Справа № 810/5368/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Київ К/800/9523/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі - відповідач), в якому просило скасувати постанову від 29 серпня 2014 року №3-2908/10-7/10-12/2908/08/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 109620грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 29 серпня 2014 року №3-2908/10-7/10-12/2908/08/02.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, представником відповідача Ковалем В.А. проведена планова перевірка позивача на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатом якої 15 серпня 2014 року складено акт перевірки.

Відповідачем 29 серпня 2014 року прийнято постанову №З-2908/1-7/10-12/2908/08/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі протоколу №1-Л-З-1508/426 від 15 серпня 2014 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припису №С-1508/16 від 15 серпня 2014 року та акту перевірки від 15 серпня 2015 року, якою накладено штраф у сумі 109620 грн. за наступні порушення:

- замовником будівництва наведені недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт від 8 листопада 2013 року №КС 47, а саме: назва об'єкту будівництва згідно затвердженої проектної документації не відповідає назві об'єкту наведеній в декларації;

- в містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки зазначено кількість квартир у багатоквартирному житловому будинку 1-кімнатних - 118шт., 2-кімнатних - 22 шт., згідно затверджених коригувань проектної документації від червня 2014 року та погоджених ТОВ «УБК» від 1 липня 2014 року (Стадія Р, Аркуші 23и2, 24и2, 25и2) 1- кімнатних - 117шт., 2 - кімнатних - 23шт., а в декларації зазначена кількість квартир 1 - кімнатних - 125 шт., 2- кімнатних - 15шт.;

- загальна площа будівлі зазначена в декларації не відповідає загальній площі будівлі згідно проектної документації з урахуванням коригувань від червня 2014, що є наведенням недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних, чим порушено вимоги статей 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що контролюючим органом не доведено факт наявності недостовірних відомостей у наданій позивачем декларації від 8 листопада 2013 року №КС 47, даним затвердженої проектної документації.

Вищий адміністративний суд України погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно із п. 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;

Відповідно до пункту 2 частини першої статі 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

За приписами частини другої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (частина восьма статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до абз. 4 п. 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації - на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно із вимогами Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» №466 від 13 квітня 2011 року, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, наведенні відповідачем факти спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: 6 листопада 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт №КС 47, згідно якої, багатоквартирний житловий будинок з торгово-офісними приміщеннями є об'єктом ІІІ категорії складності, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки виданні Відділом містобудування архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури у Вишгородському районні від 23 серпня 2013 року №01-22/66, загальна площа будівлі відповідно проектної документації 8482,8 м2, кількість поверхів вісім, кількість квартир у житловому будинку: однокімнатних - 125; двокімнатних - 15.

Також, містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки, які виданні Відділом містобудування архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури у Вишгородському районні від 23 серпня 2013 року №01-22/66, визначаються основні техніко економічні показники забудови земельної ділянки.

Назва об'єкту будівництва в декларації про початок виконання будівельних робіт відповідає назві об'єкту будівництва в містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки від 23 серпня 2013 року №01-22/66.

Відповідно до наказу від 23 серпня 2013 року №2 загальна площа будівель складає 8482,8 м2, що відповідає зазначеній площі будівлі в основних техніко-економічних показниках проектної документації та декларації про початок виконання будівельних робіт.

Зміна кількості однокімнатних і двокімнатних квартир, при не зміні загальної кількості квартир та незмінності загальної площі забудови об'єкта будівництва, в ході розроблення та погодження проектної документації не порушує основні техніко-економічні показники вимог містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, оскільки остання містить лише комплекс вимог щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення.

Згідно із частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Оскільки судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, , а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, Вищий адміністративний суд України підстав для їх скасування не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: