накладення на УПФ в Мостиському районі Львівської області штрафу в сумі 680 грн. за повторне невиконання рішення суду, якому передувало накладення штрафу 340 грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 01 квітня 1999 року N 606-XIV, з наступними змінами та доповненнями" (надалі - Закон), правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, Закон України «Про державну виконавчу службу України», інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Частина 5 ст.124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, а відповідно до ст. 14 КАС України, - постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно положень ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів у тому числі на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках передбачених законом; судові накази, виконавчі написи нотаріусів, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; в інших передбачених законом випадках.

Положенням статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Вказане положення ст. 24 Закону кореспондується із п. 3.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5.

Статтею 87 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу в розмірі від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що, оскільки, станом на момент розгляду справи питання про зупинення виконання рішення Мостиським районним судом Львівської області не розглядалось, рішення в адміністративній справі набрало законної сили, і, відповідно до ст. 124 Конституції України, є обов'язковим до виконання на всій території України.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За результатом розгляду справи суд вважає дії державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області Кеди М.В. щодо винесення постанови ВП № 18262439 від 21.07.2010 року про накладення штрафу на УПФ в Мостиському районі Львівської області за повторне невиконання рішення суду правомірними, такими, що відповідають чинному законодавству, зокрема Закону України «Про виконавче провадження», а тому, у задоволенні позову в частині визнання неправомірними дії ВДВС ГУЮ у Львівській області в особі ППВР щодо накладення штрафу та скасування постанови ППВР ВДВС у Львівській області від 21.07.2010 ВП № 18262439 про накладення штрафу слід відмовити.

Щодо вимоги по зупинення виконавчого провадження, то суд зазначає, що представником позивача не надано жодних пояснень і не наведено правових жодних підстав, які би могли обґрунтувати зупинення виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, штраф на відповідача-боржника по виконавчому провадженні накладено в порядку і розмірах, встановленому законом, тому позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволені позову Управлінню Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу від 21.07.2010 року № 18262439 відмовити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 20.10.2010р.

Суддя Запотічний І.І.