Справа № 804/18337/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 Справа № 804/18337/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ляшка О.Б.,

суддів Єфанової О.В.,

Кальника В.В.,

розглянувши у місті Дніпропетровську в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.04.2015, яка прийнята судом, просить:

1. Визнати дії Міністерства внутрішніх справ України протиправними щодо неналежного розгляду питання про присвоєння ОСОБА_2, помічнику Міністра відділу регіонального контролю Управління моніторингу дотримання прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра, восьмого рангу державного службовця, право на який виникло з 16.04.2010р.;

2. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо присвоєння ОСОБА_2, помічнику Міністра відділу регіонального контролю Управління моніторингу дотримання прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра, восьмого рангу державного службовця, право на який виникло з 16.04.2010 року;

3. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України усунути порушення прав ОСОБА_2, помічника Міністра відділу регіонального контролю Управлінні моніторингу дотримання прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра та здійснити перерахунок і виплату недорахованих з причини неприсвоєння чергового восьмого рангу державного службовця всіх виплачуваних сум;

4. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України усунути (виправити) описку в Наказі Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 року № 1035 о/с в абзаці 3-му «поновити ОСОБА_2, державного службовця 9-го рангу, на роботі в органах внутрішніх справ, з 19 червня 2010 року», додавши запис наступного змісту «помічника Міністра відділу регіонального контролю Управління моніторингу дотриманні прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра».

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011р. №1035 о/с на виконання Постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2011р. у справі №2а/0470/7145/11 та виконавчого провадження №28496691 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у справі на виконання зазначеного рішення суду за виконавчим листом від 22.08.2011р. поновлено ОСОБА_2, державного службовця 9 рангу, на роботі в органах внутрішніх справ з 19.06.2010р. Проте, вважаючи його поновленим на роботі, Міністерством внутрішніх справ України не зроблено відповідних перерахунків, не виплачено заробітну плату за серпень, вересень та жовтень 2011р. та не присвоєно чергового 8 рангу державного службовця.

Відповідачем подані заперечення на позов, у яких вказує, що дії щодо присвоєння чергового 8 рангу державного службовця є правом керівника державного органу, а не його обов'язком, критерій успішності робітника встановлює виключно керівник, відповідне рішення керівником ОСОБА_2 не приймалося, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача пов'язану з затримкою присвоєння та не присвоєнням позивачу чергового рангу та зобов'язано присвоїти йому 8 ранг державного службовця, право на який виникло з 16.04.2010р.; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України усунути порушення прав позивача та здійснити перерахунок і виплату недорахованих з причини не присвоєння чергового 8 рангу всіх виплачуваних сум; визнати протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України, пов'язаних з затримкою нарахувань та невиплатою позивачу середнього заробітку з 19.08.2011 року по 25.09.2011 року; стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.08.2011 року по 25.09.2011 року у загальному розмірі - 5858,84 грн. у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року справі № 2а/0470/12793/11скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 22.10.2015 року провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_2 в частині зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України усунути (виправити) описку в Наказі Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 року № 1035 о/с в абзаці 3-му «поновити ОСОБА_2, державного службовця 9-го рангу, на роботі в органах внутрішніх справ, з 19 червня 2010 року», додавши запис наступного змісту «помічника Міністра відділу регіонального контролю Управління моніторингу дотриманні прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра залишено без розгляду у зв'язку з порушенням строків звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №707 о/с від 16.04.2008р. ОСОБА_2 був призначений на посаду помічника Міністра служби регіонального контролю Управління моніторингу дотримання прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра з посадовим окладом 2482,00 грн., встановивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268 надбавку за високі досягнення в праці в розмірі 50% та присвоївши 9 ранг державного службовця.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.06.2010р. №1033 о/с ОСОБА_2 був звільнений за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (за скороченням штату працівників) з 19.06.2010р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2011р. у справі № 2а/0470/7145/11 адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача, пов'язані з скасуванням позивачу щомісячної надбавки за високі досягнення в праці в розмірі 50% відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268, встановленої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.04.2008р. №707 о/с. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 04.04.2010р. №596 о/с в частині, що стосується ОСОБА_2, та зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України здійснити перерахунок всіх виплачених позивачу після 01.04.2010р. сум з урахуванням зазначеної надбавки. Скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 15.06.2010р. №1033 о/с в частині звільнення за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України ОСОБА_2, державного службовця 9 рангу, помічника Міністра відділу регіонального контролю управління моніторингу дотримання прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра та поновлено його на роботі з 19.06.2010р. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 19.06.2010р. до поновлення на роботі, з урахуванням щомісячної надбавки в розмірі 50%, встановленої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.04.2008р. №707 о/с. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 р. у справі № 2а/0470/7145/11 Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2011р. у справі № 2а/0470/7145/11 залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2014 по справі № К/9991/20838/12 Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасовано. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2011 у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, змінено, викладено її резолютивну частину в наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 15.06.2010 № 1033 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади помічника Міністра відділу регіонального контролю управління моніторингу дотримання прав людини в діяльності органів внутрішніх справ Апарату Міністра та поновити його на роботі з 19.06.2010.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.06.2010.

В іншій частині позовних вимог відмовити.".

Судом встановлено, що 16.04.2008р. ОСОБА_2 у 2008 р. було присвоєно 9 ранг державного службовця.

Порядок присвоєння рангів державним службовцям визначений Законом України «Про державну службу», Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.1996р. №658 «Про затвердження Положення про ранги державних службовців» та наказом Головного управління державної служби України від 31.03.2006р. №106 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.1996р. №658 «Про затвердження Положення про ранги державних службовців», в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну службу» встановлено, що посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів державної виконавчої влади, заступників представників Президента України в районах, районах міст Києва та Севастополя, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій та інші прирівняні до них посади відносяться до четвертої категорії посад державних службовців.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну службу» службовцям, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг. Для присвоєння чергового рангу в межах відповідної категорії посади державний службовець повинен успішно відпрацювати на займаній посаді два роки. За виконання особливо відповідальних завдань державному службовцю може бути присвоєно черговий ранг достроково в межах відповідної категорії посад.

У відповідності до п. п. 1, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.1996р. №658 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ранги присвоюються державним службовцям в індивідуальному порядку відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації та результатів роботи. Через два роки після присвоєння державному службовцю відповідного рангу керівник державного органу за поданням безпосереднього керівника розглядає питання щодо можливості присвоєння йому чергового рангу. Позитивне рішення приймається за умови успішної роботи державного службовця.

Черговий ранг не може бути присвоєний державному службовцю, до якого протягом останнього року застосовувалися дисциплінарні стягнення, а також у період проведення службового розслідування або перебування під слідством.

Затримка у присвоєнні чергового рангу до одного року може застосовуватися до державного службовця як захід дисциплінарного впливу.

Аналогічні положення встановлені наказом Головного управління державної служби України від 31.03.2006р. №106.

Таким чином, діючим законодавством визначено вичерпний перелік категорій державних службовців, яким не може бути присвоєний черговий ранг.

Враховуючи той факт, що Позивач працював державним службовцем 9 рангу з 16.04.2008р., то право на присвоєння чергового 8 рангу державного службовця виникло 16.04.2010р.

На виконання Ухвали Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 судом було досліджене питання щодо можливості присвоєння позивачу чергового рангу за поданням безпосереднього керівника за умови успішної роботи державного службовця.

Так, Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі № 804/18337/14 доручено Окружному адміністративному суду міста Києва здійснити допит в якості свідка ОСОБА_3, який був безпосереднім керівником ОСОБА_2 в оскаржуваний період.

Згідно журналу судового засідання Окружного адміністративного суду м.Києва від 15.07.2015 свідок ОСОБА_3 підтвердив, що займав посаду начальника Управління Моніторингу дотримання прав людини в органах внутрішніх справ Апарату Міністра Міністерства внутрішніх справ України з березня 2008 року до вересеня-жовтня 2010 року, був керівником ОСОБА_2 в період зайняття ним посади помічника Міністра. У період 2010 року звертався з поданням до керівника Апарату Міністра МВС щодо присвоєння рангу ОСОБА_2, яке було розглянуто радником Міністра-заступником керівника Апарату Міністра Мажаном О.Г. позитивно.

Таким чином, судом встановлено, що Позивач під час проходження державної служби в період з 16.04.2008р. по 16.04.2010р. до дисциплінарної відповідальності не притягувався, службове розслідування не проводилось та він не перебував під слідством, безпосереднім керівником позивача були підготовлені всі необхідні документи для присвоєння чергового рангу, однак на момент розгляду справи черговий 8 ранг не присвоєний, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці.

При цьому перебування на лікарняному або у відпустці не є законодавчо встановленими підставами для відмови у присвоєнні чергового рангу державного службовця, а тому заперечення відповідача в цій частині є безпідставними.

Крім іншого слід зазначити, що відповідачем зазначалося, що усі необхідні документи для присвоєння позивачу чергового 8 рангу державного службовця були підготовлені та подані на розгляд керівництва МВС України, однак наведені документи суду надані не були.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає вимоги Позивача в частині визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо неприсвоєння Позивачу восьмого рангу державного службовця, право на присвоєння якого виникло з 16.04.2010р.; та зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України присвоїти Позивачу восьмий ранг державного службовця, право на присвоєння якого виникло з 16.04.2010 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог, пов'язаних з присвоєнням позивачу чергового рангу державного службовця, суд, враховуючи безпосередні наслдіки факту присвоєння особі чергового рангу щодо права на визначення такій особі суми грошового забезпечення, приходить до висновку щодо задоволення вимоги про зобов'язання Відповідача усунути порушення прав Позивача та здійснити перерахунок і виплату недонарахованих з причини неприсвоєння чергового 8 рангу суми грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприсвоєння ОСОБА_2 восьмого рангу державного службовця, право на присвоєння якого виникло з 16.04.2010р..

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України присвоїти ОСОБА_2 восьмий ранг державного службовця, право на присвоєння якого виникло з 16.04.2010 року.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України здійснити нарахування і виплату ОСОБА_2 недорахованої суми грошового забезпечення з причини неприсвоєння чергового восьмого рангу державного службовця, право на присвоєння якого виникло з 16.04.2010 року.

Судові витрати не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя О.Б. Ляшко

Суддя О.В. Єфанова

Суддя В.В. Кальник