Справа № 500/7481/15-а
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/7481/15-а
Провадження № 2-а/500/34/16
У Х В А Л А

23 березня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В., ,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла клопотання представника відповідача ОСОБА_4 міської ради Одеської області про залишення частини позовних вимог без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та скасувати рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати протиправним рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради № 371 від 26.05.1995 року «Про передачу земельної ділянки в приватну власність», визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_4 міської ради відносно розгляду заяви ОСОБА_1 про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,0596 га, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, розташовану за адресою: м. Ізмаїл, вул. Крилова, б. 65, та зобовязати ОСОБА_4 міську раду розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації по землеустрою по складанню документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га по вул. Крилова, 65 в м. Ізмаїлі з цільовим використанням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

04.02.2016 року до суду представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Одеської області надала заяву про залишення без розгляду вищезазначеного адміністративного позову в частині скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради народних депутатів від 26.05.1995 року за № 371, посилаючись на те, що 19.05.1995 р. позивачка звернулась до ОСОБА_4 міської ради з заявою, в якій просила передати їй у приватну власність земельну ділянку площею 595 кв.м в м. Ізмаїлі по вул. Буджакська, 2 для будівництва та обслуговування житлового будинку. За результатами розгляду заяву позивачки та її сина ОСОБА_5, було прийнято рішення «Про передачу земельної ділянки» № 371 від 26.05.1995 року. 17.11.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі продажу вказаної земельної ділянки по вул. Буджакська, 2 в м. Ізмаїлі та розташованих на ній будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 23.06.2006 року вищезазначений договір було визнано дійсним. Таким чином, позивачу ОСОБА_1 було відомо про існування рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради народних депутатів від 26.05.1995 року за № 371, яке є предметом спору. На момент звернення до суду з зазначеним позовом строк для звернення до суду, передбачений чинним законодавством, закінчився.

В свою чергу 08.02.2016 року представник позивача ОСОБА_1 надав суду клопотання, яким просив поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не отримала на руки рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради № 371 від 26.05.1995 року «Про передачу земельної ділянки в приватну власність», але в подальшому уточненою заявою поданою до суду 29.02.2016 року зазначив, що позивач не пропустила строк для звернення до суду, оскільки була не ознайомлена зі змістом оскаржуваного рішення. Так, 09.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_4 міської ради із проханням видати рішення ОСОБА_4 міської ради № 371 від 26.05.1995 року під час підготовки матеріалів до суду та 11.12.2015 року ОСОБА_4 міська рада вперше видала ОСОБА_1 оскаржуване рішення з усіма додатками. В паспорті ОСОБА_1 записано, що «право на безкоштовне придбання земельної ділянки приватну власність для будування і обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Рішення міськвиконкому № 371 використано від 26.05.1995 року», проте фактично земельна ділянка по вул. Буджакській, 2 була передана у власність ОСОБА_5 на підставі рішення ОСОБА_4 міськвиконкому № 228 від 25.02.1993 року. Таким чином ОСОБА_1 не знала, що юридично виконком ОСОБА_4 міської ради передав їй приватизовану її сином земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник заперечували проти задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_4 міської ради про залишення без розгляду частини позовних вимог зазначеного позову та вказували, що строк звернення до суду з адміністративним позовом вони не пропустили, оскільки оскаржуване рішення не отримували до грудня 2015 року.

Представник відповідачів виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради та ОСОБА_4 міської ради в судовому засіданні заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог зазначеного позову просила задовольнити з підстав викладених в заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним адміністративним позов до ОСОБА_4 міської ради Одеської області, виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області та просила визнати протиправним рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради № 371 від 26.05.1995 року «Про передачу земельної ділянки в приватну власність», визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_4 міської ради відносно розгляду заяви ОСОБА_1 про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,0596 га, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, розташовану за адресою: м. Ізмаїл, вул. Крилова, б. 65, та зобовязати ОСОБА_4 міську раду розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації по землеустрою по складанню документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га по вул. Крилова, 65 в м. Ізмаїлі з цільовим використанням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 26.05.1995 року за № 371 «Про передачу змеленої ділянки в приватну власність», за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вирішено передати ОСОБА_1 земельну ділянку по вул. Буджакській, 2 в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 595 кв.м.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2006 року визнано дійсним договір купівлі продажу земельної ділянки площею 595 кв.м по вул. Буджакська, 2 м.Ізмаїл Одеської області з розташованими на ній будівельними матеріалами, укладений 17.11.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Визнано за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 595 кв.м по вул. Буджакська, 2 м.Ізмаїл Одеської області, припинивши право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1. В рішенні суду зазначається, що відповідачка ОСОБА_1 з позовом згодна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з 17.11.2005 року під час укладення договору купівлі продажу земельної ділянки площею 595 кв.м по вул. Буджакська, 2 м.Ізмаїл Одеської області з розташованими на ній будівельними матеріалами та прийняття рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2006 року, згідно якого вказаний договір купівлі продажу земельної ділянки визнано дійсним, ОСОБА_1 було відомо про рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 26.05.1995 року за № 371 «Про передачу змеленої ділянки в приватну власність» та його зміст, оскільки саме на підставі оскаржуваного рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 26.05.1995 року за № 371 укладався договір купівлі продажу земельної ділянки та приймалось рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2006 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 17.11.2005 року тобто з часу укладення договору купівлі продажу земельної ділянки площею 595 кв.м по вул. Буджакська, 2 м.Ізмаїл Одеської області з розташованими на ній будівельними матеріалами та прийняття рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2006 року було достеменно відомо про рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 26.05.1995 року за № 371 «Про передачу змеленої ділянки в приватну власність» та його зміст.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що підлягає задоволенню заява представника відповідача ОСОБА_4 міської ради про залишення частини позовних вимог вищезазначеного адміністративного позову без розгляду та адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області, ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 26.05.1995 року за № 371 підлягає залишенню без розгляду в звязку з пропущенням строків звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 міської ради Одеської області про залишення частини позовних вимог без розгляду в звязку з пропущенням строків звернення до адміністративного суду задовольнити.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області, ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 26.05.1995 року за №371, в звязку з пропущенням строків звернення до адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_7