Справа № 816/26/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 р. Справа № 816/26/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Сиромятнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016р. по справі № 816/26/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Юлії Анатоліївни , Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області третя особа Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА

11 січня 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Юлії Анатоліївни (далі по тексту - державний виконавець, перший відповідач), третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі по тексту - ГУМВС України в Полтавській області) про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження № 48921718 та скасування постанови від 31 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року по справі № 816/26/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Юлії Анатоліївни, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Юлії Анатоліївни, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-45699/09/1670, виданого 30 вересня 2015 року Полтавським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, в межах виконавчого провадження № 48921718, щодо закінчення виконавчого провадження.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Юлії Анатоліївни від 31 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження, в межах виконавчого провадження № 48921718.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 42 (сорок дві) копійки.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року по справі № 816/26/16 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що у розумінні ст.ст.3, 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець не є належним відповідачем по справі. Крім того, пояснив, що у провадженні УДВС ГТУЮ в Полтавській області перебувало виконавче провадження № 48921718 з виконання виконавчого листа № 45699/09/1670 від 30.09.2015 року, виданого Полтавським окружним адміністративним судом, про зобов'язання ГУМВС України в Полтавській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області (далі по тексту - УБОЗ УМВС України в Полтавській області). Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07.10.2015 року відкрито виконавче провадження та зобов'язано боржника виконати рішення суду. Листом від 16.10.2015 року боржником повідомлено про фактичне виконання судового рішення ще у 2010 році, на підтвердження чого надано копію наказу ГУМВС України в Полтавській області від 04.01.2010 року № 4. У зв'язку з тим, що державним виконавцем не було визнано такі дії боржника належним виконанням судового рішення, постановою державного виконавця від 09.12.2015 року на боржника накладено штраф у розмірі 680 грн. Листом від 29.12.2015 року боржником повідомлено державного виконавця про видання наказу від 22.12.2015 року № 659 о/с, яким скасовано пункт наказу від 07.02.2011 року № 33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1 та поновлення останнього на посаді з 08.07.2009 року по 29.09.2011 року, разом з листом надано копію наказу. Враховуючи викладене, державним виконавцем було цілком обґрунтовано винесено постанову від 31.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі. Однак, судом першої інстанції помилково не було розцінено прийняття цього наказу як повне та фактичне виконання судового рішення. При цьому, судом першої інстанції було застосовано норми Інструкції про організацію проведення виконавчих дій, які втратили чинність. У зв'язку з цим є хибними висновки суду першої інстанції про те, що станом на момент звернення до суду ОСОБА_1 рішення у справі № 2а-45699/09/1670 не виконано, оскільки державним виконавцем не проведено дій, передбачених зазначеною Інструкцією, а саме, не складено акту фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді у присутності позивача та за його підписом. Разом з тим, у відповідності до ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» для закінчення виконавчого провадження про поновлення на роботі достатньо лише відповідного наказу роботодавця. Беручи до уваги вищенаведене, вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця відсутні.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016 року по справі № 816/26/16 до участі у справі залучено другого відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі по тексту - УДВС ГТУЮ у Полтавській області, другий відповідач).

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, відповідачі про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідачі по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників відповідачів.

Позивач та його представник в надісланих до суду письмових запереченнях та у судовому засіданні просили суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Пояснили, що на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року, якою позивача було поновлено на посаді заступника начальника УБОЗ, ГУМВС України в Полтавській області було видано наказ по особовому складу від 04.01.2010 року № 4о/с. В подальшому вказана постанова суду першої інстанції була скасована Харківським апеляційним адміністративним судом з прийняттям нової постанови від 13.12.2010 року, на виконання якої ГУМВС України в Полтавській області було винесено наказ № 33 о/с від 07.02.2011 року, яким, зокрема, скасовано пункт наказу № 4 від 04.01.2010 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника УБОЗ. Однак, 11.02.2015 року Вищим адміністративним судом України було прийнято ухвалу про скасування постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 року та залишення в силі постанови суду першої інстанції від 15.12.2009 року. Отже, право на отримання виконавчого листа по справі № 2а-45699/09/1670 (датований 15.12.2009 року) виникло у позивача на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 року. Однак, на даний час виконавчий лист від 15.12.2009 року не виконаний, оскільки не існує наказу від 04.01.2010 року № 4 о/с про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області (у зв'язку зі змінами, внесеними наказом № 33 о/с від 07.02.2011 року), і в той же час існує рішення суду, яким ухвалено поновити ОСОБА_1 на вищезазначеній посаді. Отже, право позивача на поновлення його на цій посаді, визначене судовим рішенням, залишеним в силі, не було захищено. Наказ № 659 о/с від 22.12.2015 року про внесення змін до наказу № 33 о/с від 17.02.2011 року не повинен був братися державним виконавцем до уваги, оскільки цим наказом визначено часові межі поновлення позивача на посаді, чого не було зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 року. Отже, наказ № 659 о/с фактично змінює зміст рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді, а тому винесення цього наказу не повинно було розцінюватись державним виконавцем як виконання судового рішення.

Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року по справі № 816/26/16 скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Пояснив, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року ГУМВС України в Полтавській області була виконана шляхом видання наказу по особовому складу від 04.01.2010 року № 4о/с. Оскільки в подальшому вказана постанова суду першої інстанції була скасована Харківським апеляційним адміністративним судом з прийняттям нової постанови від 13.12.2010 року про поновлення ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ (а не на посаді заступника начальника УБОЗ), ГУМВС України в Полтавській області було видано наказ № 33 о/с від 07.02.2011 року, яким до наказу № 4 о/с від 04.01.2010 року було внесено зміни, зокрема, ОСОБА_1 поновлено на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ. При цьому, даний наказ фактично залишився нереалізованим та ОСОБА_1 продовжив проходження служби на посаді заступника начальника УБОЗ. У подальшому наказом УМВС України в Полтавській області № 298 о/с від 29.09.2011 року саме з посади заступника начальника УБОЗ позивач був звільнений за скороченням штатів. Законність звільнення ОСОБА_1 з ОВС підтверджена постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2012 року по справі № 2а-1670/7848/11, яка набрала законної сили. При цьому, на той час справа № 2а-45699/09/1670 перебувала на розгляді у суді касаційної інстанції, за результатами якого було скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 року та залишено в силі постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року. Позивачем 30.09.2015 року було повторно отримано виконавчий лист, за яким відкрито спірне виконавче провадження № 48921718, однак, у зв'язку з тим, що боржник вважав рішення суду виконаним ще у 2010 році, ГУМВС України в Полтавській області звернулось до суду із заявою про визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Між тим, судом було відмовлено в задоволенні даної заяви та роз'яснено, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника УБОЗ фактично не виконана у зв'язку зі скасуванням УМВС наказу № 4 вді 04.01.2010 р. шляхом прийняття наказу № 33 о/с від 07.02.2011 року. З урахуванням наведених висновків суду, з метою забезпечення повного виконання судового рішення Управлінням видано наказ м№ 659 о/с від 22.12.2015 року, яким скасовано пункти наказу № 33 о/с щодо ОСОБА_1 При цьому, фактичне допущення позивача до виконання службових обов'язків за посадою заступника начальника УБОЗ відбулося ще у 2010 році. Вказане, на думку представника третьої особи, свідчить про повне фактичне виконання боржником постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року по справі № 2а-45699/09/1670. Вважає, що Управлінням вжито вичерпних заходів з метою забезпечення повного та всебічного виконання судового рішення, однак, на даний час позивач не може бути допущений до виконання будь-яких службових обов'язків, оскільки правовідносини щодо проходження ним служби в міліції остаточно припинилися після звільнення ОСОБА_1 через скорочення штатів на підставі наказу УМВС від 29.09.2011 року № 298 о/с.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2009 року у справі № 2а-45699/09/1670 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на роботі, визнання дій неправомірними задоволено.

Визнано дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області по винесенню наказів, а саме: пункту 9 наказу №469 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 29.08.2008 р. "Про неналежне ставлення працівників УБОЗ ГУМВС до виконання вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" під час ведення оперативно-розшукової діяльності" під час ведення оперативно-розшукових справ категорії "Захист" та покарання винних, в частині накладення на ОСОБА_1, дисциплінарного стягнення у вигляді догани; пункту 1 наказу №488 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 16.09.2008 р. "Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області", в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани; пункту 1 наказу №536 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 21.10.2008 р. "Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області", в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність; наказу №310, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 19.06.2009 р., в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади; наказу №60, винесеного Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 08.07.2009 р., в частині визнання днів відсутності на роботі прогулами та вирахування їх з грошового утримання; наказу №403, винесеного Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 06.08.2009 р., в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; наказу №230 о/с, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 14.10.2009 р., в частині призначення ОСОБА_1 на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу ДСБЕЗ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області - неправомірними.

Визнано нечинним та скасовано пункт 9 наказу №469 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 29.08.2008 р. "Про неналежне ставлення працівників УБОЗ ГУМВС до виконання вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" під час ведення оперативно-розшукової діяльності" під час ведення оперативно-розшукових справ категорії "Захист" та покарання винних, в частині накладення на ОСОБА_1, дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Визнано нечинним та скасовано пункт 1 наказу №488 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 16.09.2008 р. "Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області", в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани. Визнано нечинним та скасовано пункт 1 наказу №536 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 21.10.2008 р. "Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області", в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність. Визнано нечинним та скасовано положення наказу № 310, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 19.06.2009 р., в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади. Визнано нечинним та скасовано положення наказу № 60 винесеного Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 08.07.2009 р., в частині визнання днів відсутності на роботі прогулами та вирахування їх з грошового утримання. Визнано нечинним та скасовано положення наказу №403, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 06.08.2009 р., в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. Визнано нечинним та скасовано положення наказу №230 о/с, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 14.10.2009 р., в частині переведення ОСОБА_1 на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу ДСБЕЗ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області допущено до негайного виконання, у зв'язку з чим 15 грудня 2009 року видано виконавчий лист.

Ухвалою суду від 29 грудня 2009 року встановлено порядок виконання рішення суду, а саме: ОСОБА_1 слід поновити на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області з 08.07.2009 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 грудня 2010 року апеляційну скаргу ГУМВС України в Полтавській області задоволено частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2009 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області.

В цій частині прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо поновлення на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області.

Поновлено підполковника ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України з 06 серпня 2009 року.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2009 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року скасовано, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2009 року залишено в силі.

29 вересня 2015 року позивач подав до суду заяву про видачу виконавчого листа, який отримано ним 01 жовтня 2015 року.

На підставі виданого виконавчого листа відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову від 07 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження №48921718.

31 грудня 2015 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на підставі листа від УМВС України у Полтавській області від 29.12.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 48921718).

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактично рішення у справі № 2а-45699/09/1670 станом на момент звернення до суду із цим позовом не виконано, а відтак, у державного виконавця не було підстав для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

За приписами п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Матеріалами справи підтверджено, що 29 вересня 2015 року позивач подав до суду заяву про видачу виконавчого листа, який отримано ним 01 жовтня 2015 року.

На підставі виданого виконавчого листа відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову від 07 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 48921718, яку направлено боржникові.

В рамках виконання вимог державного виконавця Управлінням МВС України в Полтавській області направлено на адресу державного виконавця лист № 36/437 від 16.10.2015 року, яким повідомлено, що судове рішення було виконано боржником ще у 2010 році, оскільки воно було допущено до негайного виконання, у зв'язку з чим було винесено наказ № 4 від 04.01.2010 року. Крім того, у листі зазначено, що на сьогоднішній день підрозділ УБОЗ УМВС України в Полтавській області, на посаді у якому необхідно поновити стягувача, припинив свою діяльність (а.с.44).

Вважаючи, що постанова суду від 15.12.2009 року є фактично виконаною що у 2010 році, ГУМВС України в Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 року боржнику відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви. У мотивувальній частині даної ухвали судом зазначено, що вказана постанова суду від 15.12.2009 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області фактично не виконана у зв'язку зі скасуванням боржником наказу від 04.01.2010 року № 4 о/с шляхом прийняття наказу № 33 о/с від 07.02.2011 року (а.с.19-22).

Постановою відповідача від 09.12.2015 року на ГУМВС України в Полтавській області за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця накладено штраф у розмірі 680,00 грн. та встановлено боржнику новий строк виконання постанови суду - до 14.12.2015 року, попереджено посадових осіб боржника про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, передбачену статтею 382 Кримінального кодексу України (а.с.72).

21.12.2015 року на адресу державного виконавця надійшла заява боржника, датована 14.12.2015 року, про відкладення виконавчих дій з посиланням на те, що позивач звернувся до керівництва Головного управління національної поліції в Полтавській області щодо його працевлаштування на службу в національній поліції, на даний час звернення перебуває на розгляді (а.с.73).

Листом від 29.12.2015 року, що надійшло до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області 30.12.2015 року, ГУМВС України у Полтавській області повідомило державного виконавця про те, що боржником здійснено повне та фактичне виконання судового рішення у справі № 2а-45699/09/1670, а саме : наказом УМВС від 22.12.2015 року № 659 о/с скасовано пункти наказу УМВС від 07.02.2011 року № 33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1, позивача поновлено на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС з 08.07.2009 року. Разом з листом боржник надав копію вищезазначеного наказу та просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 48921718 (а.с.74).

Як вбачається зі змісту наказу № 659 о/с від 25.12.2015 року, копія якого наявна в матеріалах справи, цим наказом скасовано пункти наказу УМВС України в Полтавській області від 07.02.2011 року № 33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1. Відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року поновлено підполковника міліції ОСОБА_1 (який в подальшому був звільнений наказом УМВС від 29.09.2011 року № 298 о/с з органів внутрішніх справ за п.64 «г» (у запас через скорочення штатів 29.09.2011 року), на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС, на період з 08 липня 2009 року по 29 вересня 2011 року.

Підставою для винесення наказу № 659 о/с від 25.12.2015 року зазначено ухвалу Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 року, якою скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 року та залишено в силі постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року у справі № 2а-45699/09/1670, постанову про відкриття виконавчого провадження № 48921718 від 07.10.2015 року (а.с.75).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем здійснено повне фактичне виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 року по справі № 2а-45699/09/1670 у розумінні ст.76 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, у державного виконавця були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів відмічає, що державним виконавцем було додержано процедуру проведення примусового виконання судового рішення, за яким зобов'язано боржника особисто вчинити певні дії, а саме : винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено сторонам, перевірено виконання судового рішення, відредаговано на невиконання рішення боржником шляхом прийняття постанови про накладення на боржника штрафу, тобто, вчинено усі необхідні дії, що у розумінні Закону України «Про виконавче провадження» передують закінченню виконавчого провадження.

З приводу висновків суду першої інстанції про те, що не можна вважати виконанням судового рішення, яке набрало законної сили, прийняття організаційно-розпорядчих документів (наказів), в тому числі й наказу від 25.12.2015 № 659 о/с щодо скасування пунктів наказу УМВС від 07.02.2011 р. № 33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1 та поновлення його на посаді заступника начальника УБОЗ ГУ МВС з 08.07.2009 р. по 29.09.2011 р., оскільки внесення змін до існуючих наказів після спливу чотирьох років є наміром уникнути фактичного виконання судового рішення у справі № 2а-45699/09/1670 в межах встановленого порядку виконання судових рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 наказом Управління МВС України в Полтавській області № 298 о/с від 29.09.2011 року був звільнений з органів внутрішніх справ України за п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у запас за скороченням штатів).

Зазначений наказ було оскаржено ОСОБА_1 у судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 року по справі № 2а-1670/7848/11 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів у т.ч. наказу № 298 о/с від 29.09.2011 року), поновлення на посаді - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014р. по справі № 2а-1670/7848/11 скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Полтавській області №295 о/с від 28.09.2011р. і в цій частині провадження у справі - закрито.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014р. по справі № 2а-1670/7848/11 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.04.2014 року по справі № К/800/19596/14 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 року та змінену постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 року.

Таким чином, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014р. по справі № 2а-1670/7848/11 в частині відмови у скасуванні наказу № 298 о/с від 29.09.2011 року та у поновленні ОСОБА_1 на вищевказаній посаді набрала законної сили.

Отже, правомірність звільнення позивача з 29.09.2011 року за п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у зв'язку зі скороченням штатів) підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

З огляду на викладене, доводи позивача про те, що спірним наказом № 659 о/с від 25.12.2015 року безпідставно поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області лише на період з 08.07.2009 року по 29.09.2011 року (а не безстроково, як цього вимагає позивач), є безпідставними, оскільки з 29.09.2011 року ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ за іншим наказом, правомірність якого підтверджена судом.

Таким чином, позивач на даний час не може бути допущений до виконання службових обов'язків, як цього бажає позивач та на що вказував суд першої інстанції, оскільки правовідносини щодо проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ остаточно припинилися після звільнення позивача за скороченням штатів наказом УМВС України в Полтавській області від 29.09.2011 року № 298 о/с.

При цьому, слід вказати, що позивач до 29.09.2011 року продовжував службу в органах внутрішніх справ.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1, до неї ГУМВС України в Полтавській області було внесено запис № 16 про те, що запис № 13 (02.03.2010 року «звільнений з органів внутрішніх справ») є недійсним, позивач поновлений на службі в органах внутрішніх справ (а.с.156).

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає хибними доводи позивача про те, що у спірних відносинах його право на поновлення на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області залишається незахищеним.

Висновки суду першої інстанції про те, що державним виконавцем не проведено та не вчинено дій відповідно до приписів Інструкції з організації примусового виконання рішень, які б свідчили про фактичне поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника УБОЗ МВС України в Полтавській області, зокрема не складався Акт фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді за його присутності і з його підписанням, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначена Інструкція (в редакції, чинній на час спірних відносин) таких приписів не містить.

Беручи до уваги, що позивач поновлений на посаді ухвалою Вищого адміністративного суду від 11.02.2015 року, з 29.09.2011 року фактично був звільненим з органів внутрішніх справ за п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скороченням штатів), і це звільнення було визнано законними рішеннями судів, які набрали законної сили, колегія суддів з урахуванням специфіки спірних відносин зазначає, що боржником було обрано єдиний можливий спосіб виконання судового рішення по справі № 2а-45699/09/2070.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови від 31.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 48921718, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування даної постанови.

У відповідності до п. 1, п.2 ч.1 ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року по справі № 816/26/16 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2016р. по справі № 816/26/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Юлії Анатоліївни, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22.03.2016 р.