Справа № 813/4105/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 р. Справа № 876/651/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Каралюса В.М., Улицького В.З.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представників: позивача Лоневської О.М., третьої особи - Геш І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у адміністративній справі №813/4105/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» до Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області третя особа ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області третя особа ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконно та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляд справи представник позивача та представник третьої особи апеляційну скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Між ОСОБА_3 та ВАТ «Кредобанк» 08.11.2007 року укладено кредитний договір. На підставі договору факторингу укладеного 29.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ТОВ «Факторингова компанія «Омега».

Між ОСОБА_3, ТОВ «Сколівський деревообробний комбінат» та ВАТ «Кредобанк» 14.11.2007 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Дячуком О.А., згідно якого передано в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно: нежитлова будівля, адмінбудинок, загальною площею 714, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Право іпотекодержателя перейшло до позивача на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного 24.10.2013 року між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ОСОБА_3.

Рішенням апеляційного суду Львівської області 14.02.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, на заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 09.04.2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ВАТ «Кредобанк», третя особа ТОВ «Сколівський деревообробний комбінат», про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя, визнання частково недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно та договір іпотеки, частково задоволено та визнано за ОСОБА_5 право власності на 41/100 частину нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заборонено втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 цього ж Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; іпотека.

Згідно із ч. 4 ст. 9 цього ж Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 цього ж Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим же Законом.

Частиною 3 ст. 16 цього ж Закону передбачено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно ст. 27 цього ж Закону, у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п'ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної у записах Державного реєстру прав, державний реєстратор у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Заінтересована особа протягом п'яти робочих днів з дня отримання від державного реєстратора повідомлення про допущення технічної помилки у записах Державного реєстру прав повинна звернутися до нього із заявою про виправлення такої помилки.

Якщо виправлення технічної помилки може завдати шкоди чи порушити права та законні інтереси правонабувачів або третіх осіб, які використовували відповідні реєстраційні записи, державний реєстратор у п'ятиденний строк письмово повідомляє таких осіб про виправлення технічної помилки.

Згідно п. 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав проводиться державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

У даному випадку згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що відомості щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Відомості щодо реєстрації права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна містяться в Реєстрі прав на нерухоме майно.

Таким чином, зміни до записи про розмір частки у праві власності внести неможливо, оскільки чинним законодавством передбачено внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державний реєстратор прав власності на нерухоме майно може внести зміни до записів виключно до Державного реєстру прав. Реєстрація речових прав на нерухоме майно, в тому числі зміни та виправлення технічних помилок, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюються за заявочним принципом при подачі відповідного документу.

Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів звернення в тому числі третьої особи із відповідною заявою про виправлення помилки, щодо розміру частки ОСОБА_3, з 82/100 на 41/100 у праві власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю, адмінбудинок, загальною площею 714, 4 кв.,м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовна вимога про зобов'язання відповідача виправити помилку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: виправити розмір частки ОСОБА_6 з 82/100 на 41/100 у праві власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю адмінбудинок, загальною площею 714,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у адміністративній справі №813/4105/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.М. Каралюс

В.З. Улицький

Повний текст ухвали складено 22.03.2016р.