Справа № 804/14931/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Світекс" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає висновки податкової перевірки хибними, такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Надав заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що перевірка позивача проведена правомірно, в межах наданої податковому органу компетенції, а податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, не підлягає скасуванню. В задоволенні позову просив відмовити.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Виїзною позаплановою документальною перевіркою встановлено порушення ПП «СВІТЕКС» п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187. пп. 198.1, 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість за січень 2015 року на загальну суму 706404,63грн., а саме по постачальникам:
2. ТОВ «Корнел Сістем» - 115526,40 грн;
3. ТОВ «Теана» - 272234,53 грн.;
4. ТОВ «Надал Груп» - 280436,89 грн.
За наслідками розгляду скарги, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 25.09.2015 року було прийняте рішення № 8277/10/04-36-10- 07-09 про залишення її без задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України) податкові органи мають право проводити перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України).
Підстави для проведення документальних позапланових перевірок встановлені ст. 78 ПК України.
Зокрема, згідно п.п. 78.1.1 п. 78. 1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Таким чином, для реалізації податковим органом права на проведення позапланової документальної перевірки необхідна сукупність таких обставин: 1) виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації; 2) ненадання платником податків пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит протягом 10 днів з дня отримання запиту.
Аналогічний предмет документальної перевірки зазначений і в направленні на перевірку від 12.05.2015 року № 144/22-01, виданому головному державному ревізору-інспектору відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Кравченко Вадиму Валерійовичу для здійснення документальної перевірки.
При цьому розпорядчих документів про внесення змін до предмету позапланової перевірки Криворізькою північною МДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області не приймалося, змін до направлення на перевірку від 12.05.2015 року № 144/22-01 не здійснювалось.
Таким чином, суд приходить до висновку про вихід відповідача за межі предмету перевірки під час її здійснення в частині фактичного проведення перевірки взаємовідносин ПП «Світекс» із ТОВ «Надал Груп», що не зазначений в наказі на призначення проведення перевірки та в направленні на її проведення, що порушує приписи ст. ст. 78 та 81 Податкового кодексу України, а також ст. 19 Конституції України.
Згідно акту перевірки відповідач зробив висновок про відсутність документального підтвердження реальності проведених господарських відносин позивача із контрагентами ТОВ «Атлас Копко Украйна», ТОВ «Корнел Сістем», ТОВ «Теана».
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
За відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або лише за умови сплати грошових коштів.
На виконання вказаного договору ТОВ «Корнел Сістем» реалізувало товар підприємству ПП «Світекс» у грудні 2014 року та передало покупцю згідно видаткових накладних.
На момент перевірки ТОВ «Корнел Сістем» знаходиться у стані „7" - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей.
В ході перевірок встановлено відсутність фактів реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Корнел Сістем». До перевірки не надані документи, що підтверджують факти приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу (не надані товаро-транспортні накладні, маршрутні та подорожні листи). До перевірки не надані документи, що підтверджують факт походження товару (не надані сертифікати якості на товар, сертифікати відповідності, паспорти походження товару).
В ході перевірок встановлено відсутність фактів реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Корнел Сістем».
При цьому, позивач зазначає, що під час перевірки та судового розгляду справи позивачем надано первинну документацію підприємства на підтвердження реальності укладання оскаржуваних угод: договори, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні.
Разом з тим, суд зазначає, що для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. При цьому немає значення, яким цивільно-правовим договором опосередковано господарську операцію, а також те, чи визнаний відповідний договір недійсним у судовому порядку. Складені первинні документи не свідчать безпосередньо про реальність укладеної угоди.
Податкові обов'язки визначаються виходячи з реального економічного змісту господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту. Для з'ясування дійсного економічного змісту господарської операції варто аналізувати кінцевий економічний ефект у вигляді фактичного приросту (зміни вартості) активів, який настав або повинен був настати в результаті здійснення відповідної операції, незалежно від зафіксованих у документах намірів її учасників. З цією метою варто використовувати документальні та інші дані, що свідчать про фактичне отримання тих чи інших активів учасниками операції. Такі дані мають перевагу перед задекларованим документально змістом спірної господарської операції.
Доказами наявності таких обставин можуть бути документи або показання свідків, що свідчать про наявність прямих стосунків між набувачем і виробником або імпортером активу; інформація (у тому числі з відкритих джерел) щодо звичайних умов ділової поведінки на певному ринку; дані, отримані від виробника або перевізника, які засвідчують прямий шлях руху активів від виробника до набувача, без фактичної участі посередників у цьому процесі тощо. Докази, що можуть використовуватися при аналізі реальності операції - дані про існування активу (чи вироблявся, ким і коли), про його рух на шляху до платника податків-набувача (як транспортувався, де зберігався, ким приймався, у тому числі встановлення посадових осіб постачальника і покупця, задіяних у такому процесі), як використовувався далі (чи реалізовувався, чи споживався тощо).
Реальність потребує також з'ясування того факту, чи справді актив отриманий від указаного в первинних документах контрагента. Для цього треба встановлювати, за яких обставин і в який спосіб були налагоджені господарські зв'язки між платником податків та його задекларованим контрагентом, хто персонально брав у цьому участь. Доцільно встановити фактичний альтернативний рух активу у порівнянні із задекларованим.
Також у такому разі варто встановлювати технічну можливість виконання господарської операції із урахуванням фактичних господарських ресурсів постачальника (наявність виробничих потужностей, персоналу тощо) та фактичного змісту операції (чи необхідні спеціальні навички персоналу для її вчинення, чи потрібні для цього власні або залучені засоби, час та спеціальна обстановка тощо).
Згідно положень статі 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
В судове засідання з'явився свідок ОСОБА_4, який є керівником ТОВ «Атлас Копко Україна».
Зазначена особа підтвердила реальність господарських правовідносин з ПП «Світекс», пояснила порядок надання послуг з ремонту гірничої техніки та запасних частин до неї та здійснення розрахунків за договором №300513 від 30.05.2013 року.
Таким чином, позивачем підтверджено реальність правовідносин з ТОВ «Атлас Копко Україна» (код 34818882) за договором №300513 від 30.05.2013 року шляхом надання первинної документації та показань свідків, а отже й правомірність формування податкового кредиту.
Директори ТОВ "Теана" (код 39460572), ТОВ "Корнел Сістем" (код 39397820) в судове засідання не з'явилися, усних чи письмових пояснень щодо предмету спору не надали.
Позивачем, натомість, не роз'яснено та не доведено належними доказами (показаннями робітників-свідків) факт отримання та транспортування товарів, порядок надання послуг з зазначенням виконавців, за яких обставин і в який спосіб були налагоджені господарські зв'язки між ПП "Світекс" та ТОВ "Теана" (код 39460572), ТОВ "Корнел Сістем" (код 39397820), хто персонально брав у цьому участь тощо.
При цьому, надана первинна документація позивача за відсутності підтвердження показаннями свідків - виконавців зазначених вище договорів не є достатнім доказом реальності вказаних господарських операцій та не свідчить про фактичне їх укладення та виконання.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами факт отримання товарів від ТОВ "Теана" (код 39460572), ТОВ "Корнел Сістем" (код 39397820), а отже й правомірність формування податкового кредиту.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд зазначає, що Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підтверджено нереальність спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ "Теана" (код 39460572), ТОВ "Корнел Сістем" (код 39397820).
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
У зв'язку з викладеним вище, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов Приватного підприємства «Світекс» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 477965,55 грн., з яких 318643,7 грн. (основного платежу) та 159321,85 грн. (штрафних санкцій).
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Приватного підприємства «Світекс» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко