Справа № 807/693/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 876/8685/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Свалявської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Свалявської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2015 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Свалявської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача по проведенню камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (р.о.к.п.п. НОМЕР_1) з 1 січня по 1 липня 2015 року та складанню акту перевірки від 01.08.2014 року №42/2200/НОМЕР_1.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Закарпатській області по проведенню камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) з 1 січня по 1 липня 2014 року та складанню акту перевірки від 01.08.2014 року № 42/2200/НОМЕР_1.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що Свалявська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області не мала права проводити камеральну перевірку від 08.12.2014 року, оскільки декларація позивачем не подавалася, що відповідачем було зазначено у акті перевірки №42/2200/НОМЕР_1 від 01.08.2014 року та про що відповідачу було відомо.

Таким чином, дії відповідача по проведенню камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (р.о.к.п.п. НОМЕР_1) з 01 січня по 01 липня 2014 року, та складанню акту перевірки від 01.08.2014 року №42/2200/НОМЕР_1 є протиправними, оскільки предмет такої перевірки входить до компетенції виключно документальної перевірки.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, Свалявська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року та винести нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що Полянською сільською радою було надано Свалявській ОДПІ листом від 19.02.2014 року за №213 інформацію щодо договору від 29.01.2003 року, укладеного із ФОП ОСОБА_1 За умовами даного договору оренди земельної ділянки передбачено, що Полянська сільська рада згідно рішення шостої сесії Полянської сільської ради від 28.11.2002 р. надає, а орендар - ФОП ОСОБА_1 приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 9,99 га строком на 49 років для комерційного використання (будівництва та обслуговування туристичного комплексу), яка розташована за адресою Свалявський район, с. Уклин, ур. «Перевал». Також, Свалявською ОДПІ було отримано лист Держземагенства у Свалявському газоні від 11.08.2014 р. № 11-707-0.3-620/2-14, в якому зазначено, щодо у ФОП ОСОБА_1 перебуває в оренді земельна ділянка площею 9,99 га.

Апелянт посилається на те, що платники орендної плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 року по справі №21-237а13 визнав, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в совою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 04.07.2002 р. виконавчим комітетом Мукачівської міської ради Закарпатської області за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номєр:НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Старшим державним ревізор-інспектором відділу податкового аудиту Свалявської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області ОСОБА_2, на підстав п.75.1 ст.75 глави 8 розділу 1 ПК України, у порядку ст.76 глави 8 розділу 2 ПК України, проведено камеральну перевірку задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельної ділянки державної або комунальної власності) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 1 січня по 1 липня 2014 р.

За результатами проведеної перевірки складено акт №42/2200/НОМЕР_1 від 01.08.2014 року, згідно висновків якого в ході проведення перевірки встановлено порушення п.288.7 ст.288, п.286.2 ст.286, розділу 12 ПК України від 02.12.2010 року (із змінами і доповненнями) не подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельної ділянки державної або комунальної власності) на 2014 р., в результаті чого встановлено заниження податкові зобов'язання з орендної платі землі на загальну суму 16723,26 грн., в тому числі за січень - 2 787,21 грн., лютий - 2 787,21 грн., березень - 2787,21 грн., квітень - 2 787,21 грн., травень - 2 787,21 грн., червень - 2 787,21 грн.

В акті перевірки особою, що здійснювала камеральну перевірку, вказано, що нею проведено камеральну перевірку задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.о.к.п.п. НОМЕР_1) з 1 січня по 1 липня 2014 року. Цим же актом зафіксовано, що податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік з граничним терміном подання 20 лютого 2014 року позивачем не була подана.

На підставі вищевказаного акту перевірки Свалявською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Закарпатській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.09.2014 року № /68/2200/НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати орендної плати з фізичних осіб на 16 723,26 грн. за основним платежем та 4 350,86 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № /68/2200/НОМЕР_1 Свалявською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, позивач в порядку статті 56 ПК України 22.09.2014 року направив на адресу Головного Управління Міністерства доходів і зборів України в Закарпатській області скаргу, якою просить скасувати вищезазначене податкове повідомлення-рішення повністю. Дана скарга зареєстрована в Головному Управлінні Міністерства доходів і зборів України в Закарпатській області 24.09.2014 року за вхідним № 239/с.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 20.11.2014 року № 439/Г/07-16-10-05-47 податкове повідомлення-рішення Свалявської ОДПІ від 08.09.2014 р. № /68/2200/НОМЕР_1 частково скасовано в частині 3 736,26 грн. орендної плати за земельну ділянку та 941,11 грн. штрафної санкції; залишено без розгляду скаргу ФОП ОСОБА_1 від 22.09.2014 р. № 2209 на податкове повідомлення-рішення Свалявської ОДПІ від 08.09.2014 р. № /68/2200/НОМЕР_1 в частині 12 987,00 грн. орендної плати за землю та 3 416,75 грн. штрафних санкцій.

За результатами прийнятого рішення про результати розгляду скарги складено податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 року № /90/2200/НОМЕР_1, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати орендної плати з фізичних осіб на 12 987,00 грн. за основним платежем та 3 416,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій

Встановлено, що 29.01.2003 року між виконкомом Полянської сільської ради в особі сільського голови ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки за № 333.

Відповідно до умов даного договору, затвердженого рішенням Полянської сільської ради від 28.11.2002 року, в оренду передається земельна ділянка площею 9,99 га., що розташована на території Полянської сільської ради з метою комерційного використання -будівництва та обслуговування туристичного комплексу. Орендна плата за договором складає 2 164.50 грн.

Крім того, в ході проведення камеральної перевірки встановлено, що фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 не подано декларацію з плати за землю за 2014 рік.

В силу пунктів 288.1 та 288.2 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно вимог п.123.1 ст.123 ПК України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, змешення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу.

Підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобозязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідне до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що грошове зобов'язання за січень-червень 2014 року зі сплати орендної плати за вказаним договором позивачем виконано вчасно, що підтверджується письмовими доказами.

У відповідності до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Порядок проведення камеральної перевірки визначений статтею 76 ПК України, згідно із якою камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно вимог п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути лише дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків, зокрема правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків. При цьому, будь-які дослідження документів, які були підставою для таких розрахунків, при проведенні камеральної перевірки не проводяться, оскільки це є предметом документальної перевірки. У разі якщо предметом дослідження мають бути документи за проведеними операціями, то така перевірка не може відноситися до категорії камеральної перевірки.

Таким чином, Свалявська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області не мала права проводити камеральну перевірку, оскільки декларація позивачем не подавалася, що відповідачем було зазначено у акті перевірки № 42/2200/НОМЕР_1 від 01.08.2014 року та про що відповідачу було відомо.

З аналізу вказаних та обставин справи, апеляційний суд дійшов висноку, що дії Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Закарпатській області по проведенню камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (р.о.к.п.п. НОМЕР_1) з 1 січня по 1 липня 2014 року та складанню акту перевірки від 01.08.2014 року №42/2200/НОМЕР_1 є протиправними, оскільки предмет такої перевірки входить до компетенції виключно документальної перевірки.

Отже, податковий орган діяв у спосіб, що не передбачений законом, тому судом першої інстанції підставно визнано протиправними дії відповідача по проведенню камеральної перевірки та складанню акту перевірки від 1 серпня 2014 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Свалявської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі №807/693/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Свалявської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання дій протиправними - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник