Справа № 813/1547/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ К/800/39018/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держземагенства України у Львівській області, треті особи Годовицько-Басівська сільська рада, Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, прокуратура Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У 2014 році ОСОБА_4 пред'явив позов до Головного управління Держземагенства України у Львівській області, треті особи Годовицько-Басівська сільська рада, Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, прокуратура Пустомитівського району Львівської області про

визнання протиправними дій, рішення та скасування рішення Головного управління Держземагенства у Львівській області про відмову йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, викладене у листі

№ 01-16/4-5245 від 30 серпня 2013 року;

зобов'язання Головного управління Держземагенства у Львівській області видати наказ про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області згідно раніше поданого клопотання.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держземаганства у Львівській області від 30 серпня 2013 року № 01-16/4-5245.

Зобов'язано Головне управління Держземагенства України у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 30 серпня 2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Зобов'язано Головне управління Держземагенства України у Львівській області подати звіт про виконання рішення суду в місячний термін з моменту набрання законної сили рішення у цій справі.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Головне управління Держземагенства у Львівській області, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що 02 березня 2010 року Пустомитівська райдержадміністрація розпорядженням № 124 надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по 2 га 53-м громадянам України.

За результатами розгляду протесту прокурора Пустомитівського району № 627 від 16 березня 2010 року на розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації № 124 від 02 березня 2010 року розпорядженням голови Пустомитівської райдержадміністрації №172 від 16 березня 2010 року скасовано розпорядження № 124 від 02 березня 2010 року.

Пустомитівська райдержадміністрація, посилаючись на клопотання Годовицько-Басівської сільської ради № 80 від 05 травня 2011 року, розпорядженням № 455 від 06 травня 2011 року скасувала розпорядженням № 172 і внесла зміни в додаток до розпорядження райдержадміністрації № 124 від 02 березня 2010 року.

30 вересня 2011 року постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 2а-7817/11/1370 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 06 травня 2011 року за №455 "Про внесення змін в додаток до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02 березня 2010 року №124".

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2011 року у справі № 2а-7817/11/1370 скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

22 жовтня 2013 року Вищим адміністративним судом України вказану постанову Львівського апеляційного адміністративного суду скасовано, а постанову Львівського окружного адміністративного суду залишено в силі.

08 серпня 2013 року позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель згідно КВЦП, землі сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту.

Управлінням Держземагенства у Львівській області позивачу надано відповідь

№ 01-16/4-5245 від 30 серпня 2013 року про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для надання у власність земельної ділянки на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту у зв'язку з тим, що розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 124 від 02 березня 2010 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту» надано дозвіл іншим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011року у справі № 2а-11238/11/1370 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації № 918 від 21 вересня 2011 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту», вказане рішення суду залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2013 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації №124 від 02 березня 2010 року, яким надано дозвіл громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, згідно із додатком, для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту, як підставу для відмови Головним управлінням Держземаганства у Львівській області 30 серпня 2013 року, не вказує на наявність хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених абзацом першим частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, які б надавали можливість суб'єкту владних управлінських функцій відмовити позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За таких обставин дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не можуть вважатись такими, що вчинені на підставі статті 118 Земельного кодексу України (п.1 ч.3 ст.2 КАС України).

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення Головного управління Держземаганства у Львівській області від 30 серпня 2013 року № 01-16/4-5245 про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки в 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради та за її межами в с.Басівка Пустомитівського району є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд зазначив, що в цьому випадку суд буде втручатись у внутрішню діяльність суб'єкта владних управлінських функцій та підміняти його всупереч конституційному принципу розподілу влад. При цьому, з метою захисту порушеного права позивача та з врахуванням положень частини 2 статті 11 та частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача розглянути зазначене клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із позицією судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

(а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції вірно виходив з того, що абзацом першим частини 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказана норма містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За таких умов посилання відповідача як на підставу для оскаржуваної відмови на розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 124 від 02 березня 2010 року, яким надано дозвіл громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, згідно із додатком, для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту, є безпідставним.

Вказане розпорядження не вказує на наявність підстав, передбачених абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, які б надавали можливість суб'єкту владних управлінських функцій відмовити позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244-2 КАС України.

Судді: