Справа № 820/12082/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 березня 2016 р. № 820/12082/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Мєхтієва Д.Б. Огли,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АНТІК-АГРО" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "АНТІК-АГРО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Західної об'єдноної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 08 грудня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове -повідомлення рішення від 08.12.2014 № , прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

ТОВ "АНТІК - АГРО" перебуває на податковому обліку Західній ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з 19.01.1996 за № 1920.

Основним видом діяльності за КВЕД 46.39- неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Судом встановлено, що фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області проведено камеральну ( електронну) перевірку товариства з обмеженої відповідальності "Антік - Агро" () термінів надання податкової звітності з податку на додану вартість за звітні періоди липень - вересень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 11.11.2014 року № 164/20-33-15-01-00/24126065, де зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України стосовно неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за липень - вересень 2014 року (а.с. 8-12).

За наслідками вищевказаного акту перевірки відповідачем стосовно позивача прийнято податкове повідомлення - рішення від № від 08 грудня 2014 року, яким нараховано суму грошового зобов'язання у розмірі 3060 грн. за штрафними санкціями (а.с. 13).

Відповідно до п. 49.1. ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Приписам пункту 49.2. ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Платники податку на прибуток підприємств, які оподатковуються за ставкою нуль відсотків відповідно до пункту 154.6 статті 154 цього Кодексу, подають контролюючим органам декларації (розрахунки) з податку на прибуток підприємств за спрощеною формою у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно приписам п.49.3. ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Положеннями пункту п.п. 49.18.1, 49.18. ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

Відповідно статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У відповідності до п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст. 57 вищевказаного кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на той факт, що позивачем не надано до контролюючого органу податкових декларацій з податку на додану вартість за липень - вересень 2014 року у встановлені законом строки, а тому за результатами перевірки відповідачем нараховано штрафні санкції у розмірі 3060 грн.

Однак, суд не погоджується з твердженням представника відповідача виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.102.6.3 п. 102.6 ст. 102 Податкового кодексу України, що граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, підлягають продовженню керівником контролюючого органу (його заступником) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків, перебував у місцях позбавлення волі за вироком суду.

Відповідно до наказу № 1044 від 24.12.2010 Державної податкової адміністрації України "Про затвердження Порядку застосування норм пунктів 102.6 - 102.7 статті 102 Податкового кодексу України", продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань для посадових осіб юридичної особи здійснюється у разі, якщо протягом зазначених граничних строків така юридична особа не мала інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства України нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову звітність.

Продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань для фізичної особи здійснюється, якщо такий платник податків був позбавлений можливості у визначений Кодексом строк виконати грошове зобов'язання та/або скористатися податковими правами.

Відсутність можливостей у платника податків подати у граничний строк податкові декларації, заяви про перегляд рішень органів державної податкової служби, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань може бути пов'язана з: перебуванням у місцях позбавлення волі за вироком суду. У цьому разі документальним підтвердженням є: довідка або письмова відповідь Міністерства внутрішніх справ України на запит органу державної податкової служби або довідка з установ Державної пенітенціарної служби України або письмова відповідь таких установ на запит органу державної податкової служби.

Порядок застосування п. 102.6 ст. 102 Податкового кодексу України також роз'яснюється в листі Міністерства доходів і зборів № 16042/7/99-99-19-03-02-17 від 07.07.2014 "Про продовження термінів подання податкових декларацій".

Зокрема, приписами абзаца 7 вищевказаного листа передбачено продовження граничних строків для подання, зокрема, податкової декларації здійснюється, якщо такий платник податків був позбавлений можливості у визначений Кодексом строк виконати грошове зобов'язання та/або скористатися податковими правами.

Відповідно до положень абзацу 14 вищезазначеного листа, штрафні санкції, визначені Кодексом, не застосовуються протягом строків продовження граничних строків подання податкової декларації згідно з пунктом 102.6 статті 102 Кодексу.

Під час судового засідання позивачем надано пояснення, які узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, з яких судом встановлено, що з травня 2014 року, ОСОБА_1, який є директором ТОВ "АНТІК - АГРО з 24 березня 2006 року," знаходився в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 в рамках кримінальної справи № 642/7243/14-к, оскільки щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який застосований на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 30.05.2014 за № 642/7243/14-к (а.с. 31-32).

Поряд із цим, 26.08.2014 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 642/7243/14-к, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3,4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України під час досудового розслідування строком на 60 (шісдесят) днів до 24.10.2014 (а.с. 33).

Позивач в судовому засіданні зазначив, що 03.07.2015 ухвалою Апеляційного суду Харківської області у справі № 642/7243/14-к вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_1 скасовано, і призначено новий судовий розгляд справи в суді першої інстанції.

30 липня 2015 року у підготовчому судовому засіданні у Ленінському районному суді м. Харкова винесена ухвала, якою ініційовано питання перед головою Ленінського районного суду м. Харкова щодо направлення подання до Апеляційного суду Харківської області для вирішення питання щодо направлення даного кримінального провадження до Дзержинського районного суду м. Харкова в межах юрисдикції одної апеляційної інстанції. Запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою в Харківській устаові виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 продовжено до 18 серпня 2015 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 продовжено до 15 жовтня 2015 року включно.

Крім того, позивач неодноразово повідомляв листами контролюючий орган про неможливість вчасно подати декларації з податку на додану вартість, оскільки перебуває під слідством і знаходиться у слідчому ізоляторі, а головний бухгалтер звільнений від 16.06.2014, згідно наказу № 5/06 ОК від 16.06.2014.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що позивач не мав фізичної можливості подати до контролюючого органу податкову звідність, оскільки перебував у місцях позбавлення волі за вироком суду. А тому, суд вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, обов'язок доведення обставин, які стали предметом даного позову покладено на відповідача. Відповідачами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятих ним рішень та вчинених дій (бездіяльності).

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ні документально, ні нормативно не довів правомірності винесеного податкового повідомлення - рішення, а тому суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та визнати протиправним, та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 08.12.2014.

Судові витрати здійснити відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 11, 71, 160-163, 167, 186 , 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "АНТІК-АГРО" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області № від 08 грудня 2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області (юридична адреса: вул. Карла Маркса, буд. 30, м. Харків, 61052, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АНТІК-АГРО" (юридична адреса: вул. Старокримська, буд. 9, м. Харків, 61098, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 14 березня 2016 року.

Суддя О.М. Тітов