Справа № 697/114/16-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/114/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Русаков Г.С. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення України у Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення України у Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про: визнання протиправною бездіяльності щодо відмови перерахування та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни 2 групи за період з 2005 року по 2012 рік; визнання протиправною бездіяльності щодо відмови перерахування і виплати всіх надбавок, підвищень до пенсії та щомісячних цільових грошових допомог, як інваліду війни 2 групи за період з 15.07.2004 по 29.03.2013; зобов'язання перерахувати та виплатити кошти в сумі 47115, 96 грн. за період з 15.07.2004 по 29.03.2013 як надбавки, підвищення до пенсії та щомісячні цільові грошові допомоги; зобов'язання виплатити, як інваліду війни 2 групи щорічні разові грошові допомоги до 5 травня за період з 2005 року по 2012 рік в сумі 4830 грн. Також просив визнати причини пропущення строку для звернення до суду поважними, та поновити пропущений строк.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2016 позовну заяву залишено без розгляду, та відмовлено у визнанні пропущеного строку звернення до суду поважним та його поновлення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, та прийняти нову, якою справу направити для продовження розгляду.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, та скасувати оскаржуване рішення.

Представники відповідачів до судового засідання не з'явилися, що не заважає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились до судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду діяв на підставі ст.ст.99, 100 КАС України, з огляду на пропуск процесуального строку звернення до суду.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Відповідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся з вказаним позовом до суду 25.01.2016, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції. Позов містить вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідачів за період з 2004 рік по 2013 рік, та здійснення виплати належних грошових сум.

Водночас, доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду не надано та жодних поважних підстав для поновлення строку звернення судом не встановлено.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем зазначено те, що він не знав про порушення своїх прав, та був переконаний, що Верховна Рада України та Кабінет Міністрів України приймали нормативні акти, які не порушували його права, а відповідачі проводили нарахування та виплати у розмірі, передбаченому законами.

Судова колегія зауважує, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. А тому, не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку лише те, що позивач не був достатньо поінформованим, хоча мав можливість дізнатись про порядок нарахування таких виплат, звернувшись до відповідача і раніше.

Відтак, оскільки про порушення свого права позивач повинен був дізнатись з моменту отримання пенсійних виплат та допомоги, та оскільки пенсія, доплата до пенсії є періодичними виплатами, а позов поданий до суду лише 25.01.2016, і при цьому позивачем не було наведено істотних підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не надано доказів щодо неможливості подачі позивачем позову в межах строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позовних вимог без розгляду, діючи на підставі ст.100 КАС України.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта стосовно того, що йому не було відомо про належний розмір виплат, оскільки частина таких виплат, які заявлені в позові є щомісячними, відповідно йому було відомо про їх розмір, що не спростовано у встановленому порядку.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.99, ст.100 КАС України та те, що позивач отримуючи пенсію щомісячно мав можливість дізнатися про порушення своїх прав та своєчасно звернутися до суду за їх захистом, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 25.02.2016, та не можуть бути підставою для їх скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 186, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.