Справа № 809/194/16
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" березня 2016 р. Справа № 809/194/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Пиріг Х.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Рудакової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання висновків, зазначених в акті перевірки № 2 від 09.02.2016 нечинними та скасування припису № 2 від 10.02.2016,-

В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання висновків, зазначених в акті перевірки № 2 від 09.02.2016 нечинними та скасування припису № 2 від 10.02.2016.

Ухвалою суду від 03.03.2016 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання з'явився позивач, який адміністративний позов підтримав із підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, щодо заявлених вимог заперечує з підстав викладених в запереченні на адміністративний позов, в задоволенні позову просив відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 27.01.2016 по 29.01.2016 відповідачем, на підставі доручення Міністерства юстиції України від 26.11.2015 № 19540-0-32-15/9.5 "Щодо перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1." було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ "Денір" з питань, викладених у скарзі ПАТ "Полтава-банк" від 08.10.2015 № 005-006/2563, за результатами якої складено акт № 2 (а.с.11-15).

В акті перевірки від 09.02.2016 зафіксовано виявлені, на думку відповідача, порушення, які були допущені позивачем, а саме:

- вимоги абзацу 13 частини 2 ст. 41, частини 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: арбітражний керуючий ОСОБА_1 не надав на перевірку письмових доказів вжиття ним заходів щодо пошуку холодильного обладнання, яке було у власності боржника;

- вимоги абзацу 8 частини 2 ст. 41, частини 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: арбітражний керуючий ОСОБА_1 не надав на перевірку документи, які б свідчили про вжиття ліквідатором ТзОВ "Денір" ОСОБА_1 заходів по стягненню дебіторської заборгованості в розмірі 600 000 грн.;

- вимоги частини 9 ст. 41, частини 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: на перевірку арбітражний керуючий не надав письмового підтвердження щомісячного звітування перед комітетом кредиторів ТзОВ "Денір" за період з 28.08.2014 по 30.09.2015.

Відповідно до абзацу тринадцятого пункту 3.3 розділу III Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 арбітражний керуючий під час здійснення перевірки має право оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії комісії та її членів.

Відповідно до пункту 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Пунктом 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Під актом перевірки розуміється службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації.

Згідно із п. 6.9 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) № 1284/5 у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень.

Таким чином, припис та/або розпорядження, винесенні контролюючим органом за наслідками перевірки арбітражного керуючого, є рішеннями суб'єкту владних повноважень, які породжуються певні правові наслідки для арбітражного керуючого.

Сам по собі акт перевірки не встановлює відповідальності для особи, яка допустила недоліки чи порушення, встановлені під час проведення перевірки, та не породжує правових наслідків для позивача. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Враховуючи зазначене, правомірність висновків акту перевірки № 2 від 09.02.2016 не може бути предметом судового розгляду, оскільки такий акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень, у розмінні ст.17 КАС України, а акт перевірки не встановлює права та обов'язки для позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.02.2016 у справ № К/800/4074/14. Крім того дана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 10.09.2013 р. № 21-237а13, яка відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання нечинними висновків комісії Головного управління юстиції у Івано-Франківській області зазначених в акті перевірки № 2 від 09.02.2016 розгляду в порядку адміністративного судочинства не підлягають.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі в частині визнання нечинними висновків комісії Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, зазначених в акті перевірки №2 від 09.02.2016 - закрити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Ухвала складена в повному обсязі 21.03.2016.