Справа № 2а-11773/11/1270
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2016 р. м. Київ К/9991/31784/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою державного підприємства «Антрацит» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2012 року в справі за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області, третя особа державне під-приємство «Антрацит» про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом та просило скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції від 08 лютого 2011 року про зупинення виконавчого провадження, винесену на підставі пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із внесенням державного підприємства «Антрацит» до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Заборгованість державного підприємства «Антрацит» перед Луганським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів виникла внаслідок несплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, не пов'язана з розрахунком за енергоносії та не є податковим боргом, тому внесення зазначеного підприємства до Реєстру не може бути підставою для зупинення виконавчого провадження.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2012 року, позов задоволено: визнано постанову відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції від 08 лютого 2011 року ВП №17180912 про зупинення виконавчого провадження такою, що є незаконною та скасовано.

У касаційній скарзі посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, державне підприємство «Антрацит» просило суд скасувати судові рішення та закрити провадження у справі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції від 02 лютого 2010 року відкрито виконавче провадження (ВП №17180912) щодо примусового виконання виконавчого листа №11/242ад, виданого 04 грудня 2009 року господарським судом Луганської області, про стягнення з державного підприємства «Антрацит» на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій у сумі 1 306 656 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції від 08 лютого 2011 року зупинено виконавче провадження у зв'язку із внесенням державного підприємства «Антрацит» до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій виходили з того, що борг державного підприємства «Антрацит» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи несплатою за електроенергію або податковим боргом; дана заборгованість виникла внаслідок несплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, на яку не поширюються норми Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а тому оскаржувана постанова є незаконною.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України викладеною у постанові від 30 червня 2015 року у справі №21-278а15.

Оскільки у даній справі оскаржено рішення органу державної виконавчої служби під час виконання виконавчого листа, виданого господарським судом Луганської області на виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, тобто спір у справі виник поза межами публічно-правового спору, то зазначену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Дану справу належить розглядати у порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність перевірки правомірності дій відповідача та вирішення справи по суті позовних вимог, а апеляційний суд не виправив дану правову помилку.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Антрацит» задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2012 року скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: