Справа № 809/118/16
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Справа № 809/118/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Пиріг Х.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представників відповідача: Мелінишин С.Б., Дронюк Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2015, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 27.11.2015 № та №.

04.03.2016 позивачем уточнено позовні вимоги, зокрема позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результати річного декларування в сумі 18728,06 грн., в тому числі 14982,45 грн. за основним платежем та 3745,61 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, (а.с.79).

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно, в порушення положень Податкового кодексу України, всупереч фактичним обставинам, необґрунтовано за наслідками проведеної перевірки виніс оскаржуване податкове повідомлення рішення за № від 27.11.2015. Вважає, що фактично суми документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності повинні враховуватись на весь відвантажений товар, отже в декларації за 2014 рік витрати були не завищені, а занижені на суму 67799,91 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2015.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, подали суду письмові заперечення та додаткові письмові заперечення. Зазначили, що відповідач невірно співставляє залишки товару станом на 31.12.2013, 31.12.2014 з придбанням товару за 2014 рік, що фактично означає збиткову діяльність в 2014 році, що не відповідає дійсності та є необґрунтованим (а.с.77-78, 85-87). У задоволені позову просили відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

25.12.1998 ОСОБА_4 зареєстрована Івано-Франківським міськвиконкомом як фізична особа-підприємець (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та 05.04.1999 взята на податковий облік як платник податків ДПІ у м. Івано-Франківську.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 здійснювала оптову торгівлю канцтоварами, паперовими виробами та побутовою хімією в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1, перебуваючи на загальній системі оподаткування згідно з п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України.

За результатами документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 податковим органом складено акт перевірки №№ 4829/09-15-17-01-09/276401789 від 12.11.2015 щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 (а.с.44-76).

Згідно висновків акту відповідачем встановлено ряд порушень, серед яких неналежне ведення обліку доходів та витрат, в порушення п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.п.177.2, 177.4, 177.10 ст.177 Податкового кодексу України, п.6 ст.128 Господарського кодексу України, внаслідок чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2013 в сумі 1665,56 грн., за 2014 в сумі 13316,89 грн.; не надано документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, не забезпечено зберігання документів протягом установлених строків їх зберігання (не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи) контролюючим органом при здійсненні податкового контролю в порушення п.п.44.1, 44.3 ст.44 Податкового кодексу України; подано відомості податкового розрахунку форми 1-ДФ "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" за ІV квартал 2014 року з помилками та недостовірними даними в порушення п.51.1 ст.51, п.п."б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України.

Відповідачем, на підставі акту перевірки № 4829/09-15-17-01-09/276401789 від 12.11.2015, зокрема у зв'язку з виявленими і зафіксованими у даному акті порушеннями п.п. 177.2, 177.4, 177.10 ст.177 та у відповідності до п.п.54.3.2 ст.54 Податкового кодексу України, 27.11.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання ОСОБА_4 за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 18728,06 грн., з яких сума грошового зобов'язання за основним платежем 14982,45 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 3745,61 грн. (а.с.10).

Судом встановлено, що за даними акту перевірки, за 2013 рік графи книги обліку доходів і витрат велись підсумковими даними за тиждень та не заповнювались реквізити документів, за 2014 рік в графі 6 записувався весь закуплений товар кожного дня.

Відповідно до п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, п.6.5-6.8 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 № 481 передбачено, що самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг; у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня; у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів тощо;

Отже, позивачем вівся облік доходів та витрат неналежним чином та з порушенням вищезазначених норм, а саме: за 2013 рік графи книги обліку доходів і витрат велись підсумковими даними за тиждень, а не за день та не заповнювались реквізити документів, за 2014 рік в графі 6 замість відображення суми витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня, записувався весь закуплений товар кожного дня.

На дату складання акту позивачем не надано для документальної перевірки виписки банку по рахунку №2209 ПАТ "Терра Банк", та первинну виписку по рахунку № в ПАТ УПБ за 13.11.2014 в зв'язку з втратою.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності встановлені ст.44 Податкового кодексу України, зокрема відповідно до частини 1 даної статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Таким чином, відповідачем у порушення вищезазначених норм не забезпечено зберігання виписок, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено протягом установлених строків їх зберігання та не надано їх контролюючим органам при здійсненні податкового контролю.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зокрема, у відповідності до п.п.54.3.2. ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат (п.п.177.4.1.); витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством (п.п.177.4.2.); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом п.п.(177.4.3.); інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (п.п.177.4.4.).

У зв'язку з вище наведеними обставинами, перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації, встановлено розбіжності в сумі 11103,72 грн. за 2013 рік і 88779,26 грн. за 2014 рік саме: безпідставно включено переплату по єдиному соціальному внеску замість нарахованої суми в розмірі 11103,72 грн. за 2013 р, вартість товару, що не пов'язана з отриманням доходу в сумі 167793,20 грн. за 2014 рік, занижена сума виплаченої зарплати нарахувань в розмірі 70535,01 грн. за 2014 рік та не включено всю суму нарахованого та сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 8478,93 грн. за 2014 рік.

Твердження позивача про те, що фактично суми документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності повинні враховуватися на весь відвантажений товар, а не на дохід, отриманий від реалізації товару є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, виключно факт одержання доходу може бути підставою для включення до понесених витрат у графі 5 Книги обліку доходів і витрат, як встановлено позивач невірно порівнює залишки товару станом на 31.12.2013 та 31.12.2014 з придбанням товару за 2014 рік, оскільки вказані дії не підтверджують розмір отриманого доходу та видатків, різниця яких слугує для визначення об'єкту оподаткування.

Слід зазначити, що документальною перевіркою визначено об'єкт оподаткування, зокрема чистий оподаткований дохід з врахуванням того, що до складу витрат було віднесено документально підтверджені суми понесених витрат, які безпосередньо пов'язані з отриманням доходу в 2013-2014 роках.

Отже, у зв'язку із виявленими порушеннями, зокрема неналежним веденням обліку доходів та витрат, подання відомостей податкового розрахунку з помилками, також не наданням документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством контролюючим органам при здійсненні податкового контролю, обґрунтовано та правомірно здійснено перерахунок та збільшення суми грошового зобов'язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2015, згідно якого ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 18728,06 грн., відповідачем винесено на підставі та у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 21.03.2016