Справа № 461/8677/15-а
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Справа № 876/11352/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О. Глушка І.В..

за участю секретаря судового засідання - Богдан А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29.10.2015р. по справі № 461/8677/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в зарахуванні стажу роботи,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Галицького районного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про відмову їй в призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова зарахувати період роботи медичним працівником у ТОВ «РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТА» (16 років 6 місяців 15 днів) до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за вислугу років, та призначити пенсію за вислугу років.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що вона звернулась у березні 2015 року до Управління Пенсійного фонду у Галицькому районі м. Львова про призначення пенсії за вислугу років. Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова Листом від 01 квітня 2015 року за № 4082/11, їй надано відмову в призначенні пенсії за вислугу років. Не погоджуючись з такою відмовою, вона звернулась до Начальника управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова із вимогою про зарахування періоду роботи медичним працівником у ТОВ «РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТА», що сумарно складає 16 років, 6 місяців 15 днів до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за вислугу років, та призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров'я, що має стаж роботи в медичних закладах понад 25 років. Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова Листом від 11 червня 2015 року за № 9725/11 їй повторно надано відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Постановою Галицького районного суду м. Львова позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про відмову ОСОБА_2, в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова зарахувати ОСОБА_2, період роботи медичним працівником у ТОВ «РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТА» (16 років 6 місяців 15 днів) до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за вислугу років, та призначити ОСОБА_2, пенсію за вислугу років.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова оскаржив її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що позивач зверталася до Управління із зверненням в порядку Закону України «Про звернення громадян», в якому просила розглянути надані нею копії документів щодо можливості призначення пенсії за вислугу років. Вказана заява розглянута в строки та листом від 01 квітня 2015 року за №4082/11 надано відповідь, якою роз'яснено порядок призначення пенсії за вислугу років, проведено аналіз поданих заявником копій документів. Вказує, що реабілітаційний центр «ЕЛІТА» вперше пройшов державну акредитацію 07 червня 2012 року та отримав статус закладу охорони здоров'я на період з 30 травня 2012 року по 30 травня 2015 року. Таким чином, зарахувати час роботи позивача на даному підприємстві до 07 червня 2012 року немає жодних законних підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 березня 2015 року позивач звернулась до відповідача - Управління Пенсійного фонду у Галицькому районі м. Львова з приводу призначення їй пенсії за вислугу років (а.с.55).

Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова листом від 01 квітня 2015 року за № 4082/11 було надано відмову позивачці в призначенні пенсії за вислугу років (а.с.6).

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулась до Начальника управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова із вимогою про зарахування їй періоду роботи медичним працівником у ТОВ «РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТА», що сумарно складає 16 років, 6 місяців 15 днів до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за вислугу років, та призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров'я, що має стаж роботи в медичних закладах понад 25 років (а.с.7).

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому рйоні м. Львова листом від 11 червня 2015 року за № 9725/11 позивачу повторно надано відмову в призначенні пенсії за вислугу років (а.с.8).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутність акредитації закладу охорони здоров'я може бути підставою для призначення позивачу пенсії за вислугу років, а організаційно-правова форма суб'єкта господарювання не впливає на можливість призначення пенсії та не є підставою для відмови у її призначенні, сам факт отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності вже свідчить про спроможність закладу охорони здоров'я провадити діяльність на певному рівні, а тому позивач мала право на включення цього періоду роботи до спеціального стажу при вирішенні питання щодо призначення їй пенсії.

Однак колегія суддів з таким рішенням суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного:

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення за наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах.

Разом з тим відповідно до примітки 2 до Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення поняття «заклад охорони здоров'я» наведено в статті 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Відповідно до частини другої статті 16 цих Основ заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами за наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, приватне підприємство офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі акредитації.

Ураховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах медичної сестри у закладах, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі акредитації.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції , що і не заперечується сторонами реабілітаційний центр « Еліта» вперше пройшов державну акредитацію 07.06.2012 року , та отримав статус закладу охорони здоров'я на період з 30.05.2012 року по 30.05.2015 року. Таким чином,зарахувати час роботи позивача на даному підприємстві до 07.06.2012 р., не має підстав.

Вище вказана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України який викладено у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1633а15.

З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи в зв'язку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова - задовольнити. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 29.10.2015р. у справі № 461/8677/15-а - скасувати. У позові ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в зарахуванні стажу роботи - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст постанови складений 22 березня 2016 року.