Справа № 9101/8621/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2016 рокусправа № 2а-2483/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Кругового О.О. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України

в Ленінському районі міста Дніпропетровська,

на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська

від 25 квітня 2011 року

у справі № 2а-2483/2011

за позовом ОСОБА_2,

АДРЕСА_1;

до відповідача Управління Пенсійного фонду України

в Ленінському районі міста Дніпропетровська,

пр. Калініна, 52, м. Дніпропетровськ, 49064;

про зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська (суддя Скрипник К.О.) своєю постановою від 25 квітня 2011 року позов ОСОБА_2 задовольнив. Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 25 серпня 2010 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік.

Постанова суду мотивована тим, що Позивач має право на перерахунок пенсії за віком згідно до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська, Відповідач, вказував на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 зміни, що були внесені до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, в частині визначеного показника середньої заробітної плати, були визнані неконституційними.

До законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати перерахунки пенсій здійснюються із застосуванням показника за 2007 рік, у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року N 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Просить постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову. У позові ОСОБА_2 відмовити.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи:

Згідно до особисто поданої заяви від 15 січня 2009 року, та відповідно до вимог статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2.

Перерахунок здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1.197,91 грн.

Визнання протиправними дій, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік, стали предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом першої інстанції встановлено, що Позивач у справі перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська, отримує пенсію, та продовжує працювати, що дає право на перерахунок пенсії по стажу та заробітку.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Позивач має право на перерахунок пенсії за віком згідно до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону (1058-IV), частина 4 якої передбачає, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Наведена редакція існує після визнання Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 неконституційними змін, внесених підпунктом б) підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої на даний час), та також як на день звернення позивача з позовом, так і на час перегляду судового рішення, норми абзацу 3 частини четвертої статті 42 Закону N 1058-IV доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону N 1058-IV, і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії» є різними правовими категоріями в основі цієї різності лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, внаслідок чого ототожнювати або змішувати ці понятті не вбачається можливим.

Внаслідок викладеного, проведене судом першої інстанції ототожнення є помилковим.

З урахуванням зазначеного, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, як встановив суд першої інстанції - відсутні.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що обчислення включає в себе призначення та перерахунок пенсії, разом з цим, виходячи з норм діючого законодавства, це не є тотожні поняття, вони мають різний правовий зміст та правове навантаження, при цьому формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) визначається частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, з тією лише різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення визначається один раз при призначенні пенсії, і в подальшому використовується як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме: суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року у справі № 2а-2483/2011 скасувати та прийняти нову постанову.

У позові ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна