Справа № 819/3513/15
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3513/15

08 лютого 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Данилевич Н.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби України Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (далі - РС України Борщівського РУЮ Тернопільської області, відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 26997322 від 11 грудня 2015 року державного реєстратора Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції в Тернопільській області;

- зобов'язати державного реєстратора Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що розташована на території Мушкатівської сільської ради, Борщівського району, Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що нею було подано заяву до РС України Борщівського РУЮ Тернопільської області про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0988 га, що розташована на території Мушкатівської сільської ради, Борщівського району, Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 за ОСОБА_1 Однак, 11 грудня 2015 року державним реєстратором Скорохід Р.О. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 26997322 щодо даної земельної ділянки. На думку позивача, таке рішення державного реєстратора є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято відповідачем в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови КМУ № 868 від 17 жовтня 2013 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши клопотання про розгляд справи без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника та письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11 грудня 2015 року № 26997322 прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскільки подані позивачем документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки в свідоцтві про право на спадщину за законом № 483 від 03 квітня 2012 року та витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ-013 від 05 квітня 2013 року виявлені суперечності, а саме: кадастровий номер у свідоцтві про право на спадщину за законом зазначений - НОМЕР_2, а у витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку - НОМЕР_1, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частково до задоволення з таких обставин та підстав.

Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року державним реєстратором РС України Борщівського РУЮ Тернопільської області, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 № 14800355 від 11 грудня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, було прийнято рішення № 26997322 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.17), яким відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0988 га, що розташована на території Мушкатівської сільської ради, Тернопільська область, Борщівський район, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Як зазначається у вказаному рішенні, державним реєстратором було встановлено, що подані позивачем документи для проведення державної реєстрації не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Оскільки у свідоцтві про право на спадщину за законом № 483 від 03 квітня 2012 року, виданого державним нотаріусом ОСОБА_3 (а.с.8), та у витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ-013 від 05 квітня 2013 року, виданого відділом Держземагентства у Борщівському районі Тернопільської області, виявлені суперечності.

Судом досліджено, що кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0988 га у свідоцтві про право на спадщину за законом № 483 зазначений - НОМЕР_2, а у витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку та технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с.11-14) кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0988 га зазначений інший, а саме: НОМЕР_1.

Разом з тим, з листа управління Держземагентства у Борщівському районі Тернопільської області за № 8-06-7/73 від 20 січня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до управління Держкомзему у Борщівському районі Тернопільської області 23 січня 2012 року із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки для ведення садівництва і городництва на території Мушкатівської сільської ради з відповідною технічною документацією із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі. На виконання даної заяви був підготований та наданий відповідний витяг з Поземельної книги про земельну ділянку ВТ-22012 від 22 лютого 2012 року, в якому вказувався кадастровий номер НОМЕР_2. Проте, земельна ділянка до автоматизованої бази даних Державного земельного кадастру, внесена не була.

05 квітня 2013 року позивач звернулась до відділу Держземагентства у Борщівському районі Тернопільської області із повторною заявою про державну реєстрацію земельної ділянки з відповідною технічною документацією із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі, яка була зареєстрована в Національній кадастровій системі під номером ЗВ-013. Оскільки, під час проведення реєстрації земельної ділянки, присвоїти раніше наданий кадастровий номер НОМЕР_2 не виявилось можливим, державним кадастровим реєстратором Хомишин С. П. згідно пункту 1, 5 ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлено помилку, допущену з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1. Підстав для відмови у реєстрації земельної ділянки ОСОБА_1 у державного кадастрового реєстратора не було. Тому, 08 квітня 2013 року ОСОБА_5 отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-013 з кадастровим номером НОМЕР_1.

Проте державним реєстратором РС України Борщівського РУЮ Тернопільської області було відмовлено позивачу у реєстрації її права власності на вказану земельну ділянку, посилаючись на невідповідність у кадастрових номерах у свідоцтві на спадщину та витязі з Державного земельного кадастру.

При прийнятті постанови суд застосовує до спірних правовідносин наступні правові норми.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, з змінами та доповненнями (тут і надалі - в редакції Закону на час прийняття оскаржуваного рішення), ( далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

За нормами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1952-IV орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 2 статті 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений частиною 1 статті15 Закону № 1952-IV та полягає в наступному: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону № 1952-IV визначено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року за № 868 (тут і надалі в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), (далі - Порядок № 868).

Стаття 24 Закону № 1952-IV передбачає вичерпний перелік відмов у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 42 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно пункту 28 Порядку № 868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом № 1952-IV. У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Як вбачається з рішення № 26997322 від 11 грудня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, підставою для відмови у реєстрації права власності на земельну ділянку стали розбіжності у кадастрових номерах земельної ділянки в різних правовстановлюючих документах. Однак, листом управління Держземагентства у Борщівському районі Тернопільської області за № 8-06-7/73 від 20 січня 2014 року на подання прокурора Тернопільської області від 14 грудня 2013 року за № 05/3-55-13 щодо порушення прав гр. ОСОБА_1 на державну реєстрацію земельної ділянки на території Мушкатівської сільської ради Борщівського району, надано відповідь та роз'яснення стосовно допущеної з вини органу Держземагнтства помилки при присвоєнні кадастрового номеру земельній ділянці.

Таким чином, суд приходить до переконання, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11 грудня 2015 року № 26997322 прийняте з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 р. № 868.

Суд також вважає, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами . До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав.

Отже з метою повного захисту порушених прав позивача суд не може зобов»язати здійснити державну реєстрацію прав за обставин, коли достеменно не встановлено, що всі подані документи належним чином оформлені, а всі етапи її перевірки -завершені, тому, на думку суду, необхідно зобов»язати Держравну реєстраційну службу повторно розглянути подану заяву про державну реєстрацію цих прав.

Саме така правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 11 листопада 2015 року у справі №21-2958а15 №819/1849/13-а.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень 11 грудня 2015 року № 26997322.

З огляду на викладене, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 26997322 від 11 грудня 2015 року.

Зобов'язати державного реєстратора Реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,0988 га, що розташована на території Мушкатівської сільської ради, Тернопільська область, Борщівський район, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.