Справа № 804/11083/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/32216/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення, в якому просило:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20020 від 03.05.2014 року;

- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600035/1 від 03.05.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року апеляційну ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» було залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 року - залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Дніпропетровською митницею Міндоходів подано заперечення на касаційну скаргу, в якому вона просить касаційну скаргу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» залишити без задоволення, а на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що для митного оформлення товару, ввезеного на виконання контракту від 14.02.2014 року № DTH-025-14/14-0314/12, укладеного між «Daimond Trade House Limited» (Кіпр) та ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», останнім подано до митниці вантажну митну декларацію № 110010000/2014/020563 від 14.02.2014 року.

Митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) у сумі 151800 USD (1730760,00 грн.).

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом разом з вантажною митною декларацією було подано наступні документи: - контракт купівлі - продажу між ПАТ «ДМКД» та «Dalmond Trade House Limited» (Кіпр) № DTN-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 з додатком № 1 від 14.02.2014 року; рахунок № DTN-025-14/14-0314-12-80076575 від 10.03.2014 року з вказівкою номера Контракту, ваги товару, ціни і вартості товару; сертифікат походження товару № GI43ЮН164350002 від 14.03.2014 року; пакувальний лист із зазначенням матеріалу упаковки, кількості та ваги товару; сертифікати якості на наливний бетон СТ-АСВ 75 BF, на наливний бетон DALCAST ASK 52-30, на наливний бетон DALCAST АСВ 70-9, на наливний бетон СТ-АСВ 709, на наливний бетон DALCAST АСВ 55-12, на торкрет масу DALGUN АСВ 65-20; експортну митну декларацію; залізничну накладну № 42084343; коносамент № BSSHA9953 про перевезення товару морським транспортом від 18.03.2014 року, а також додаткові документи, не передбачені Контрактом, а саме: дистриб'юторський контракт від 01.01.2013 між постачальником Шанхай Баоджу вогнетривка компанія Ко., Лтд та дистриб'ютором компанією «Dalmond Trade House Limited» на поставку та продаж продукції; прайс-лист цін на вогнетривкі вироби між вказаними фірмами; комерційний рахунок між вказаними фірмами та ціни постачання продукції фірмі «Dalmond Trade House Limited» для подальшої реалізації по Контракту з ПАТ «ДМКД» № DTN-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 за рахунком № DTN-025-14/14-0314-12-80076575; комерційна пропозиція № 011/1510/DTH від 15.10.2013 року, яка підтверджує заявлену митну вартість; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № 175.

Під час перевірки наданих декларантом документів митним органом встановлено наступне: декларація країни експорту від 14.03.2014 року № 11036627 містить відомості щодо умов поставки товару «FОВ - місце не визначене», що не відповідає умовам визначення п. 8.1. контракту від 14.02.2014 року № DТН-025-14/14-0314-12, п. 4.3. додатку від 14.02.2014 року № 1 та відомостям рахунку від 10.03.2014 року № DТН-025-14/14-0314-12-80076575. Вартість товарів, зазначена в декларації країни експорту, визначена на умовах «FОВ - місце не визначене», не відповідає вартості товарів у рахунку від 10.03.2014 № DТН - 025-14/14-0314-12-80076575, з чого можна зробити висновок, що різницю складають транспортні витрати, які відповідно до певних умов постачання не включені у вартість товару. Відповідно до відомостей коносаменту від 18.03.2014 року № BSSHA9953 фрахт підлягає оплаті отримувачем вантажу - Dalmond Trade House Limited. Транспортні витрати до кордону України є складовою митної вартості, але всупереч вимогам пункту 2.6 статті 53 Митного кодексу України відсутні будь-які документи, що підтверджують числове значення цієї складової. Таким чином, документи, подані відповідно до пункту 2 статті 53, не містять достатньої інформації, необхідної для підтвердження числових значень складових митної вартості. Відповідно п. 12.2, 12.3 зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2014 року № DTH-025-14/14-0314-12 передбачено, що покупець перераховує 95% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від продавця. 5% покупець перераховує протягом 15 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Але декларантом ПАТ «ДМКД» документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, незважаючи на вимоги пункту 2.4 та 2.5 статті 53 Митного кодексу України та відповідно до положень зазначеного зовнішньоекономічного контракту не надано. Копія митної декларації країни відправлення, в якій містяться відомості необхідні для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, складена китайською мовою та надана без перекладу, тому ускладнене проведення контролю відповідно пункту 3 статті 53 щодо наявних розбіжностей. Продаж товару, що імпортований в рамках зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2014 року № DTH-025-14/14-0314-12, здійснюється відповідно до дистриб'юторського контракту від 01.01.2013 року між SHANGHAL BAOJIUHE REFRACTORY CO., LTD та Dalmond Trade House Limited. Зазначений контракт із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не містить кількісних показників, що стосуються підтвердження митної вартості наливних бетонів та торкрет-маси, які імпортуються. Також, згідно пункту 3 статті 337 Митного кодексу України проведений контроль співставлення - порівняна заявлена митна вартість з даними, які містяться у відповідних електронних копіях МД №700100000/2013/11480 (ІМ 40) від 14.10.2013 року. Окрім того, ідентична продукція ввозилась ПАТ «ДМКД» у листопаді 2013 року та розмитнена за рішенням щодо визначення митної вартості від 17.10.2013 року № 110010000/2013/600332/1. Виявлені розбіжності: рівень заявленої декларантом митної вартості наливних бетонів марки CT-ACB75BF-15000 кг- 1,8 Дол.США/кг; марки DALCAST ASK52-30 в кількості 25000 кг - 1,83 Дол.США/кг; марки DALCASTАСВ70 - 9 в кількості 14000 кг - 1,325 Дол. США/кг; СТ-АСВ709 - 12000 кг - 1,85 Іол.США/кг; марки DALCAST АСВ55-12 в кількості 18000 кг - 1,25 Лол.США/кг; торкрет-маси марки DALGUN АСВ65-20 в кількості 10000 кг - 1,58 Дол.США/кг нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД-1,98 Дол.США/кг та попереднім рішенням про коригування митної вартості ідентичних товарів ПАТ «Дніпровський меткомбінат».

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини 3 статті 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За приписами частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним. Воно виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із статтею 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи, у митного органу виникли обгрунтовні підстави для сумніву в правильності визначення декларантом митної вартості товару та запропоновано ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» протягом 10 днів надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; відповідно до статті 254 Митного кодексу України переклад копії митної декларації країни відправлення

Крім цього, відповідно до пункту 5 статті 55 Митного кодексу України, проведено консультацію з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з приводу надання відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме - транспортної складової.

ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» відмовилося надавати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості.

Відповідно до пункту 3 статті 58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України.

Під час таких консультацій встановлено, що у митниці та декларанта відсутня інформація, яка б давала змогу застосувати методи визначення митної вартості, передбачені статтями 59, 60, 62, 63 Митного кодексу України.

Оскільки, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідачем не було допущено порушень вимог Митного кодексу України, суди дійшли до вірного висновку, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз