Справа № 587/996/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ К/800/36965/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області

на постанову Сумського районного суду Сумської області від 22 травня 2015 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2015 року

у справі №587/996/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до Сумського районного суду Сумської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправними дії УПФУ в Сумському районі Сумської області щодо не врахування до пільгового стажу періоду роботи на ПАТ «Сумихімпром» з 01.05.1993 року по 31.03.2000 року та відмови у призначенні їй пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивачу період роботи на ПАТ «Сумихімпром» з 01.05.1993 року по 31.03.2000 року, зобов'язати УПФУ в Сумському районі Сумської області призначити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах з 08.12.2014 року.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 22 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2015 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 09.02.1993 року по 01.05.1993 року працювала повний робочий день прибиральником виробничих приміщень на ПАТ «Сумихімпром» (23 дні 2 місяці), що підтверджується копією трудової книжки (а.с.13-16).

Згідно довідки ПАТ«Сумихімпром» про підтвердження наявного трудового стажу №691 від 20.11.2014 року (а.с.17) в період з 01.05.1993 року по 01.04.2000 року (6 років 11 місяців) ОСОБА_4 працювала повний робочий день за професією прибиральник виробничих приміщень, дробильником цеху по виробництву залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу, що підтверджується також копією трудової книжки.

Відповідно до довідки ПАТ «Сумихімпром» №692 від 20.11.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.18) в період з 01.04.2000 року по 08.04.2002 року (2 роки 7 днів) ОСОБА_4 працювала повний робочий день чистильником І розряду цеху з виробництва залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу «Активізатор» в ДП «Завод по виробництву залізо кислотних пігментів «Спектр» ТОВ «Сумихімпром», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Зазначені посади передбачені Списком №1 розділу 8 підрозділу 1080А010, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 №1176.

У грудні 2015 року позивач звернулася до УПФУ в Сумському районі Сумської області про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Листом від 18.03.2015 року відповідач відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю в неї необхідного пільгового стажу - 7 років 6 місяців (визнано 1 рік 11 місяців 26 днів).

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

За правилами пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (п. 4.2 Порядку №383).

За нормами пункту 4.3. Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Скаржник обґрунтовує касаційну скаргу тим, що на ПАТ «Сумихімпром» атестація робочого місця прибиральника виробничих приміщень та дробильника цеху «Активізатор з виробництва залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу» не проводилась, а тому відсутні підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу період роботи на ПАТ «Сумихімпром» з 01.05.1993 року по 31.03.2000 року та призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з твердженням скаржника з огляду на наступне.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій встановили, що право на пільгову пенсію виникло у позивачки ІНФОРМАЦІЯ_2 (після досягнення 45 річного віку).

На момент звернення до пенсійного фонду ОСОБА_4 виповнилось 45 років, а загальний трудовий стаж її склав 22 роки.

Пільговий стаж склав 9 років 1 місяць 30 днів, з яких ОСОБА_4 працювала: прибиральником виробничих приміщень з 09.02.1993 року по 01.05.1993 року (2 місяці 23 дні); дробильником цеху з виробництва залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу з 01.05.1993 року по 01.04.2000 року (6 років 11 місяців); чистильником III розряду цеху з виробництва залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу «Активізатор» в ДП «Завод по виробництву залізокислотних пігментів «Спектр» ТОВ «Сумихімпром» з 01.04.2000 року по 08.04.2002 року (2 роки 7 днів).

Вперше атестація у ВАТ «Сумихімпром» проводилась 27.12.1995 року, за результатами якої було підтверджено право певній категорій працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, у тому числі і для прибиральника виробничих приміщень та дробильника цеху Активізатору з виробництва мінеральних добрив мікрофосу.

В зв'язку зі зміною штатного розпису цех активізатор по виробництву мінеральних добрив мікрофосу №1080А010 перейменовано в цех по виробництву залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу №1080А010.

В трудовій книжці ОСОБА_4 під №7 від 01.05.1993 року зроблено запис: «прийнята в госпрозрахунковий цех «Активізатор» по переведенню прибиральником виробничого приміщення» та запис під №8 від 02.05.1993 року: «в зв'язку зі зміною штатного розпису вважати господарський цех «Активізатор» цехом по виробництву залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу», тобто позивач безпосередньо виконувала роботу в цеху по виробництву залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що при проведенні СДП «ВО «Хімпром» атестації у 1995 році, підприємством у переліку робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і пільгове пенсійне забезпечення, не враховано зміни у штатному розписі, проведені у 1993 році, в зв'язку з чим назва цеху по виробництву залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу залишена у старій редакції «цех активізатор по виробництву мінеральних добрив мікрофосу №1080А010».

З метою приведення у відповідність «переліку робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яким підтверджено право на пільги та пільгове пенсійне забезпечення по СДП «ВО «Хімпром», затвердженого наказом - постановою №303 від 27.12.1995 року, ПАТ «Сумихімпром» наказом - постановою від 25.02.2015 року №55/54 внесено зміни до зазначеного вище переліку, а саме п. 6 «цех активізатор по виробництву мінеральних добрив - мікрофосу №1080А010» замінено на «цех по виробництву залізонефелінового коагулянту та активізатора цементу №1080А010».

Наказ - постанову ПАТ «Сумихімпром» від 25.02.2015 року №55/54 до УПФУ у Сумському районі було надано до прийняття відповідачем рішення від 13.03.2015 року про відмову ОСОБА_4 у призначенні пільгової пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зарахування ОСОБА_4 до пільгового стажу період роботи на ПАТ «Сумихімпром» з 01.05.1993 року по 31.03.2000 року та призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про безпідставність відмови УПФУ у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_4 періоду роботи на ПАТ «Сумихімпром» з 01.05.1993 року по 31.03.2000 року та задоволення позовних вимог.

Доводами касаційної скарги наведених обставин не спростовано.

В обґрунтування касаційної скарги скаржником фактично покладені доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів у справі та не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області - залишити без задоволення.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 22 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2015 року у справі №587/996/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді