Справа № 1170/2а-3098/12.
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Справа №1170/2а-3098/12.

провадження № 2-кас/811/19/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будекспорт», 25006, м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 72, кв.14

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, 25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будекспорт» звернулося з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 03.09.2012 р., № від 03.09.2012 р., № від 03.09.2012 р., № від 03.09.2012 р., № від 03.09.2012 р.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі (а.с.31-43, Т.4).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 р. постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 р. скасовано в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Будекспорт» у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. (а.с.97-101, Т.4).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.07.2015 р. постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с.201-205, Т.4).

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу нараховано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами в сумі 2 720,00 грн.;

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу встановлено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафну санкцію в сумі 970,40 грн., у тому числі 776,32 грн. основного платежу та 194,08 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у частині 194,08 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2 922 181,00 грн., у тому числі 2 508 014,00 грн. за основним платежем та 414 167,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 504 463,00 грн., у тому числі 434 243,00 грн. за основним платежем та 70 220,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позовні вимоги мотивовані тим, що податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. винесено Кіровоградською ОДПІ з перевищенням повноважень, оскільки застосування санкцій передбачених п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів від 19.02.1993 р. №15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» належить до виключної компетенції Національного банку України, Державні податкові інспекції здійснюють фінансовий контроль лише за валютними операціями, що проводяться резидентами і нерезидентами на території України.

Також позивач вказує на те, що порушення пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України допущено у І кварталі 2011 року, а тому згідно з п.7 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосовуються штрафні санкції у сумі 1 гривня.

Відносно податкового повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. позивач зазначає, що контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем податкового зобов'язання по взаємовідносинах з ТОВ «Авега-партнер» з огляду на інформацію відображену в оборотно-сальдових відомостях по рахунку 361 у яких бухгалтером допущено помилки, натомість постачальник повинен зазначати в податковій декларації суму податку визначену від фактично поставлених або оплачених товарів/послуг. Також, на думку позивача, контролюючим органом неправомірно зазначено про завищення ТОВ «Будекспорт» податкового кредиту за взаємовідносинами з ТОВ «Укрросексо» за травень 2011 року, ПП «Комплект-сігма-агроком» за жовтень 2010 року, ПП «Екоенергобуд» за січень 2011 року, оскільки суми нарахованого податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) підтверджені податковими накладними. Окрім того, позивач вказує на протиправність висновків податкового органу про нікчемність договорів ТОВ «Будекспорт» з ТОВ «Промагролізинг», ТОВ «Промінь Л» та ТОВ «Іта-баніо», бо вони зроблені без урахування первинних документів, які супроводжували господарські операції.

Оскаржуючи податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. позивач зазначає, що контролюючим органом не правомірно віднесено 6 536 290,00 грн. до валового доходу. Так, кошти отримані від ОСОБА_3, ТОВ «Онул-Ника», ТОВ «ХХІ ВІК» не є безпоаоворотною фінансовою допомогою; вимоги ТОВ «Бізнес Аксіома» в сумі 1 151 456,40 грн. відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вважаються погашеними, і відповідно не можуть вважатися безнадійною заборгованістю у розумінні пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України; кредиторська заборгованість ПАТ «Інформаційні комп'ютерні системи» в сумі 1 020 311,69 грн. не є безповоротною фінансовою допомогою, оскільки така заборгованість заявлена у справі про банкрутство і визнана судом, а також сплинув строк визначений п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України; дебіторська заборгованість фірми «VISA INTERNATIONAL S.R.L.» в сумі 159 500,00 доларів США не є доходом у розумінні податкового законодавства. Також позивач наголошує на тому, що ним правомірно віднесено до складу валових витрат суму 1 410 000,00 грн. за користування конференц-залом ТОВ «Футбольний клуб «Зірка» та у розмірі 234 628,81 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Промагролізинг», ТОВ «Промінь Л» та ТОВ «Іта-баніо», оскільки господарські операції підтверджені бухгалтерськими та податковими документами.

Ухвалою від 14.08.2015 р. допущено заміну відповідача Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби на правонаступника - Кіровоградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с.217, Т.4).

Представником відповідача до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені внаслідок виявлених порушень ТОВ «Будекспорт» вимог податкового законодавства.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Відповідно до ухвали від 26.02.2016 р. розгляд справи проведено в порядку письмового провадження (а.с.143, Т.7).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 26.07.2012 р. по 02.08.2012 р. посадовими особами Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської області ДПС на підставі направлень №567, №568, №569, №570, №571 від 26.07.2012 р. та відповідно до наказу №949 від 26.07.2012 р. (а.с.247, Т.2) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будекспорт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р., за результатами якої складено акт №88/22-2/24144324 від 10.08.2012 р., висновками якого, зокрема, є порушення ТОВ «Будекспорт», на думку відповідача:

- пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, пп.135.5.4, 135.5.5 п.135.5 ст.135, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, п.1.32 ст.1, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 508 014,00 грн., у тому числі: в ІІ кварталі 2009 року - 20 802,00 грн.; в ІІІ кварталі 2009 року - 22 556,00 грн.; в ІІ кварталі 2010 року - 3 184,00 грн.; в ІV кварталі 2010 року - 237 500,00 грн.; в І кварталі2011 року - 56 250,00 грн.; в ІІ кварталі 2011 року - 234 672,00 грн.; в ІV кварталі 2011 року - 560 429,00 грн.; в І кварталі 2012 року - 1 372 621,00 грн.;

- пп.7.2.1, 7.2.3, 7.2.4 п.7.2, п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.187.1 ст.187, пп.192.1.1 п.192.1, 192.3 ст.192, п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.2, 201.3, 201.4, 201.5, 201.6, 201.7, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 434 243,00 грн., у тому числі за серпень 2009 року - 21 877,00 грн., за жовтень 2009 року - 1 225,00 грн., за липень 2010 року - 85,00 грн., за серпень 2010 року - 6 559,00 грн., за листопад 2010 року - 16 667,00 грн., за грудень 2010 року - 190 000,00 грн., за січень 2011 року - 116 432,00 грн., за травень 2011 року - 36 934,00 грн., за жовтень 2011 року - 8 028,00 грн., за листопад 2011 року - 34 193,00 грн., за січень 2012 року - 2 243,00 грн.;

- вимог Указу Президента України від 06.11.1997 р. №1246/97 «Про внесення змін та доповнень до Указу Президента України від 18.06.1994 р. №319 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»;

- пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання податку на доходи фізичних осіб до бюджету за 2011 рік на суму 776,32 грн. (а.с.42-143, Т.1).

На підставі акта перевірки Кіровоградською ОДПІ Кіровоградської області ДПС винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу нараховано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами в сумі 2 720,00 грн. (а.с.35, Т.1);

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу встановлено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафну санкцію в сумі 970,40 грн., у тому числі 776,32 грн. основного платежу та 194,08 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.34, Т.1);

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2 922 181,00 грн., у тому числі 2 508 014,00 грн. за основним платежем та 414 167,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.37, Т.1);

- № від 03.09.2012 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 504 463,00 грн., у тому числі 434 243,00 грн. за основним платежем та 70 220,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.38, Т.1).

Так, податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. винесено внаслідок порушення ТОВ «Будекспорт», на думку податкового органу, порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами, оскільки встановлено, що станом на звітні дати: 01.04.2010 р., 01.07.2010 р., 01.10.2010 р., 01.01.2011 р., 01.04.2011 р., 01.07.2011 р., 01.10.2011 р., 01.01.2012 р., товариством не відображено в розділі ІІ «Фінансові вкладення» п.2.13 «Сума коштів, перерахованих за кордон та виставлених векселів по імпортних контрактах, по яких на звітну дату перевищено встановлені законодавством терміни здійснення цих контрактів» заборгованість по імпортному контракту №1221/2007 від 20.12.2007 р., укладеному з фірмою-нерезидентом «Visa International S.R.L.» (Італія) в розмірі 159 500,00 доларів США, чим порушено вимоги Указу Президента України від 06.11.1997 р. №1246/97 «Про внесення змін та доповнень в Указ Президента України від 18.06.1994 р. №319 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», п.2.7 Постанови НБУ від 08.02.2000 р. №49 «Про затвердження положення про валютний контроль», порушення порядку декларування тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с.137, Т.1).

У судовому засіданні представник позивача не заперечив факт порушення ТОВ «Будекспорт» порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами, однак наголошував на відсутності у відповідача повноважень стосовно застосування санкцій передбачених п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів від 19.02.1993 р. №15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Частиною 2 статті 1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що знаходяться за ї межами» від 18.06.1994 р. №319/94 встановлено обов'язок щоквартального декларування суб'єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України.

Абзацом 8 пункту 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 р. №15-93 встановлено, що до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Абзацом 3 пункту 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Національного банку України від 08.02.2000 р. №49 визначено, що невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз.9 п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 р. №15-93 санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Водночас, статтею 3 Указу Президента України «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» від 27.06.1999 р. №734/99 визначено, що санкції, передбачені статтею 2 цього Указу та пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», застосовуються Національним банком України до банків та інших фінансово-кредитних установ, органами державної податкової служби - до інших резидентів і нерезидентів України. Оскарження рішень про застосування фінансових санкцій здійснюється в судовому порядку.

Аналогічна норма визначена п.3.1 Положення про валютний контроль, відповідно до змісту якого санкції, передбачені статтею 2 Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства», пунктом 2 статті 16 Декрету, застосовуються Національним банком до банків, інших фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку, органами державної податкової служби - до інших резидентів і нерезидентів України.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що застосовуючи штрафні санкції визначені абз.8 п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» Кіровоградська ОДПІ Кіровоградської області ДПС діяла в межах наданих їй повноважень, а тому податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. є правомірним та не підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. винесене внаслідок порушення ТОВ «Будекспорт», на думку податкового органу, пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України щодо правильності утримання податку на доходи фізичних осіб до бюджету за 2011 рік на суму 776,32 грн., оскільки встановлено, що у лютому 2011 року ТОВ «Будекспорт» застосовано податкову соціальну пільгу до осіб, які не подали заяви про застосування такої пільги (а.с.134, Т.1).

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржується позивачем в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 194,08 грн., оскільки згідно з п.7 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Відповідно до п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги.

Згідно з пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України платник податку подає роботодавцю заяву про самостійне обрання місця застосування податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня отримання роботодавцем заяви платника податку про застосування пільги та документів, що підтверджують таке право. Роботодавець відображає у податковій звітності всі випадки застосування або незастосування податкової соціальної пільги згідно з отриманими від платників податку заявами про застосування пільги, а також заявами про відмову від такої пільги.

З огляду на пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

На підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 7 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Зважаючи на п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, за порушення пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України допущене ТОВ «Будекспорт» у лютому 2011 року до позивача підлягають застосуванню штрафні санкції у розмірі 1 гривні, а тому податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахованої штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 193,08 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. винесене податковим органом з огляду на встановлення заниження податку на прибуток в сумі 2 508 014,00 грн. внаслідок:

- заниження доходів на суму 9 982 037,00 грн. у тому числі за ІІ квартал 2011 року в сумі 1 020 312,00 грн., за IV квартал 2011 року в сумі 2 425 435,00 грн., за І кварталі 2012 року - 6 536 290,00 грн. у зв'язку з не включенням ТОВ «Будекспорт» до складу доходів сум непогашеної заборгованості визнаної в судовому порядку ПАТ «Інформаційні комп'ютерні системи» в сумі 1 020 311,69 грн., ОСОБА_3 в сумі 1 844 589,97 грн., ТОВ «Онул-Ника» в сумі 679 605,89 грн., ТОВ «ХХІ ВІК» в сумі 3 012 093,67 грн.; внаслідок не відображення сум заборгованості термін позовної давності за якими минув, зокрема, дебіторської заборгованості по імпортному контракту №1221/2007 від 20.12.2007 р., укладеному з «Visa International S.R.L.» (Італія) в сумі 159 500,00 доларів США (1 273 878,65 грн. по курсу НБУ станом на 31.03.2012 р.) та заборгованості перед ТОВ «Бізнес Аксіома» в сумі 1 151 456,40 грн.;

- завищення витрат: за IV квартал 2010 року на суму 950 000,00 грн. та за І квартал 2011 року на суму 225 000,00 грн. в результаті не підтвердження первинними документами по взаємовідносинам з ТОВ «Футбольний клуб Зірка»; за ІІ квартал 2009 року у сумі 83 210,00 грн., за ІІІ квартал 2009 року у сумі 90 228,00 грн., за IV квартал 2009 року у сумі 12 739,00 грн. в результаті віднесення до складу витрат - витрат за господарськими операціями з ТОВ «Промагролізинг», ТОВ «Промінь Л», які, на думку податкового органу, не носять реального характеру; за IV квартал 2011 року в сумі 11 215,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Іта-баніо», які, на думку податкового органу, не носять реального характеру.

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з пп.135.5.4, 135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи; суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість, що не погашена внаслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості;

в) заборгованість, що не погашена внаслідок недостатності майна: суб'єктів господарювання, оголошених банкрутами у встановленому законом порядку або знятих з реєстрації як суб'єкти господарювання у зв'язку з їх ліквідацією;

г) заборгованість, що не погашена внаслідок недостатності коштів, отриманих від продажу на відкритих аукціонах (публічних торгах) та в інший спосіб, передбачений умовами договору застави, майна позичальника, переданого у заставу як забезпечення зазначеної заборгованості за умови, що інші юридичні дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника не призвели до погашення заборгованості в повному обсязі;

ґ) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Як встановлено судом, відповідно до ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 11.03.2011 р. у справі №11-80 визнано вимоги ініціюючого кредитора Закритого акціонерного товариства «Інформаційні комп'ютерні системи» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будекспорт» в сумі 1 020 311,69 грн. за договором №СКВ-0068 від 24.12.2007 р., додатковою угодою №1 від 15.10.2008 р. до цього договору про специфікацію матеріалів та робіт СВК (етап 1, 2, етап №1СВК і СОС) та договором №СКВ-0092 від 16.04.2008 р., відповідно до рішень Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2009 р. у справі №12/134. від 21.04.2009 р. р. у справі №12/23 та від 13.09.2010 р. у справі №6/78 (а.с.174-176, 182-193, Т.1).

Відповідно до ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 20.01.2012 р. у справі №11/80 визнано грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будекспорт», зокрема,: Закритого акціонерного товариства «Інформаційні комп'ютерні системи» - 1 020 311,69 грн., ОСОБА_3 - 2 844 589,97 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Онул-Ника» - 679 605,89 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «ХХІ ВІК» - 3 012 093,67 грн. (а.с.177-181, Т.1, а.с.53-54, Т.5).

Згідно з ч.6 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 р. №2343-ХІІ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

На підставі ч.12 ст.21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, розрахунки з кредиторами, вимоги яких включені до реєстру, проводяться керуючим санацією починаючи з дати, зазначеної у затвердженому господарським судом плану санації, в порядку черговості, установленому статтею 31 цього Закону.

Таким чином, заборгованість визнана господарським судом та включена до реєстру вимог кредиторів не може розцінюватися як безповоротна фінансова допомога та/або безнадійна заборгованість у розумінні Податкового кодексу України, оскільки відносно такої заборгованості здійснюється законодавчо встановлена процедура її стягнення, а тому відповідні суми не підлягають включенню платником податків до складу доходів платника податків.

При цьому суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пп.12.1.5 п.12.1 ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки з 01.01.2011 р. зазначений Закон втратив чинність, а тому щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Податкового кодексу України.

Отже, суд вважає, що у ТОВ «Будекспорт» не виникло обов'язку із включення до складу доходу сум заборгованості перед ПАТ «Інформаційні комп'ютерні системи», ОСОБА_3, ТОВ «Онул-Ника» та ТОВ «ХХІ ВІК».

Також судом встановлено, що відповідно до договору №1221/2007 від 20.12.2007 р., укладеного між ТОВ «Будекспорт» та компанією «Visa International S.R.L.» (Італія) (а.с.5-10, Т.3) позивачем перераховано кошти в оплату атракціонів, однак продавцем не поставлено товар в частині оплаченої суми 159 500,00 доларів США (1 273 878,65 грн. по курсу НБУ станом на 31.03.2012 р.) (а.с.49-50, Т.1).

Відповідач вважає, що дебіторська заборгованість позивача у сумі 159 500,00 доларів США (1 273 878,65 грн.) підлягає включенню позивачем до доходу звітного періоду після спливу законодавчо встановленого терміну поставки товару за імпортними операціями резидента при застосуванні розрахунків у формі документарного акредитиву - 180 днів з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента (10.06.2008 р.) (ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 р. №185/94-ВР), тобто після 07.12.2008 р.

Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено відповідальність за порушення резидентами строків визначених ст.2 цього Закону. При цьому визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Водночас суд наголошує, що строк визначений ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не є строком позовної давності за імпортними операціями, а тому його сплив не свідчить про наявність у платника податку заборгованості, яка не стягнута після закінчення строку позовної давності, тобто безповоротної фінансової допомоги в розумінні пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Більш того, ТОВ «Будекспорт» до матеріалів справи надано наказ про виклик на 05.12.2008 р. до цивільного суду м. Падуя за позовом ТОВ «Будекспорт» до «Visa International S.R.L.» щодо виконання умов контракту №1220/2007 (а.с.195-198, Т.5).

З огляду на викладене висновок відповідача про сплив строків позовної давності за договором №1221/2007 від 20.12.2007 р. є необґрунтованим та передчасним, а тому відсутні підстави вважати відповідну дебіторську заборгованість ТОВ «Будекспорт» безповоротною фінансовою допомогою.

За таких умов суд дійшов висновку, що у ТОВ «Будекспорт» у ІV кварталі 2011 року не виникло обов'язку із включення до складу доходу суми заборгованості компанії «Visa International S.R.L.» (Італія) у розмірі 159 500,00 доларів США (1 273 878,65 грн.).

Зі змісту акта №88/22-2/24144324 від 10.08.2012 р. встановлено, що у IV кварталі 2008 року у ТОВ «Будекспорт» перед ТОВ «Бізнес Аксіома» виникла заборгованість в сумі 1 151 456,40 грн., яка станом на 31.03.2012 р. обліковувалася по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (а.с.50, Т.1).

Позивач не заперечує, що відповідна заборгованість у судовому порядку ТОВ «Бізнес Аксіома» не стягувалася.

У судовому засіданні представник позивача вказував на те, що вимоги ТОВ «Бізнес Аксіома» відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вважаються погашеними та не можуть вважатися безнадійною заборгованістю, оскільки ТОВ «Бізнес Аксіома» не скористалося своїм правом звернутися із заявою з грошовими вимогами до боржника.

Згідно з ч.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Суд зауважує, що визнання вимоги кредитора погашеною відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не спростовує того, що заборгованість за такою вимогою є безнадійною у розумінні пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Отже, в силу пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України заборгованість ТОВ «Будекспорт» перед ТОВ «Бізнес Аксіома» в сумі 1 151 456,40 грн. є безнадійною кредиторською заборгованість та відповідно до пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України підлягала включенню до складу доходів позивача за ІV квартал 2011 року.

На підставі викладеного суд вважає, що під час розгляду справи підтверджено факт заниження позивачем доходу за ІV квартал 2011 року у розмірі 1 151 456,40 грн., у зв'язку з чим ТОВ «Будекспорт» правомірно донараховано податок на прибуток в сумі 264 834,97 грн. Натомість висновки податкового органу про заниження позивачем доходу за ІІ квартал 2011 року в сумі 1 020 312,00 грн., за ІV квартал 2011 року в сумі 1 273 878,65 грн. та за І квартал 2012 року в сумі 6 536 290,00 грн. є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до п.5.1 Закону №334/94-ВР, чинного на час виникнення частини спірних правовідносин, валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону №334/94-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

З огляду на абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до змісту п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення частини спірних правовідносин, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, зокрема, собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до абз.11 ч.1 ст.11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні вимоги до реквізитів первинних документів визначені у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88.

Із аналізу зазначених норм встановлено, що первинний документ повинен містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

З огляду на абз.5 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто господарська операція повинна призводити до реальних змін майнового стану платника податків. При цьому результати господарської операції підлягають відображенню в бухгалтерському обліку підприємства на підставі якого відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України платниками податків здійснюється формування показників податкової звітності.

Разом з цим, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Так, ТОВ «Будекспорт» віднесено до складу валових витрат за ІV квартал 2010 року 950 000,00 грн. та за І квартал 2011 року 225 000,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Футбольний клуб Зірка».

Як встановлено судом, за договором №000/01 від 01.12.2010 р. (а.с.62-65, Т.6) ТОВ «Футбольний клуб «Зірка» надало ТОВ «Будекспорт» послуги конференц-сервісу, зокрема, у грудні 2010 року на суму 1 140 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 190 000,00 грн. та у січні 2011 року на суму 270 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 45 000,00 грн., що підтверджується податковими накладними, актами здачі-прийняття робіт та актом звірки взаємних розрахунків (а.с.169-172,189-193, Т.1, а.с.41-45, Т.3, а.с.37-51, Т.5, а.с.59, 60, Т.6).

В акті перевірки №88/22-2/24144324 від 10.08.2012 р. (а.с.55, Т.1) зазначено, що у податкових накладних, отриманих позивачем за господарськими операціями з ТОВ «Футбольний клуб Зірка» відсутні печатка ТОВ «Футбольний клуб Зірка» та підпис особи, яка склала податкові накладні.

З огляду на досліджені матеріали справи судом встановлено, що податкові накладні та акти здачі-прийняття робіт за господарськими операціями позивача з ТОВ «Футбольний клуб Зірка» (а.с.169-172, Т.1. а.с.37-51, Т.5) містять усі реквізити визначені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у тому числі й відтиск печатки ТОВ «Футбольний клуб Зірка» та підписи осіб, які склали відповідні первинні документи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи за господарськими операціями з ТОВ «Футбольний клуб Зірка» підтверджують фактичне здійснення відповідних господарських операцій та є підставою для формування платником податків витрат у відповідних звітних періодах.

Окрім того, з огляду на висновки перевірки встановлено, що за взаємовідносинами з ТОВ «Промагролізинг» і ТОВ «Промінь Л» ТОВ «Будекспорт» сформовано витрати у сумі 186 177,00 грн., у тому числі за ІІ квартал 2009 року в сумі 83 210,00 грн., за ІІІ квартал 2009 року в сумі 90 228,00 грн., за ІV квартал 2009 року у сумі 12 739,00 грн. (а.с.62, Т.1).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що у 2009 році ТОВ «Будекспорт» придбавало у ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л» пиво, реалізація якого здійснювалася у закладах відпочинку, належних позивачу.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ одним із видів діяльності позивача є діяльність кафе (а.с.128-131, Т.5).

Матеріалами справи підтверджено наявність у власності ТОВ «Будекспорт» кафе «Відпочинок», кафе «Глорія», кафе «Арка», кафе «Таверна-бочонок» (а.с.78-114, Т.5).

На підтвердження господарських операцій з ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л» позивачем до суду надано копії видаткових накладних (а.с.194-250, Т.1, а.с.1-148, Т.2), актів звірки взаємних розрахунків (а.с.94-95, Т.6), актів реалізації (а.с.96, 104-105, 186-187, Т.6, а.с.1-2, 66, 87, 98, 110, Т.7), накладних на внутрішнє переміщення (а.с.97-103, 106-185, 188-244, Т.6, а.с.3-65, 67-86, 88-97, 99-109, 111-122, Т.7).

Суд враховує, що накладні видані позивачу ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л» за якими ТОВ «Будекспорт» сформовано витрати у сумі 186 177,00 грн. не містять даних, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій, до суду не надано копій довіреностей на отримання та відвантаження придбаного товару, книг обліку довіреностей.

Також матеріали справи не містять копій податкових накладних, товарно-транспортних накладних чи інших документів на підтвердження транспортування товару, а також доказів його оплати.

Таким чином, надані позивачем до матеріалів справи первинні документи не підтверджують фактичний рух активів у процесі здійснення господарських операцій ТОВ «Будекспорт» з ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л».

Більш того, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2011 р. визнано винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво) (а.с.98-101, Т.3). Зазначеним вироком встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5, було створене фіктивне підприємництво з метою прикриття незаконної діяльності, а саме ТОВ «Промінь-Л» ().

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що результати відображені позивачем у даних податкового обліку фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій учасників господарських операцій.

За таких умов суд вважає недоведеним факт реальності здійснення відповідних господарських операцій позивача з ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л», а тому висновок податкового органу про завищення витрат у сумі 186 177,00 грн., у тому числі за ІІ квартал 2009 року в сумі 83 210,00 грн., за ІІІ квартал 2009 року в сумі 90 228,00 грн., за ІV квартал 2009 року у сумі 12 739,00 грн. є обґрунтованим, внаслідок чого позивачу правомірно донараховано податок на прибуток у сумі 46 542,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 11 635,50 грн.

Також до складу витрат за ІV квартал 2011 року ТОВ «Будекспорт» віднесено 11 215,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Іта-баніо».

Судом встановлено, що за договором поставки №01/98 від 01.08.2011 р. (а.с.157-160, Т.2) ТОВ «Будекспорт» у жовтні 2011 року придбало у ТОВ «Іта-баніо» будівельні матеріали і комплектуючі на суму 13 458,11 грн., у тому числі ПДВ - 2 243,02 грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (а.с.183, 186, Т.2).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що ТОВ «Будекспорт» у жовтні 2011 року придбало у ТОВ «Іта-баніо» будівельні матеріали, які використовувалися під час виконання підрядних робіт.

З огляду на зміст довідки з ЄДРПОУ одним із видів діяльності позивача є будівництво будівель (а.с.128-131, Т.5).

Відповідно до ліцензії серії АВ №516978 ТОВ «Будекспорт» у період з 25.05.2010 р. по 25.05.2015 р. надано право здійснювати господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури у тому числі монтаж зовнішніх інженерних систем, мереж, споруд, приладів і засобів вимірювання, зокрема, водопостачання (а.с.132-135, Т.5).

За договором підряду №165 від 15.07.2011 р. (а.с.136-140, Т.5, а.с.66-70, Т.6), укладеним між позивачем та Новоукраїнською міською радою, ТОВ «Будекспорт» у жовтні 2011 року виконало роботи із реконструкції каналізаційної мережі дитячого дошкільного закладу №5 по вул. Леніна, 20, що підтверджується актом №2 приймання виконаних будівельних робіт від 31.10.2011 р. (а.с.72-82, Т.6). При цьому, зважаючи на підсумкову відомість ресурсів (витрати - по факту) за жовтень 2011 року, будівельні матеріали та комплектуючі придбані позивачем у ТОВ «Іта-баніо» використані під час здійснення робіт за договором підряду №165 від 15.07.2011 р. (а.с.83-91, Т.6).

Водночас, позивачем до матеріалів справи додано докази наявності у позивача транспортних засобів, а саме: автокрана, бетонозмішувача, самоскида, які використовувалися під час виконання договору підряду (а.с.115-127, Т.5).

За таких умов суд дійшов висновку, що господарська операція з ТОВ «Іта-баніо» за жовтень 2011 року пов'язана з господарською діяльністю ТОВ «Будекспорт» та підтверджена належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які засвідчують рух активів у процесі здійснення таких операцій, а тому позивачем правомірно віднесено до складу витрат за ІV квартал 2011 року суму 11 215,00 грн.

Таким чином, відповідачем безпідставно донараховано позивачу податок на прибуток у розмірі 2 579,45 грн.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. є протиправним та підлягає скасуванню в частині донарахування 2 196 637,03 грн. за основним платежем та 402 531,15 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. винесене податковим органом з огляду на встановлення:

- заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за травень 2011 року у розмірі 33 333,00 грн. по взаєморозрахунках з ТОВ «Ліхт-трейд» в результаті неврахування отриманої суми попередньої оплати в розмірі 199 999,18 грн. у тому числі ПДВ 33 333,33 грн.;

- заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за травень 2011 року у розмірі 1 700,00 грн. по взаєморозрахунках з ТОВ «Херсонська виробничо-будівельна компанія» в результаті неврахування отриманої суми попередньої оплати;

- заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2011 року у розмірі 6 051,00 грн. по взаєморозрахунках з ТОВ «Авега-партнер» в результаті неврахування суми відвантаженого бетону та наданих транспортних послуг в розмірі 36 305,94 грн. у тому числі ПДВ 6 051,00 грн.;

- заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за листопад 2011 року у розмірі 34 193,00 грн. по взаєморозрахунках з ТОВ «Авега-партнер» в результаті неврахування суми відвантаженого бетону та наданих транспортних послуг;

- завищення податкового кредиту за грудень 2010 року на суму 190 000,00 грн та за січень 2011 року на суму 45 000,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Футбольний клуб «Зірка» в результаті не підтвердження відповідними первинними документами та не проведенням податкового кредиту у бік зменшення;

- завищення податкового кредиту за січень 2011 року на суму 71 432,00 грн. по взаємовідносинах з ПП «Енергобуд» в результаті не підтвердження відповідними первинними документами та в зв'язку з тим, що товариством не проводилися розрахунки з контрагентом-постачальником, окрім погашення кредиторської заборгованості та не оприбутковувалися товари (роботи, послуги) від ПП «Енергобуд»;

- завищення податкового кредиту за жовтень 2011 року на суму 1 977,00 грн. в результаті подвійного включення податкової накладної №117 від 21.10.2011 р., виданій ТОВ «Кіровоградський будівельний альянс»;

- завищення податкового кредиту за жовтень 2010 року на суму 16 666,67 грн. по взаємовідносинам з ПП «Комплект-сігма-агріком» в результаті невірного відображення періоду виписки податкової накладної в податковій звітності;

- завищення податкового кредиту за травень 2011 року на суму 1 901,00 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Укрросексо» в результаті невірного відображення періоду виписки податкової накладної в податковій звітності;

- завищення податкового кредиту за липень 2010 року на суму 85,00 грн. та за серпень 2010 року на суму 6 559,00 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд ліз» в результаті не підтвердження відповідними первинними документами;

- завищення податкового кредиту за січень 2012 року на суму 2 243,00 грн. в результаті відображення сум ПДВ за податковою накладною №10 від 31.10.2011 р., виданій ТОВ «Іта-баніо» по нікчемному правочину;

- завищення податкового кредиту на суму 23 102,00 грн. по господарських операціях з ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л», які, на думку відповідача, проведено на підставі нікчемного правочину.

Судом встановлено, що позивачем не оскаржується податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. в частині донарахування основного платежу в сумі 43 654,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 2 156,00 грн. щодо взаємовідносин з ТОВ «Ліхт-трейд», ТОВ «Херсонська виробничо-будівельна компанія», ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд ліз», ТОВ «Кіровоградський будівельний альянс».

Під час перевірки відповідачем встановлено та відображено в акті №88/22-2/24144324 від 10.08.2012 р., що ТОВ «Будекспорт» занижено податкове зобов'язання по взаємовідносинам з ТОВ «Авега-партнер» за жовтень 2011 року на суму 6 051,00 грн. та за листопад 2011 року на суму 34 193,00 грн. Так, згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за жовтень 2011 року ТОВ «Будекспорт» реалізовано ТОВ «Авега-партнер» бетон та транспортні послуги на суму 224 505,90 грн, у тому числі ПДВ - 37 417,65 грн., натомість до складу податкових зобов'язань за жовтень 2011 року позивачем включено суму ПДВ - 31 366,66 грн. Аналогічно встановлено, що у листопаді 2011 року за оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за листопад 2011 року ТОВ «Будекспорт» реалізовано ТОВ «Авега-партнер» бетон та транспортні послуги на суму 360 155,00 грн, у тому числі ПДВ - 60 025,83 грн., а до складу податкових зобов'язань за листопад 2011 року позивачем включено суму ПДВ - 25 833,33 грн. (а.с.85-86, Т.1).

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Суд враховує, що оборотно-сальдові відомості по рахунках є документом бухгалтерського обліку у якому на підставі первинних документів відображається систематизована та узагальнена інформація щодо об'єктів бухгалтерського обліку за певний проміжок часу. Таким чином, дані відображені в оборотно-сальдових відомостях повинні узгоджуватися з даними первинних документів.

Податковий орган дійшов висновку про заниження позивачем податкового зобов'язання з ПДВ за жовтень та листопад 2011 року виключно на підставі даних оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361 без дослідження усіх первинних документів за господарськими операціями ТОВ «Будекспорт» з ТОВ «Авега-партнер» за відповідні періоди.

У судовому засіданні представник позивача наголошував на тому, що в досліджених відповідачем оборотно-сальдових відомостях по рахунку 361 за жовтень та листопад 2011 року бухгалтером допущено помилку в частині відображених сум за господарськими операціями з ТОВ «Авега-партнер».

Зазначені пояснення підтверджуються актом звірки взаємних розрахунків від 31.12.2011 р. (а.с.252-253, Т.2), банківськими виписками (а.с.13-19, 21-24, Т.6), видатковими накладними (а.с.194, 196, 197, 200, 202, 204, 205, 207, 208, Т.2), актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.195, 198, 199, 201, 203, 206, 209, Т.2) та податковими накладними (а.с.210-225, Т.2).

За таких умов висновок податкового органу про заниження позивачем податкових зобов'язань з ПДВ за жовтень, листопад 2011 року по взаємовідносинам з ТОВ «Авега-партнер» є необґрунтованим, оскільки зроблений без урахування даних первинних документів (банківських виписок та видаткових накладних (актів виконаних робіт)), що засвідчують зарахування коштів на банківський рахунок чи факт відвантаження товару (надання послуг).

Щодо висновків про завищення ТОВ «Будекспорт» податкового кредиту суд враховує наступне.

Згідно з пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. №168/97-ВР, чинного на час виникнення частини спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 зазначеного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається, зокрема, дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Зазначені норми Закону України «Про податок на додану вартість» кореспондуються з нормами Податкового кодексу України, чинного з 01.01.2011 р., тобто на час виникнення частини спірних правовідносин. Так, згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Разом з тим, у пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Під час дослідження господарських операцій позивача з ТОВ «Футбольний клуб Зірка» за грудень 2010 року та січень 2011 року при оцінці правомірності податкового повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. судом вже встановлено їх реальність та підтвердження належними первинними документами, які в силу п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України надають платнику податків право на формування податкового кредиту.

Водночас відповідач посилається на подання ТОВ «Футбольний клуб Зірка» до Кіровоградської ОДПІ розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкових декларацій з податку на додану вартість (Д1) за жовтень 2011 року № від 18.11.2011 р. в якому проведено коригування податкових зобов'язань у сторону зменшення згідно розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних на загальну суму ПДВ 235 000,00 грн., а саме: №1/55 від 21.10.2011 р. до податкової накладної №55 від 27.12.2010 року на загальну суму 252 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 42 000,00 грн.; №2/56 від 21.10.2011 р. до податкової накладної №56 від 29.12.20110 р. на загальну суму 252 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 42 000,00 грн.; №3/57 від 21.10.2011 р. до податкової накладної №57 від 29.12.2010 р. на загальну суму 420 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 70 000,00 грн.; №4/58 від 21.10.2011 р. до податкової накладної №58 від 30.12.2010 р. на загальну суму 216 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 36 000,00 грн.; №5/34 від 21.10.2011 р. до податкової накладної №34 від 31.01.2011 р. на загальну суму 270 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 45 000,00 грн. (а.с.94-95, Т.1, а.с.241-241, Т.5).

Відповідно до п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Таким чином, підставою для проведення коригування платниками податків задекларованих показників податкових зобов'язань та податкового кредиту є: зміна суми компенсації вартості поставлених товарів (послуг); повернення товарів (послуг); повернення попередньої оплати товарів (послуг).

Разом з тим, зважаючи на форму Розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1), затверджену наказом Державної податкової адміністрації України від 25.01.2011 р. №41, чинного до 10.01.2012 р., при коригуванні податкових зобов'язань згідно зі ст.192 Податкового кодексу України у графі 8 Розділу І зазначається підстава для коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

У Розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1), поданому ТОВ «Футбольний клуб Зірка» за жовтень 2011 року не вказано підстави, яка обумовила проведення такого коригування (а.с.241, Т.5).

Суд враховує, що Кіровоградською ОДПІ не доведено факту виникнення підстав визначених п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, які зумовлюють обов'язок ТОВ «Будекспорт» провести коригування податкового кредиту, задекларованого за господарськими операціями з ТОВ «Футбольний клуб Зірка».

Зважаючи на викладене суд вважає необґрунтованим висновок податкового органу про завищення ТОВ «Будекспорт» податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Футбольний клуб «Зірка» за грудень 2010 року на суму 190 000,00 грн та за січень 2011 року на суму 45 000,00 грн.

Також встановлено, що ТОВ «Будекспорт» до складу податкового кредиту за жовтень 2010 року включено 16 666,67 грн. за господарськими операціями з ПП «Комплект-сігма-агріком» (а.с.174-176, Т.2). При цьому у додатку 5 до податкової декларації за жовтень 2010 року в графі «період виписки податкових накладних, інших документів, що дають право на податковий кредит» декларантом зазначено жовтень 2010 року (а.с.174-176, Т.2).

У січні 2011 року ТОВ «Будекспорт» до складу податкового кредиту включено 71 432,39 грн. за господарськими операціями з ПП «Енергобуд» (а.с.161-162, Т.2, а.с.215-220, Т.5). У додатку 5 до податкової декларації за січень 2011 року в графі «період виписки податкових накладних, інших документів, що дають право на податковий кредит» декларантом зазначено січень 2011 року (а.с.161-162, Т.2, а.с.219-220, Т.5).

Окрім того, у травні 2011 року ТОВ «Будекспорт» до складу податкового кредиту включено 1 900,53 грн. за господарськими операціями з ПП «Енергобуд» (а.с.166-168, Т.2, а.с.226-230, Т.5). У додатку 5 до податкової декларації за січень 2011 року в графі «період виписки податкових накладних, інших документів, що дають право на податковий кредит» декларантом зазначено травень 2011 року (а.с.166-168, Т.2, а.с.229-230, Т.5).

В акті №88/22-2/24144324 від 10.08.2012 р. зазначено, що на момент проведення перевірки реєстр отриманих податкових накладних за січень 2011 року та податкова накладна від ПП «Енергобуд» за січень 2011 року відсутні (а.с.95, Т.1), у зв'язку з чим податковий орган вважає, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит за січень 2011 року в сумі 71 432,39 грн. по контрагенту ПП «Енергобуд». Аналогічних висновків дійшов податковий орган і щодо суми податкового кредиту за жовтень 2010 року у розмірі 16 666,67 грн. по контрагенту ПП «Комплект-сігма-агріком» (а.с.97-98, Т.1) та за травень 2011 року у розмірі 1 901,00 грн. по контрагенту ТОВ «Укрросексо» (а.с.107-108, Т.1).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що на підставі податкової накладної №39 від 06.09.2010 р., виданої ПП «Комплект-сігма-агріком» на суму 100 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 16 666,67 грн. позивачем сформовано податковий кредит за жовтень 2010 року, а в додатку 5 допущено механічну помилку, а саме в графі «період виписки податкових накладних, інших документів, що дають право на податковий кредит» зазначено 10.2010, замість 9.2010. На підставі податкової накладної № від 31.12.2010 р., виданої ПП «Енергобуд» на суму 528 594,36 грн., у тому числі ПДВ - 88 099,06 грн. позивачем сформовано податковий кредит за грудень 2010 р. в сумі 16 666,67 грн. (а.с.179-180, Т.2) та за січень 2011 року в сумі 71 432,39 грн., однак у додатку 5 допущено механічну помилку, а саме в графі «період виписки податкових накладних, інших документів, що дають право на податковий кредит» зазначено 1.2011, замість 12.2010. У податковій декларації за травень 2011 року сформовано податковий кредит на підставі податкової накладної №15 від 21.04.2011 р., виданої ТОВ «Укрросексо», а в додатку 5 допущено механічну помилку, а саме в графі «період виписки податкових накладних, інших документів, що дають право на податковий кредит» зазначено 5.2011, замість 4.2011.

Відповідно до п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час розгляду справи, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час розгляду справи, платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають органу державної податкової служби копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

Позивачем не надано до суду копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2010 року, січень 2011 року, травень 2011 року із зазначенням реквізитів податкових накладних на підставі яких ТОВ «Будекспорт» сформовано податковий кредит у жовтні 2010 року, у січні 2011 року та у травні 2011 року.

За таких умов суд вважає недоведеним належними доказами факт декларування позивачем податкового кредиту за жовтень 2010 року за податковою накладною №39 від 06.09.2010 р., за січень 2011 року в сумі 71 432,39 грн. саме на підставі податкової накладної № від 31.12.2010 р., за травень 2011 року за податковою накладною №15 від 21.04.2011 року та допущення помилок у графі 3 розділу ІІ додатку 5 до декларації з ПДВ за жовтень 2010 року, за січень 2011 року та за травень 2011 року, а тому висновок Кіровоградської ОДПІ про завищення ТОВ «Будекспорт» податкового кредиту за жовтень 2010 року в сумі 16 667,00 грн., за січень 2011 року в сумі 71 432,00 грн. та за травень 2011 року в сумі 1 901,00 грн. є обґрунтованим.

У січні 2012 року ТОВ «Будекспорт» віднесено до складу податкового кредиту 2 243,02 грн. за податковою накладною №83 від 31.10.2011 р., виданої ТОВ «Іта-баніо».

З огляду на досліджені матеріали справи судом під час оцінки правомірності податкового повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. встановлено реальність господарської операції ТОВ «Будекспорт» з ТОВ «Іта-баніо» за якою видано податкову накладну №83 від 31.10.2011 р., а також пов'язаність такої операції з господарською діяльністю позивача.

Таким чином, позивачем у січні 2012 року сформовано податковий кредит на підставі належно оформленої податкової накладної, виданої йому ТОВ «Іта-баніо», яке на час її видачі зареєстроване платником податку на додану вартість (а.с.167, Т.1), а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України було зобов'язане виписувати податкові накладні.

Принагідно суд наголошує на тому, що висновок Кіровоградської ОДПІ ґрунтується на податковій інформації інших органів державної податкової служби, а в акті перевірки №88/22-2/24144324 від 10.08.2012 р. зазначено узагальнені посилання на протиправний характер діяльності ТОВ «Іта-баніо» без конкретизації, які саме фіктивні операції вчинялися таким контрагентом та який вплив мали ці операції на подальші правовідносини з ТОВ «Будекспорт».

Разом з тим, суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання декларування сум податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

На підставі викладеного суд вважає необґрунтованим висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту за січень 2012 року в сумі 2 243,00 грн.

Натомість дослідженими матеріалами справи не підтверджено реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л» у перевіряємому періоді.

Більш того, матеріали справи не містять копій податкових повідомлень на підставі яких ТОВ «Будекспорт» сформовано податковий кредит у квітні - липні 2009 року по взаємовідносинах з ТОВ «Промагролізинг» та у серпні, жовтні, листопаді та грудні 2009 року по взаємовідносинах з ТОВ «Промінь Л».

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про правомірність висновків податкового органу про завищення ТОВ «Будекспорт» податкового кредиту за взаємовідносинами з ТОВ «Промагролізинг» та ТОВ «Промінь Л» на загальну суму 23 102,00 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 р. є протиправним та підлягає скасуванню в частині донарахування 321 141,00 грн. за основним платежем та 60 278,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, у редакції чинній на час розгляду справи, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В межах даного провадження судом задоволено 88,09% позовних вимог, а тому на користь позивача підлягає присудженню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 862,06 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Керуючись ст. ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03 вересня 2012 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Кіровоградської області ДПС, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будекспорт» встановлено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафну санкцію в сумі 970,40 грн., у тому числі 776,32 грн. основного платежу та 194,08 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у частині 193,08 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03 вересня 2012 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Кіровоградської області ДПС, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будекспорт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2 922 181,00 грн., у тому числі 2 508 014,00 грн. за основним платежем та 414 167,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині 2 196 637,03 грн. основного платежу та 402 531,15 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03 вересня 2012 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Кіровоградської області ДПС, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будекспорт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 504 463,00 грн., у тому числі 434 243,00 грн. за основним платежем та 70 220,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині 321 141,00 грн. основного платежу та 60 278,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будекспорт», (25006, м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 72, кв. 14) судовий збір у розмірі 1 862,06 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят дві грн. 06 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт