Справа № 761/2073/16-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/2073/16-а
Провадження №2-а/761/113/2016
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва
у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві Депратаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції роти №2 батальону №4 Іщенко Вадима Володимировича про скасування постанови серії ПС2 №805014 від 17.01.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу, -
В С Т А Н О В И В:
В січні 2016 року в провадження судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві Депратаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції роти №2 батальону №4 Іщенко Вадима Володимировича про скасування постанови серії ПС2 №805014 від 17.01.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він 17 січня 2016 року близько 22 годин 30 хвилин він перебував в салоні автомобіля марки «Шевролет Авео» д.н.з. НОМЕР_1 на стоянці магазину «Велика кишеня» в м.Києві по вул..Вербицького, 18. Після чого, до позивача підійшов інспектор патрульної служби поліції роти №2 батульону №4 Іщенко В.В. та одразу виніс щодо позивача постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення та визначенням адмінстягнення у вигляді штрафу, а саме за порушення ст.122 КУАП. При винесені складу адміністративного правопорушення інспектор поліції використовував незрозумілі докази про порушення позивачем вимог п.1.3 Правил дорожнього руху України, при цьому пояснення позивача до уваги не брав про те, що дорожня розмітка була непомітна, будучи вкритою льодом всупереч вимогам п.8.5 ПДР України. При цьому, протокол про вчинення адміністративного правопорушення інспектор поліції не складав, а одразу виніс постанову про винність позивача, що не відповідає вимогам чинного законодавства та рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 року. Вважає оскаржувану постанову вважає такою, що винесена незаконно, з порушенням застосування норм діючого законодавства України у зв`язку з чим просить її скасувати.

В судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Відповідач, інспектор Управління патрульної поліції в м.Києві Депратаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції роти №2 батальону №4 Іщенко В.В. чи інша уповноважена особа вказаного управління в судове засідання не з`явились, проте були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили, у відповідності до п.5 ч.5 ст.107 КАС України заперечення на позов не надавали.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.128 КАС України, з урахуванням приписів ч.1 ст.171-2 КАС України, якою передбачено п`ять днів на розгляд справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вирішив за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2016 року відносно позивача інспектором патрульної служби поліції роти №2 батульону №4 Іщенко В.В. було винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та із визначенням адмінстягнення у вигляді штрафу за порушення ст.122 КУАП.

При цьому, згідно вказаної постанови визначено, що 17 січня 2016 року близько 22 годин 45 хвилин водій ОСОБА_1 на вул..Вербицького в м.Києві керуючи автомобілем марки «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_1 пересік розмітку 1.3 із виїздом на смугу зустрічного руху, чим вчинив порушення ПДР України згідно п.1.3, та п.11.4.

Між тим, Відповідач по справі не з"явившись у судові засідання, не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій щодо порушення позивачем саме вказаних вимог ПДР України та керування саме ним вказаним автомобілем.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КАС України, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем 2 не надано будь-якої оцінки поясненням ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, суду не надано доказів скоєння Позивачем правопорушення відображеного у постанові від 17.01.2016 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач здійснив зупинку біля магазину «Велика кишеня», а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В той же час, відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій суду не надав.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача про недопустимість поверхневого підходу до встановлення усіх обставин вчинення адміністративного правопорушення з боку відповідача 2 та не складання останнім спершу протоколу про адміністративне правопорушення, а одже щодо скороченого розгляду вказаної справи щодо нього з огляду на настпуне.

Так, у відповідності до вимог ч.2-6 ст.258 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Між тим, як встановлено у цій справі жодних доказів фіксування зазначеного правопорушення у автоматичному режимі не було, а особа, щодо якої було винесено постанову оспорила її, що є наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, за змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову в справі про адміністративне правопорушення від 17 січня 2016 року серії ПС2 №805014 скасувати та справу провадженням закрити.
Відповідно до ст.94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 551,21 грн.
З врахуванням встановлених обставин у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України від 08 квітня 2015 року N 3-рп/2015 суд вважає за необхідне зазначити про оскарження вказаного судового рішення в загальному порядку, визначеному КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251,258, 283, 284, 293 КУПАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ Дніпровського району в місті Києві Яцикович Івана Ярославовича про скасування постанови серії ПС1 №747445 у справі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2014 року, - задовольнити.

Постанову від 19 грудня 2014 року серії ПС1 №747445 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесену інспектором ДПС ВДАІ Дніпровського району в місті Києві Яциковичем Іваном Ярославовичем, скасувати та справу провадженням закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (
(