Справа № 810/4756/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4756/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С. М. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Василенка Я. М.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроком Компонентс» до Київської митниці Міндоходів про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2013/000067/1 від 17.05.2013; зобов'язати відповідача вивільнити (повернути) фінансову гарантію у вигляді грошової застави у сумі 28 518,79 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.10.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 вказані рішення скасовано, справу направлено до суду першої інстанцій на новий розгляд.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, колегія Вищого адміністративного суду України зауважила, що необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Судами попередніх інстанцій не встановлено, які саме розбіжності містились у поданих позивачем документах та яким чином вони вплинули на заявлену декларантом митну вартість.

Крім того, не встановлено підстав не застосування митним органом другого, третього, четвертого та п'ятого методів визначення митної вартості товару. Посилання судів на неможливість застосування вказаних методів через те, що позивачем не було надано документів, які були визначені митним органом у ході митних консультацій, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки таке твердження суперечить положенням статей 59-63 Митного кодексу України щодо способу застосування кожного методу.

В засідання з'явились учасники процесу. Представник апелянта наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні судового рішення. Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2011 між ТОВ «Євроком Компонентс» та компанією «Ever Power Electronics Limited» (Гонконг) укладено контракт № 8/18-10, предметом якого є купівля-продаж електронних компонентів та комплектуючих.

08.05.2013 року позивачем згідно вантажної митної декларації № 125120105/2013/261552 до митного оформлення заявлено товар, зокрема: мікросхеми інтегровані монолітні цифрові, мікроконтролери розрядністю 8 біт (КМОН - структури) (розмір пам'яті Flash 384 Кбайт, RAM 16 Кбайт у кількості 3000 шт.; транзистори з потужністю розсіювання більш як 1 Вт (напруга 20В, потужність 1,3 Вт, сила струму 3,7 А) у кількості 30000 шт.

Ціна товару складала 15907,32 грн.

Одночасно з вантажною митною декларацією були подані документи, у т.ч. декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) транспортні (перевізні) документи.

Під час митного оформлення товарів працівники митниці, посилаючись на ч. 3 ст. 53 МК України, повідомили про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, оскільки в наданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та неточності, а також документи не містять всіх відомостей, що підтверджують митну вартість товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Позивачем 17.05.2013 для підтвердження митної вартості додатково подано експортну декларацію країни відправника №EIN 201300130 від 02.05.2013 та видаткову накладну №ЄК-0973 від 10.04.2013.

Вважаючи надані документи недостатніми, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2013/000067/1, згідно якого слідує, що відповідач, використавши метод № 6 (митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг), підвищив ціну товарів та збільшив їх митну вартість.

На підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів позивачу відмовлено в митному оформлені (випуску) товарів та надано картку відмови №125120105/2013/00394.

Не погоджуючись з рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів, позивач, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 52, ч. 7 ст. 55 МК України, подав до митного органу 18.05.2013 нову вантажну митну декларацію № 125120105/2013/262383 для випуск у вільний обіг товарів на умовах сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю та надання гарантій сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

При цьому позивач сплатив митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів у сумі 3 181,46 грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням митного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 259 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1-3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Вказана позиція підтверджується постановою ВСУ від 10.04.2012 у справі № 21-52а12.

Отже, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у достовірності.

Оскільки у посадових осіб митного органу виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, відповідачем було запропоновано декларанту подати додаткові документи, а саме: прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, документи про вартість транспортування до аеропорту відправлення та навантажувально-розвантажувальних послуг.

Позивачем на виконання вищевказаної вимоги було надано наступні документи: копію експортної декларації країни відправника №EIN 201300130 від 02.05.2013, видаткову накладну №ЄК-0973 від 10.04.2013, та зазначено про неможливість подання інших документів.

У відповідності до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2- 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МК України).

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Коригування митної вартості товару, згідно спірного рішення, здійснено відповідачем у зв'язку з наявністю розбіжностей в поданих документах.

Зокрема, вказано, що надані декларантом документи містять неповні відомості та розбіжності: ціна товару, зазначена в експортній декларації країни відправлення Гонконгу на умовах поставки FОВ Гонконг, а ціна товару, зазначена в інвойсі на поставку товару на умовах поставки EXW Гонконг; надана копія експортної декларації країни відправлення належним чином не завірена декларантом; копія видаткової накладної №ЄК-0973 від 10.04.2013 р. не містять повної інформації щодо ціни на ідентичний оцінюваний товар, який реалізовувався раніше на внутрішньому ринку; декларантом ТОВ «Євроком Компонентс» не надано до митного органу висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, тому митну вартість товару визначено за резервним методом, згідно митної вартості товару, митне оформлення якого проведено за митною декларацією від 18 травня 2013 року №125120105/2013/262383.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інвойсу №EIN201300130 від 26 квітня 2013 року до контракту №08/18-10 від 18 жовтня 2011 року ціна за одиницю товару арт. PIC10F200T-I/OT складає 0,174 дол. США, загальна вартість за 3000 одиниць 527,63 дол. США, ціна за одиницю товару арт. IRLML6402TRPBF складає 0,048 дол. США, загальна вартість за 30 000 одиниць 1 462, 52 дол. США.

Згідно платіжного доручення №302 від 17.05.2013 позивач на підставі інвойсу №EIN201300130 від 26 квітня 2013 року здійснив платіж на користь продавця «Ever Power Electronics Limited» (Гонконг), яким було оплачено задекларований товар.

Посилання апелянта на те, що підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митних деклараціях поданих позивачем, стала цінова інформація, викладена в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС), до уваги не приймається, оскільки автоматизована система не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, а відтак, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Наявність у митного органу інформації про те, що товар, який задекларований позивачем, раніше розмитнювався за іншою вартістю відповідно до іншої митної декларації не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості за основним методом.

Такі відомості, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Доводи відповідача, що під час здійснення аналізу митних оформлень вищевказаних товарів спостерігається тенденція зменшення фактурної вартості товарів у порівнянні з попередніми митними оформленнями суд оцінює критично, оскільки вони не відповідають дійсності та спростовуються доказами, наданими позивачем, а саме транзистори з потужністю розсіювання більш як 1 Вт (напруга 20В, потужність 1,3 Вт, сила струму 3,7 А, арт. IRLML6402TRPBF), щодо яких проводилося коригування митної вартості відповідно до рішення №125120105/2013/000067/1, ввозилися протягом 2012-2013 років відповідно до Контракту №8/18/-10 від 18.10.2011: -03.12.2012 відповідно до митної декларації №125120105/2012/282190 за ціною 0,048 доларів США за одиницю; -04.04.2013 відповідно до митної декларації №125120105/2013/258752 за ціною 0,048 доларів США за одиницю; -20.04.2013 відповідно до митної декларації №125120105/2013/260025 за ціною 0,048 доларів США за одиницю.

Тобто, даний товар ввозився позивачем в рамках одного і того ж контракту протягом 2012 - 2013 років за однією ціною 0,048 Доларів США за одиницю, що спростовує доводи митного органу про тенденцію зменшення фактурної вартості товару.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

В порушення зазначеної норми, оскаржувані рішення не містять посилання на умови поставки встановлені договором (контрактом), обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку).

При цьому, відповідач при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу не зазначив у спірному рішені докладної інформації та джерел, які використовувалися контролюючим органом при її визначенні, а саме не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Крім того, інформація, що за останні шість місяців, які передували винесенню оскаржуваного рішення, в Україну не ввозилися ідентичні товари транзистори з потужністю розсіювання більш як 1 Вт (напруга 20В, потужність 1,3 Вт, сила струму 3,7 А, арт. IRLML6402TRPBF, що стало підставою для переходу до другого методу визначення митної вартості товарів, а саме за ціною щодо ідентичних товарів, спростовується митними деклараціями:№125120105/2012/282190 від 03.12.2012; №125120105/2013/258752 від 04.04.2013; №125120105/2013/260025 від 20.04.2013.

Відповідно до даних декларацій позивачем ввозився ідентичний товар від того ж постачальника Ever Power Electronics Limited, на умовах EXW Гонконг, з країни походження Філіпіни, за ціною 0,048 Доларів США за одиницю, що повністю відповідає поставці товару, щодо якого винесено оскаржуване рішення.

Митним органом не доведено наявність підстав для застосування резервного методу, не доведено суду неможливість застосування інших методів.

Натомість, позивачем було подано необхідні документи, що підтверджують митну вартість товару.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що митний орган безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості товару.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроком Компонентс" до Київської митниці Міндоходів про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А. Г. Степанюк

Я. М. Василенко

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2016 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.