Справа № 822/6221/15
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/6221/15

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

17 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі Хмельницької області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі Хмельницької області звернулось до Хмеьницького окружного адміністративного суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" (далі СТОВ "Україна") про стягнення капіталізованих платежів в сумі 35011,28 грн.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 12 січня 2016 року позов задовольнив.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник Відповідача в судове не з'явився, подав клопотання про перенесення розгляду справи. З огляду на те, що явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає, що клопотання слід відхилити.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, Хмельницьким окружним адміністративним судом встановлено, що СТОВ "Україна" зареєстроване як страхувальник у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі за №.

14.09.2008 року в Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Україна" зареєстрований страховий випадок - трудове каліцтво, який стався з гр. ОСОБА_2, що перебуває на обліку з 16.02.2009 року.

03.08.2015 року державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено рішення засновників (учасників) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Постановою позивача №2216/238/238.1 від 18.11.2015 року продовжено потерпілій ОСОБА_2 раніше призначену грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Постановлено проводити виплати з 01.11.2015 року по 30.11.2017 року включно.

Оскільки відповідач є юридичною особою, що ліквідується, та у період її діяльності стався нещасний випадок, із метою забезпечення прав та свобод потерпілої особи та членів її сім'ї, забезпечення майбутніх страхових виплат, згідно чинного законодавства позивач здійснює капіталізацію коштів для виплати їх потерпілим у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

У зв'язку із наведеним, начальником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі 28.09.2015р. голові ліквідаційної комісії СТОВ "Україна" було направлено претензію про визнання грошових вимог щодо капіталізації платежів для продовження виплат потерпілим протягом їх життя на суму 27291,88 грн. У відповідь на претензію, відповідач надіслав лист від 30.10.2015 року, відповідно до якого грошові вимоги не визнає посилаючись на те, що станом на жовтень 2015 року відсутні будь-які документи підтверджуючі ступінь втрати працездатності ОСОБА_2

Дана обставина слугувала підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої нстанції виходив з того що у СТОВ "Україна" наявний обов'язок сплатити на рахунок Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі капіталізовані платежі в сумі 35011,28 грн., який відповідачем не виконано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Згідно зі статтею 1205 Цивільного кодексу України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов'язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV.

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин, визначено, що джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів Україн .

Цією нормою законодавець зобов'язує страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута, але й за інших підстав, передбачених законодавством), з застосуванням порядку, який передбачений Постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 6 травня 2000 року «Про порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю» зі змінами та доповненнями (далі -Порядок).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26 червня 2012 року у справі № 21-156а12.

Відповідно до пункту 1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Як встановлено судом з матеріалів справи, для визначення періоду, на який розраховується капіталізація платежів, позивачем було використано середні показники смертності та середньої очікуваної тривалості життя за 2014 рік.

Також, судом встановлено, що дії Фонду щодо здійснення розрахунку направленого позивачем 28.09.2015 разом з листом-претензією (вих. № 246) голові ліквідаційної комісії СТОВ "Україна" із заявою про визнання кредиторських вимог на суму 27291,88 грн. не оскаржувалися.

Доводи відповідача про те, що станом на жовтень 2015 року відсутні будь-які документи підтверджуючі ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 спростовуються довідками МСЕК, в яких вказані дати щорічного переогляду. Зокрема, відповідно до довідки МСЕК від 29.10.2013 року встановлено 20% втрати у ОСОБА_2 працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом, а наступний переогляд відбувся в листопаді 2015 року, яким також в останньої встановлено втрату 20% працездатності через трудове каліцтво.

Таким чином, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, вважає, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на помилковому трактуванні відповідачем фактичних обставин і норм матеріального та процесуального права.

Отже при ухваленні оскарженої постанови судом першої інстанції дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити чи розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Ухвалою суду від 23 лютого 2016 року про відкриття провадження у справі відстрочено сплату судового збору відповідачу до вирішення апеляційної скарги.

Порядок сплати судового збору регулюється Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, справляється судовий збір.

Слід звернути увагу, що згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний позов подано 10 грудня 2015 року, апелянт оскаржує постанову прийняту щодо вимоги майнового характеру, тому розмір судового збору становить 1339,8 грн.

При цьому, слід зазначити, що починаючи з 06.02.2012 року судовий збір за подання апеляційної скарги має справлятись за наступними реквізитами:

ОДЕРЖУВАЧ: УДКСУ у м. Вінниці (м. Вінниця), код платежу 22030001

Код

Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області

МФО: 802015

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року - без змін.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" 1339 грн 80 коп судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.