Справа № 524/10400/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 р.Справа № 524/10400/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2016р. по справі № 524/10400/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці

про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

29 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, в якому просила: визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови позивачці у нарахуванні та виплаті їй компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії; зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачці, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії, а саме: яка була нарахована та виплачена їй на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2010 року у справі № 2а-1439/2010 за період з 01 листопада 2009 року, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена їй на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01 листопада 2009 року по день фактичної виплати пенсії.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року зазначений адміністративний позов залишений без розгляду.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, у зв'язку з невірним застосуванням норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2010 року по адміністративній справі № 2а-1439/2010, яка залишена без змін Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_1, а саме: визнано неправомірною відмову УПФУ Автозаводського районну в м. Кременчуці в перерахунку ОСОБА_1 щомісячної пенсії по інвалідності відповідно до вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року; зобов'язано УПФУ Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області, починаючи з 01 листопада 2009 року, провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності та перерахунок її щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, перерахунок пенсій здійснювати з дати встановлення відповідним законом нового прожиткового мінімуму на одну особу для осіб, які втратили працездатність з урахуванням вже проведених виплат (а.с. 13). Зазначена постанова набрала законної сили 23 лютого 2011 р. (а.с.14).

Згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області від 08 квітня 2011 року, позивачці здійснено перерахунок та проведена доплата пенсії за період з 01 листопада 2009 року по 31 травня 2011 року, яка нарахована та виплачена у червні 2011 року в сумі 34188, 58 грн.

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці із заявою, в якій просила повідомити, чи було проведено їй нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії на виконання вищезазначеної постанови, а в разі не проведення таких дій здійснити відповідні нарахування та виплати їй вказаної компенсації .

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 352/М10 від 22 грудня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її заяви.

Не погодившись із вищезазначеною відповіддю, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Залишаючи без руху позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Висновки суду першої інстанції, що позивачкою пропущений строк звернення до суду, оскільки у період з червня 2011 року до грудня 2015 року позивачка не зверталась до органів Пенсійного фонду з вимогою про нарахування і виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що позивачкою пропущений шестимісячний строк звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 про порушення своїх прав дізналася 22 грудня 2015 року, а з відповідним позовом звернулася до суду 29 грудня 2015 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до п. 4 ст. 204 КАС України, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, 204, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2016р. по справі № 524/10400/15-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці про визнання дій табездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з момента її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Ральченко І.М. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 21.03.2016 р.