Справа № 820/11874/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 березня 2016 р. № 820/11874/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю:

представника позивача - Терещенкової О.А.,

представника відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ І КО" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ І КО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд, скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 21.11.2014 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки від 03.11.2014 року № 6292/20-31-22-03-07/37658214, на підставі яких винесено оскаржуване податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТ І КО" виходять виключно з мотивів наявності у відношенні його контрагента - ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» листа іншого контролюючого органу «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014». Інших доказів та доводів щодо неправомірності формування податкового кредиту не надано, через що платник вважає посилання на зазначену податкову інформацію є таким, що суперечить чинному законодавству. Вважав, що позиція відповідача спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Шамілової Л.Ш. до суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки встановлено, що неможливо підтвердити реальність вчиненого правочину між позивачем та його контрагентом, що призвело до зайвого включення позивачем сум до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

Представник позивача Терещенкова О.А., у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях ( а.с.77 т.3).

Представник відповідача Шамілова Л.Ш.,, у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ І КО" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації, набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37658214 , перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами по справі.

Посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ОПТ І КО" ( ), з питань правильності визначення, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» ( ) за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року та подальшого ланцюга постачання.

За результатами перевірки складений акт від 03.11.2014 року № 6292/20-31-22-03-07/37658214 (а.с.14-40 т.1), яким встановлено порушення ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого платником завищено суму податкового кредиту з ПДВ у загальній сумі 32716 грн. по податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року, що призвело до заниження відповідної суми податку на додану вартість.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 49074,00 грн., у т.ч. за основним платежем - 32716,00 грн., за штрафними ( фінансовими) санкціями ( штрафами) - 16358,00 грн. ( а.с. 41 т.1).

Підприємство, не погодившись з даним податковим повідомленням - рішенням подало до Головного управління Міндоходів у Харківській області скаргу від 03.12.2014 року № 0312/1 ( а.с. 42-49 т.1).

Рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області від 11.12.2014 року № 258/10/20-40-10-04-17 було продовжено строк розгляду скарги позивача до 28.01.2015 року включно ( а.с.50 т.1).

У судовому засіданні представник позивача вказав, що ТОВ "ОПТ І КО" до теперішнього часу не отримало рішення за результатами розгляду його первинної скарги, а тому підприємство позбавлено можливості оскарження податкового повідомлення-рішення до ДФС України, тому вважаючи дане рішення контролюючого органу таким, що винесено всупереч вимог законодавства, вимушене було звернутись до суду.

Підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та, як наслідок, прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення - рішення, стала податкова інформація іншого податкового органу відносно контрагента позивача - ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014», а саме: лист Вишгородської ОДПІ ГУМ у Київській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» ( ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за травень, липень 2014 року» від 19.09.2014 року № 140/10-08-22-01/39174820 ( а.с. 81-85 т.1), а також відсутність необхідної первинної документації щодо транспортування.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що правочини, ТОВ "ОПТ і КО" з ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» мають ознаки нереальності здійснення.

Щодо господарської діяльності позивача та його взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» у перевіряємому періоді суд зазначає наступне.

Між позивачем та ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» 07.07.2014 року та 14.07.2014 укладено усні договори на поставку товару - комп'ютерних комплектуючих.

Згідно договору від 07.07.2014 року на адресу ТОВ "ОПТ і КО" його контрагентом були виписані податкова накладна № 42 від 07.07.2014 року на суму 132227,26 грн., у т.ч. ПДВ 22046,21 грн., видаткова накладна № 707/020 від 07.07.2014 року, рахунок на оплату № 0707/020 від 07.07.2014 року ( а.с. 51-54, 61-64 т.1).

Згідно договору від 14.07.2014 року на адресу ТОВ "ОПТ і КО" його контрагентом були виписані податкова накладна № 81 від 14.07.2014 року на суму 64017,18 грн., у т.ч. ПДВ 10669,53 грн., видаткова накладна № 1407/020 від 14.07.2014 року, рахунок на оплату № 1407/020 від 14.07.2014 року ( а.с. 55-56, 59-60, 65-67 т.1).

За вказаними накладними ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» поставив товар власними силами через служби кур'єрської доставки у т.ч. "Нової пошти", а ТОВ "ОПТ і КО" прийняв і оплатив товар, у безготівковій формі платіжними дорученнями № 377 від 16.07.2014 року та № 403 від 25.04.2014 року, що вбачається з банківської виписки по особовому рахунку ( а.с.68-70 т.1).

При цьому, належні ТМЦ від ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» були отримані за рахунками - фактурою № 0707/020 від 07.07.2014 року та № 1407/020 від 14.07.2014 року директором ТОВ "ОПТ і КО" згідно довіреностей № 206 від 07.07.2014 року та № 216 від 14.07.2014 року, виписаних на його ім'я ( а.с. 49-50 т.3).

Отриманий від контрагента товар було оприбутковано в офісному приміщенні за адресою : м.Харків, пр.Московський,199-Б, на 8 поверсі "Лит К-12", який підприємство орендує у ФОП Ву И Хоа, що підтверджується договором суборенди нежитлових приміщень від 20.08.2013 року № В-38/11-13/СГ-ХА, додатком до цього договору та актами прийому - передачі (а.с. 51-63 т.3), що відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 281 за липень 2014 року ( а.с. 24-48 т.3).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що під час перевірки Позивачем була надана вся первинна документація, крім того зауважив, що товар був придбаний безпосередньо для продажу під замовлення третіх осіб. При цьому, оскільки ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» поставив товар власними силами через служби кур'єрської доставки у т.ч. "Нової пошти", то, враховуючи п.9.4 Правил надання послуг електронного зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, не було надано доказів транспортування, оскільки конкретного документа, який підтверджує факт передачі поштового відправлення від оператора поштового зв'язку одержувачу, чинним законодавством не передбачено. Крім того представник позивача пояснив, що придбаний у контрагента товар - комп'ютерні комплектуючі, мають дрібний вигляд, а тому зберігались у коробках в офісному приміщенні, що оренду позивач, оскільки умови та строки зберігання такого товару не потребують наявності складських приміщень.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що податкові накладні № 42 від 07.07.2014 року та № 81 від 14.07.2014 року зареєстровані в ЄРПН ( а.с.116 зворот - 117 т.1).

В подальшому, товар, отриманий від ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014», позивачем було реалізовано ТОВ «Естейт-менеджмент», ТОВ «Ера Електроніки», ФОП ОСОБА_8, ТОВ « 57 Харків», ТОВ «Техекс-газ», ТОВ «Прадо», ФОП ОСОБА_4, ПАТ «ХМЗ «Світло Шахтаря», ТОВ «Енергосірвіс ПМК», ТОВ «Кисет», ТОВ «Ядро Електроніка», ТОВ «Грейда», ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Харків Екоресурс», ТОВ «Алестар», ТОВ «ХЗБМ Астор», ТОВ «НТО Хелп», ПРАТ «Вовчоярський Кар'єр», ТОВ «ВО Харків», ТОВ «Асс-Поліграфпак», ТОВ «Томаш», ПП «Вітайм груп», ТОВ «Люкс перевозки»,ТОВ «Паркінг +», ТОВ «БСМ-Лайн сервіс», ТОВ «ТК Валор», ТОВ «Комп'ютери-Д», ПФ «Олімп», ФОП ОСОБА_6, ПП «Магнат-Трейд», ФОП ОСОБА_7, ТОВ «Джи файв холдинг укр.» які сплатили суму отриманого товару від ТОВ "ОПТ і КО" згідно виписаних підприємством рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних, також матеріали справи містять довіреності, виписані на отримання ТМЦ від позивача третіми особами ( а.с.125-250 т.1, а.с.1- 250 т.2, а.с. 1-18 т.3)

У звіті продажу, що мається в матеріалах справи, зазначений рух товару у повному обсязі ( а.с.86-96 т.1)

Крім того, позивачем надано до матеріалів справи сертифікати та декларації відповідності, висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи на комп'ютерні комплектуючі, як на реально існуючий товар, придбаний у ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» ( а.с.64-73 т.3).

Податковий кредит з податку на додану вартість за липень 2014 р. згідно зареєстрованих і отриманих податкових накладних становив 108464, 00 грн. З наданої до суду податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року вбачається, що до складу податкового кредиту були включені податкові накладні отримані від ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014», які відображені у реєстрі отриманих податкових накладних ( а.с.99-110 т.1).

Тобто, проведення господарських операцій підприємства підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Частинами першою та другою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" , або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення) спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено.

Суд зауважує, що в акті перевірки по операціях з ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» відповідач зробив висновок про неможливість підтвердження реальності здійснення операцій з придбання товару Позивачем у ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» враховуючи лист Вишгородської ОДПІ ГУМ у Київській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» ( ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за травень, липень 2014 року» від 19.09.2014 року № 140/10-08-22-01/39174820 та відсутність доказів транспортування ТМЦ.

З цього приводу суд зазначає, що Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи, в силу приписів ст. 61 Конституції України. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, факт наявності у позивача - матеріально - технічних ресурсів, персоналу, свідчить про наявність умов необхідних для здійснення торгівельної діяльності, що не заперечується відповідачем та прямо викладено в акті перевірки (а.с.17 т.1).

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо з ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» ( т.3 а.с. 74-76) станом на 29.01.2016 року вбачається, що підприємство знаходиться за адресою: 07330, Київська обл., Вишгородський район, смт Димер, вул. Революції, 163, пройшло процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з 09.04.2014 року, відомостей щодо його перебування у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, припинення не має.

Дані витягу спростовують висновки, викладені в листі Вишгородської ОДПІ ГУМ у Київській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЕЛІТСТРОЙБУД-2014» ( ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за травень, липень 2014 року» від 19.09.2014 року № 140/10-08-22-01/39174820, що контрагент позивача не знаходиться за податковою адресою та як наслідок - нереальності вчинених правочинів.

Посилання відповідача на відсутність доказів фактичного відвантаження товару на адресу позивача суд не бере до уваги, оскільки відсутність лише товарно-транспортних накладних не позбавляє господарські операції їх реального змісту, з урахуванням наявних податкових, видаткових накладних, що свідчать про поставку товару, з метою його подальшої реалізації платником податків третім особам, що у своїй сукупності підтверджує отримання товару і як наслідок наявність у платника права на формування податкового кредиту.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства, транспорту України № 363 від 14.10.1997 р, якими визначено такий документ як товарно-транспортна накладна, не встановлюють правил податкового обліку витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Згідно з п.п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила обрахування розміру податкового кредиту з податку на додану вартість у регламентовані п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, яким передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент формування податкового кредиту) Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент формування податкового кредиту) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент складення податкових накладних) встановлюють, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Як вбачається з матеріалів справи, всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними. В свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договорів та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти правильності оформлення всіх податкових накладних, які виписувалися контрагентами позивача та на підставі яких позивач скористався правом на формування податкового кредиту.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за названими договорами поставки іншого результату, ніж отримання товару.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області необґрунтовано, не у відповідності до чинного законодавства, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ і КО" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 21.11.2014 року №

Стягнути з Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ і КО" ( 61085, м.Харків, вул. Астрономічна, б.35, корп. В, кв.1, ) судові витрати у розмірі 1218,00 грн. ( одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 22 березня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.