Справа № 2а-13030/11/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД м. Львів, вул. Чоловського, 2
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

Львів

11 листопада 2011 р..2а-13030/11/1370
суддя Львівського окружного адміністративного суду Потабенко В.А., перевіривши виконання вимог ст. ст. 105, 106 КАС України за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації до відділу Державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

УПСЗН Мостиської райдержадміністрації звернулося до суду з позовом до ВДВС Мостиського РУЮ у Львівській області про скасування постанови № В4-319 відповідача від 02.11.2011 року про накладення штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Суддею встановлено, що 02.11.2011 року державним виконавцем ВДВС Мостиського РУЮ у Львівській області Карпяком А.В. винесено постанову № В4-319 про накладення штрафу по виконанню виконавчого листа № 2а-186 року від 11.04.2011 року, виданого Мостиським районним судом Львівської області. Відповідно до даного виконавчого листа, позивача зобовязано провести перерахунок і доплату на користь ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною. Вважає, що постанову про накладення штрафу від 02.11.2011 року винесено неправомірно, оскільки позивач є бюджетною організацією, а Державним бюджетом на 2011 рік не передбачено видатків на фінансування допомоги відповідно до ЗУ "Про державну допомогу сімям з дітьми". Тому УПСЗН Мостиської райдержадміністрації не мало змоги виконати рішення суду. Просить позов задовольнити.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 24 вересня 1998 року № 202/98-ВР, з наступними змінами та доповненнями (надалі Закон № 606), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення

Відповідно ч. 1, 2 ст. 82 Закону № 606, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно ч. 4 ст. 82 Закону № 606, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За змістом п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Отже, суд приходить до висновку, що дана справа не належить до розгляду в даному адміністративному суді, оскільки нормами КАС України допускається, а Законом № 606 передбачено інший порядок судового оскарження учасниками виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. А саме, такий спір, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 108 належить до розгляду судом, який видав виконавчий документ.

Повертаючи позовну заяву з доданими до неї матеріалами, суд розяснює, що з таким позовом слід звернутися до Мостиського районного суду Львівської області, оскільки ним було видано виконавчий документ виконавчий лист № 2а-186 року від 11.04.2011 року, - на підставі якого відкрито виконавче провадження, у якому оскаржується постанова № В4-319 державного виконавця про накладення штрафу.

Керуючись п.6 ч.3 ст. 108 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації до відділу Державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу повернути позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Потабенко В.А.

З оригіналом згідно

Суддя Потабенко В.А.