Справа № 803/220/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Справа № 803/220/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського міського суду Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернулася з адміністративним позовом до Володимир-Волинського міського суду Волинської області (далі - відповідач, Володимир-Волинський міський суд) про визнання протиправним та скасування наказу від 09.02.2016 року №07-02-54 «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлення на посаді помічника судді Володимир-Волинського міського суду з 09.02.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Володимир-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ) на підставі запиту Володимир-Волинського міського суду проведено перевірку відомостей, передбачених пунктами 1, 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за результатами якої складено висновок від 30.10.2015 року №519 та в подальшому додатковий висновок від 23.11.2015 року №19663/17-03-16-17-08. Контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) останньої, а саме: у розділі IV «Відомості про транспортні засоби» не задекларовано транспортний засіб - легковий автомобіль марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, об'єм двигуна 1984 см.куб. На підставі даних висновків відповідачем прийнято наказ від 09.02.2016 року №07-02-54, згідно з яким позивача звільнено із займаної посади помічника судді Володимир-Волинського міського суду з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», на підставі пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України. Дане звільнення позивач вважає незаконним, оскільки неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування Закону України «Про очищення влади» в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте нею на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел. Крім того, зазначила, що відповідачем було порушено вимоги статті 184 КЗпП України, оскільки позивач на час звільнення перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В судовому засіданні позивач та її представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити. Додатково пояснили, що у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік позивач помилково не зазначила автомобіль марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, об'єм двигуна 1984 см.куб, оскільки 27.05.2013 року нею була посвідчена довіреність на розпорядження даним транспортним засобом на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 терміном до 27.05.2016 року, а тому вважала, що передала право на нього іншим особам.

У листі від 09.03.2016 року №03-12/26/2016 відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що звільнення ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, просив розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника (а.с.36).

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1) з 18.11.2002 року працювала у Володимир-Волинському міському суді, зокрема, з 18.11.2002 року по 06.06.2004 року на посаді секретаря судових засідань, з 07.06.2004 року на посаді помічника судді. З 09.01.2014 року по 01.11.2016 року позивачу надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дані обставини підтверджуються копіями наказу від 18.11.2002 року №62 (а.с.70), наказу від 07.06.2004 року №48 «Про переведення ОСОБА_1.» (а.с.72), наказу від 07.10.2005 року №96-1.1 «Про зміну прізвища» (а.с.73), наказу від 08.01.2014 року №01-02-04 «Про надання відпустки ОСОБА_1 для догляду за дитиною до 3-х років» (а.с.84), записами в трудовій книжці ВА №043549 (а.с.102-103) та записами в особовій картці №18 (а.с.66-67).

Наказом Володимир-Волинського міського суду від 09.02.2016року №07-02-54 «Про звільнення ОСОБА_1.» відповідно до частини третьої статті 1, частини восьмої статті 3, частини чотирнадцятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» звільнено помічника судді Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1 із займаної посади 09.02.2016 року з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», на підставі пункту 7 2 частини першої статті 36 КЗпП України (а.с.118). Підставами для прийняття вказаного наказу стали довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», висновок Володимир-Волинської ОДПІ від 30.10.2015 року №519, додатковий висновок Володимир-Волинської ОДПІ від 23.11.2015 року №19663/17-03-16-17-08, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 року у справі №803/3860/15.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» Володимир-Волинською ОДПІ проведено перевірку відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», щодо ОСОБА_1, за результатами якої складено висновок від 30.10.2015 року №519 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (а.с.44-45).

Так, в ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік (а.с.47-51) вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права), а саме: у пункті 35 розділу IV «Відомості про транспортні засоби» останньою транспортні засоби не декларувались. Однак, за результатами запитів контролюючого органу центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Нововолинськ, м.Володимир-Волинський, Володимир-Волинського та Іваничівського районів 23.10.2015 року №3031 (вхідний №5454/19 від 28.10.2015 року) повідомив, що станом на 01.01.2015 року за гр.ОСОБА_1 зареєстрований легковий автомобіль марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, об'єм двигуна 1984 см.куб. (а.с.61).

Для підтвердження відомостей ОСОБА_1 надала письмове пояснення, в якому зазначила, що помилково не задекларувала вищезазначений легковий автомобіль у зв'язку з тим, що 27.05.2013 року нею посвідчена довіреність на розпорядження транспортним засобом на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 терміном до 27.05.2016 року (а.с.62).

Також у висновку від 30.10.2015 року №519 зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

19.11.2015 року відповідачем було скеровано запит №03-43/11568/15 до Володимир-Волинської ОДПІ про проведення додаткової перевірки, в якому просив провести додаткову перевірку відносно ОСОБА_1 щодо достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зокрема, перевірити інформацію та встановити час набуття останньою права власності на транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску. Також зазначив, що у випадку підтвердження інформації про набуття ОСОБА_1 права власності на цей транспортний засіб за час її перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», слід встановити відповідність вартості цього майна (майнових прав) наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел (а.с.111).

У листі від 23.11.2015 року №19663/17-03-16-17-08 Володимир-Волинська ОДПІ зазначила, що центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Нововолинськ, м.Володимир-Волинський, Володимир-Волинського та Іваничівського районів 23.10.2015 року повідомив, що станом на 01.01.2015 року за гр.ОСОБА_1 зареєстрований легковий автомобіль марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, об'єм двигуна 1984 см.куб., дата проведення реєстрації автомобіля за даними ДАІ - 26.01.2012 року, вартість якого становила 31304,00 грн. Зазначений автомобіль набутий у власність декларантом за час перебування на посаді державної служби. З центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України надійшла інформація (а.с.63-64), що ОСОБА_1 за період з 01.01.2003 року по 31.12.2011 року, перебуваючи на посаді державної служби, отримала дохід в сумі 31831,87 грн., тому вартість придбаного автомобіля в сумі 31304,00 грн. не перевищує суму доходів, отриманих ОСОБА_1 із законних джерел. Таким чином, за результатами проведеної додаткової перевірки, з урахуванням письмових пояснень та копій підтвердних документів, встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права). За результатами проведеної додаткової перевірки, з урахуванням письмових пояснень та копій підтвердних документів, наданих ОСОБА_1, встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

Не погоджуючись із вищезазначеними висновками Володимир-Волинської ОДПІ позивач оскаржила їх в судовому порядку. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 року, яка набрала законної сили, в справі №803/3860/15 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Володимир-Волинської ОДПІ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Міністерство юстиції України, Володимир-Волинський міський про визнання протиправними та скасування висновків відмовлено повністю (а.с.25-28).

На підставі висновків Володимир-Волинської ОДПІ від 30.10.2015 року №519 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» та від 23.11.2015 року №19663/17-03-16-17-08 про результати додаткової перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» заступником керівника апарату Володимир-Волинського міського суду складено довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», в якій зазначено, що до ОСОБА_1 застосовуються заборони, визначені частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади», оскільки перевіркою встановлено недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданій за попередній рік декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складеній за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції (а.с.117).

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначає Закон України «Про очищення влади».

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_6, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Як передбачено пунктом 10 частини першої статті 2 вказаного Закону, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про очищення влади» протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Вказана заборона у відповідності до частини восьмої статті 3 Закону України «Про очищення влади» застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно із частиною п'ятою статті 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (частина десята статті 5 Закону України «Про очищення влади»).

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (далі - відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - перевірка) визначає Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року №1100 (далі - Порядок №1100).

Пунктом 3 Порядку №1100 визначено, що загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до пунктів 4, 6 Порядку №1100 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування Закону України «Про очищення влади» в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Суд зазначає, що вживання у тексті частини восьмої статті 3 Закону України «Про очищення влади» єднального та розділового сполучника «та/або» дозволяє дійти висновку, що вказана заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

За першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

За другим критерієм достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони за першим критерієм необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у декларації, доходам, отриманим із законних джерел.

Саме ці відомості згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» підлягають перевірці.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел. Наявність у висновку про результати перевірки інформації про підтвердження законності джерел набуття майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування відповідної заборони.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади стала довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», складена з урахуванням висновку Володимир-Волинської ОДПІ від 30.10.2015 року №519 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» та додаткового висновку Володимир-Волинської ОДПІ від 23.11.2015 року №19663/17-03-16-17-08.

При цьому, вищезазначені висновки Володимир-Волинської ОДПІ, в яких зазначено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказала недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», є законними та обґрунтованими, що підтверджується постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 року у справі №803/3860/15.

Водночас, при прийнятті оскаржуваного наказу відповідачем не взято до уваги те, що за результатами проведених Володимир-Волинською ОДПІ перевірок також було встановлено, що вартість майна (майнових прав), не зазначеного ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, однак набутого нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел (а.с.44-46).

В даному випадку матеріалами справи підтверджено, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік не зазначено легковий автомобіль марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, об'єм двигуна 1984 см.куб. При цьому, як слідує з листа Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області від 17.03.2016 року №31/3-436 (а.с.126), даний транспортний засіб станом на 22.12.2010 року було зареєстровано за гр.ОСОБА_5, 26.01.2012 року він був перереєстрований на ОСОБА_1 Вартість легкового автомобіля марки Volkswagen Passat, 1995 року випуску, об'єм двигуна 1984 см.куб. становить 31304,00 грн., що підтверджується листом центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Нововолинськ, м.Володимир-Волинський, Володимир-Волинського та Іваничівського районів 23.10.2015 року №3031 (а.с.61 зворот). Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період з 01.01.2003 року по 31.12.2011 року, перебуваючи на посаді державної служби, отримала дохід в сумі 31831,87 грн. (а.с.63-64). Відтак, суд зазначає, що вартість придбаного автомобіля не перевищує суму доходів, отриманих ОСОБА_1 із законних джерел.

Оскільки під час здійснення відносно позивача перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», відповідачем не було встановлено невідповідності вартості майна (транспортного засобу) доходам, отриманим із законних джерел, тому суд дійшов висновку про безпідставність застосування до позивача відповідальності, передбаченої Законом України «Про очищення влади».

При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем вимог статті 184 КЗпП України (заборона звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років). Так, пунктом 7-2 частини першої статті 36 вказаного Кодексу передбачено припинення трудового договору з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади». Водночас частиною другою статті 36 КЗпП України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про очищення влади».

Таким чином, Закон України «Про очищення влади» є спеціальним при вирішенні спірних правовідносин, отже норми КЗпП України в даному випадку застосуванню не підлягають. При цьому сам Закон України «Про очищення влади» не містить застережень чи обмежень при звільненні жінок, які мають дітей віком до трьох років, при застосуванні заборон, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що оскаржуваний наказ видано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивача було незаконно звільнено із займаної посади, а тому наказ Володимир-Волинського міського суду від 09.02. 2016 року №07-02-54 «Про звільнення ОСОБА_1.» слід скасувати як протиправний та поновити ОСОБА_1 на посаді помічника судді Володимир-Волинського міського суду з 09.02.2016 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно. За таких обставин, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про очищення влади», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 лютого 2016 року №07-02-54 «Про звільнення ОСОБА_1.».

Поновити ОСОБА_1 на посаді помічника судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області з 09 лютого 2016 року.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконується негайно.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 22 березня 2016 року.