Справа № 821/2295/15-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 р. Справа № 821/2295/15-а

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Домусчі С.Д.
судді - Потапчука В.О.
при секретаріБерекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна Біопаливна Компанія" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

встановиЛА:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна Біопаливна компанія" (далі - позивач, ТОВ "Південна Біопаливна компанія") з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України №000388 від 13.07.2015 р. "Про застосування фінансових санкцій".

Суд першої інстанції своєю постановою від 26 жовтня 2015 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Державної фіскальної служби України №000388 від 13.07.2015 р. "Про застосування фінансових санкцій".

Стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна Біопаливна Компанія" () судовий збір в сумі 487, 20 грн. (Чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області посилаються на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Із доводами позивача про те, що компонент палива моторного альтернативного (далі - КМПА) не є спиртом етиловим, у зв'язку з чим не відноситься до підакцизних товарів та не підпадає під дію Податкового кодексу України (далі -ПК України) і Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481), а тому жодних зобов'язань зі сплати фінансових санкцій та акцизного податку у Позивача не виникає, колегія суддів погодитись не може.

Статтею 215 ПК України наведено перелік підакцизних товарів та їх коди згідно з УКТ ЗЕД .

Отже, згідно з статтею 215 ПК України віднесення товару до підакцизної групи здійснюється саме з урахуванням опису товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД.

Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України» (далі - Закон №584) затверджено основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД та коди товарів (продукції) з детальним їх описом.

Так, відповідно до групи 22 розділу IV Закону №584 до товарної позиції 2207 належить товар - «спирт етиловий, не денатурований, з концентрацією спирту 80 об.% або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації».

Водночас з метою більш детальної класифікації товарів у товарній позиції 2207 згідно з УКТ ЗЕД наведені підкатегорії товарів з відповідними поясненнями, а саме: 2207 10 00 «спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше», 2207 10 00 10 «для медичних цілей та фармацевтичної промисловості» та 2207 10 00 90 «інші».

Отже, до товарної позиції 2207 згідно з УКТ ЗЕД відноситься будь-яка спиртовмісна продукція з концентрацією спирту 80 об.% або більше.

Пунктом 12 частини другої статті 544 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що одним із основних завдань органів доходів і зборів при здійсненні державної митної справи є ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД).

При цьому згідно з частиною сьомою статті 69 МК України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими.

Пунктом 3 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 №428 (далі - Порядок №428), передбачено, що УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

При цьому пунктом 4 Порядку №428 визначено, що функції з ведення УКТЗЕД здійснюються виключно Держмитслужбою.

Згідно з пунктом 84.1 статті 84 ПК України, експертиза проводиться у разі, коли для вирішення питань, що мають значення для здійснення податкового контролю, необхідні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, економіки та в інших галузях.

Абзацом четвертим розділу II Порядку взаємодії між підрозділами територіальних органів Міністерства доходів і зборів України щодо організації та контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати платниками акцизного податку, затвердженого наказом Міндоходів від 03.07.2013 №232 (далі Порядок №232, копія - додається), передбачено, що у разі необхідності оперативними підрозділами, підрозділами податкового та митного аудиту, підрозділами контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, підрозділами митниць Міндоходів направляються запити про проведення досліджень зразків продукції (товарів) до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів.

Відповідно до абзаців п'ятого та шостого Порядку №232 результати лабораторних досліджень доводяться до територіального підрозділу Міндоходів, який ініціював проведення дослідження продукції (товарів). Для встановлення коду товару згідно з УКТ ЗЕД направляються запити до уповноваженого підрозділу митниці Міндоходів.

На підставі викладеного та норм діючого законодавства колегія суддів погоджується із доводами представників апелянтів, що виключна компетенція щодо прийняття загальнообов'язкових рішень про присвоєння певному товару коду, згідно з УКТЗЕД, належить органам доходів і зборів при здійсненні державної митної справи.

Підпунктом 14.1.237 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що спирт етиловий - це всі види спирту етилового, біоетанолу, які зазначені у товарних позиціях 2207 та 2208 згідно УКТ ЗЕД. Ж

До товарної позиції 2207 згідно Пояснень до УКТ ЗЕД, затверджених наказом Міндоходів від 14.01.2014 №15, відноситься спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації. До цієї товарної позиції включаються: неденатурований етиловий спирт з концентрацією спирту 80 об. % або більше; етиловий спирт та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації.

Таким чином, Позивачем реалізується КМПА, який є підакцизним товаром і відповідно до підпункту 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 ПК України класифікується згідно з УКТЗЕД у товарній позиції 2207.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи позивача про те, що КМПА не є спиртом етиловим, у зв'язку з чим не відноситься до підакцизних товарів та не підпадає під дію ПК України і Закону №481, а тому жодних зобов'язань зі сплати фінансових санкцій у Позивача не виникає, є необґрунтованим та незаконним.

Відповідно до абзацу п'ятого частини другої статті 17 Закону України ст. 14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

Відповідно до матеріалів справи встановлено факти реалізації Позивачем КМПА з 02.01.2015 по 15.04.2015 на загальну суму 73 192 692,04 грн..

Рішенням ДФС України від 13.07.2015 №000388 застосована фінансова санкція за здійснення оптової торгівлі спиртом без наявності ліцензій у сумі 146 385 384,08 грн. (73142 692,04 грн. х 200%).

Надаючи оцінку доводам позивача стосовно того, що відповідно до висновку комплексної судової криміналістичної та товарознавчої експертизи №11937/14-34 і 1964/14-53 від 27.10.2014 по ТУ У 24.6-9:2007 відноситься до УКТ ЗЕД код 3811 «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти», колегія суддів критично ставиться до такого висновку з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі, передбачено ст.. 82 ч.5 КАС України.

При призначені експертизи на висновки якої посилається позивач, в пункті 3 було питання: « До якої товарної позиції за характеристиками згідно з УКТ ЗЕД 2207 або 3811 відносяться представлені зразки №3 №4?»

У висновку комплексної судової криміналістичної та товарознавчої експертизи №11937/14-34 і 1964/14-53 від 27.10.2014 зазначено, що надані на дослідження рідини №№3, 4 мають наступні характеристики, далі іде опис властивостей. За таких обставин колегія суддів не може погодитись, що експерти дав відповідь на питання до якої товарної позиції 2207 або 3811 відносяться зразки №3 №4. Висновок експерта відповідає наказу Мін'юсту від 01.06.2009 №965/5 "Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції від 08.10.98 №53/5" виключено право науково дослідних інститутів судових експертиз при проведенні товарознавчнх експертиз вирішувати питання про відповідність товару певному коду, згідно з УКТ ЗЕД, та надано лише можливість встановлювати характеристики об'єкта досліджень згідно з УКТ ЗЕД. Крім цього у вступній частині зазначено, що на дослідження надійшли чотири скляні банки які опечатані контрольним талоном з підписами учасників( понятих) та скріплені печаткою «Для довідок СУ ФР ГУ Міндоходів у Херсонській області». В описовій частині зазначено, що об'єкти дослідження( чотири скляні банки з рідинами) мали пошкоджені контрольні етикетки, які забезпечують їх зберігання від несанкціонованого доступу. Після закінчення експертизи експертом повернуто скляні банки із залишком рідини, як зазначено у примітці вище згаданого висновку, з порушенням вимог п. 4.12 інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Де зазначено, що документальні матеріали, які були об'єктом дослідження, а також надані для порівняльного дослідження зразки позначаються відповідними штампами і після проведення експертизи (дослідження) повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

У разі виникнення необхідності провести повторне дослідження вилучених речових доказів відсутня можливість їхньої ідентифікації адже вони не опечатані і відповідальності за збереження вище згаданих речових доказів ніхто не несе.

За таких умов колегія суддів не може визнати як доказ висновок комплексної судової криміналістичної та товарознавчої експертизи №11937/14-34 і 1964/14-53 від 27.10.2014.

Колегія суддів не може погодитись із доводами позивача стосовно допустимості як доказу обґрунтованості позовних вимог, посилання на податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 25.09.15 р. ДП «Червоненський завод продтоварів».

Відповідно до статті 52 пункту 52.1 Податкового Кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

В пункті 52.2 статті 52 Податкового Кодексу України зазначено, що податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Зокрема у листі від 06.11.2015 р. №23771/6/99-99-10-03-02-15 ДФСУ роз'яснила, що податкові консультації: мають індивідуальний характер і можуть застосовуватись виключно платником податків, якому надано таку консультацію, використовуються з дня надання та втрачають дію, якщо у подальшому вони були змінені або скасовані.

Таким чином, податкова консультація, надана платнику податків контролюючим органом, є чинною та може бути використана, до того часу доки вона не буде змінена або скасована.

З урахуванням економічного розвитку суспільства і держави податкове законодавство швидко змінюється, а практика, як завжди, не встигає за теорією. Відповідно фахівці контролюючих органів не встигають за такими змінами, а, отже, можуть помилятися щодо трактування законодавства та його застосування платниками податків на практиці. Помилки призводять до неправильного консультування та інших негативних наслідків для платника податків.

За таких обставин правильним буде активне використання своїх прав передбачених діючим законодавством, шляхом подання позову до адміністративного суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно із п. 3 ст. 198 та ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що Постанову суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи а тому, Постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови, якою в задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим рішення суду першої підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення по справі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року відстрочено Державній фіскальній службі України та Головному управлінню Державної фіскальної служби у Херсонській області сплату судового збору за подання апеляційних скарг на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року по справі № 821/2295/15-а до моменту ухвалення судового рішення, у зв'язку з чим судовий збір у розмірі 535,92 грн. з кожного апелянта підлягає стягненню за результатами розгляду апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна Біопаливна Компанія" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України судовий збір (державне мито) за подачу апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду у розмірі 535.92 грн. на рахунок №1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області судовий збір (державне мито) за подачу апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду у розмірі 535.92 грн. на рахунок №1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя С.Д. Домусчі
суддя В.О. Потапчук