Справа № 804/2747/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 р. Справа № 804/2747/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Плюс» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позову зазначено, що податковий орган за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Перемога Плюс» зробив необґрунтовані висновки про порушення останнім приписів ст. 2 та ст. 14 Закону України №2535-ХІІ, рішення №27/16, п.287.6 ст. 286, п.п. 286.2 ст. 286, п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України, в наслідок чого занижено суму земельного податку за земельні ділянки, розташовані на території Жовтневого району, за 2010 рік в сумі - 124545,30 грн., за 2011 рік в сумі 185273,95 грн., за 2012 рік - 185273,95 грн., за 2013 рік - 185273,95 грн., оскільки з 29.04.2010 року позивач набув право власності на земельну ділянку площею 1,2870 га по вул. Набережна Перемоги, б. 83 у м. Дніпропетровську, договору оренди земельної ділянки не укладав. Крім того, з 01.07.2012 року позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок за ставкою 5 %. Таким чином, підстави для нарахування податку на дану земельну ділянку у податкового органу відсутні.
Ухвалою суду від 16.02.2015р. відкрито провадження в адміністративній справі № 804/2747/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 27.02.2015р. В подальшому розгляд справи відкладався на 31.03.2015 року.
Ухвалою суду від 31.03.2015 року розгляд справи зупинено.
Ухвалою суду від 17.02.2016 року поновлено провадження по справі; відкладено розгляд справи до 22.02.2016 року.
Представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.
22.02.2016 року представником позивача було подано до суду клопотання, в якому просить розглянути справу в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 22.02.2016 року замінено відповідача ( ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області ) його правонаступником - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Представник відповідача, в поданих до суду письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що відповідно до ст. 5 Закону України №2535-ХІІ та ст.269, 270 ПК України позивач з 29.04.2010 року є платником земельного податку за земельну ділянку площею 1,2870 га по вул.Набережна Перемоги, б. 83 у м. Дніпропетровську по фактичному розміщенню будівлі та споруд автостоянки №19, яка знаходиться на території Жовтневого району м. Дніпропетровська та повинен сплачувати земельний податок згідно з грошовою оцінкою даної земельної ділянки - 1 %.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, зважуючи на визначені в ст.122 КАС України строки розгляду адміністративної справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.
Вивчивши доводи позову та заперечення, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд при винесені постанови виходить з таких підстав та мотивів.
Повноваження, компетенція контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України. Органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів. Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: загальність оподаткування; рівність усіх платників перед законом; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку; фіскальна достатність; соціальна справедливість; економічність оподаткування; нейтральність оподаткування; стабільність; рівномірність та зручність сплати; єдиний підхід до встановлення податків та зборів. Зазначені принципи спрямовані на недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації.
Також, 05.12.2014 року ДФС України прийнято рішення, яким залишено без змін рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.12.2014 року та залишено без розгляду скаргу, повернено її.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на їх підставі спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на такому.
Згідно з ст. 377 Цивільною кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Згідно з ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
За правилами ст. 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Відповідно до п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
Так, статтею 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного додатку є дані державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. 3613-VI відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників користувачів), яку в обов'язковому порядку отримує орган, який здійснює ведення Державного земельного кадастру органу державної реєстрації прав.
Відповідно до п. 3.2 Тимчасового порядку ведення державного зеєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему від 02.07.2003 р. N9 174, у реєстраційній картці відображаються відомості про власників, користувачів та орендарів (суборендарях) земельної ділянки та документ, що посвідчує право власності чи право постійного користування або оренди земельної ділянки (із зазначенням повної назви документа).
Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в мажах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками та користувачами (ст.193 Земельного кодексу України).
Згідно з п.п. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 ПК України дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.
Податковий орган зробив висновок, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,2870 га по вул. Набережна Перемоги, б. 83 у м. Дніпропетровську по фактичному розміщенню будівель та споруд автостоянки №19, яка перебуває у користуванні ТОВ «Перемога Плюс», складає 18527394,60 грн.
Згідно з ст. 7 Закону України №2535-ХІІ та п.274.1 ст. 274 ПК України ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються в розмірі 1% від їх нормативної грошової оцінки.
Однак, з відповіді на запит Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 26.03.2014 року видно, що станом на 01.01.2013 року право власності або користування земельною ділянкою по вул. Набережна Перемоги, б. 83 у Державному реєстрі земель м. Дніпропетровська не зареєстровано, відповідно її функціональне використання згідно з нормами чинного земельного законодавства не визначено, тому дані стосовно коефіцієнту функціонального використання зазначеної земельної ділянки відсутні.
Як зазначено у інформаційній довідці з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.07.2013 року №5492243 за позивачем зареєстровано право власності на будівлі та споруди автостоянки №19, що знаходиться за адресою: вул. Набережна Перемоги, б. 83.
Судом встановлено, що з 01.07.2012 року по теперішній час ТОВ «Перемога Плюс» перебуває на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок. Номер свідоцтва платника єдиного податку 462015477.Основним видом діяльності є допоміжне обслуговування наземного транспорту.
Таким чином, з вищезазначеного випливає, що у податкового органу немає підстав для нарахування позивачу податку на землю за спірний період, оскільки право власності на зазначену земельну ділянку виникло у останнього з 01.07.2013, а з 01.07.2012 року позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок.
Відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема, із земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності (пп. 4 п. 297.1 ст. 297 ПК України).
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд згідно з ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст.71 КАС України).
Керуючись ст.ст. 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Плюс» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук