Справа № 359/11366/15-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Бистрик Г.М., Межевича М.В.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з позовною заявою до Київської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про скасування постанови Київської митниці Міндоходів від 19 листопада 2015 року в справі про порушення митних правил №0632/125110010/15.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 статі 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13 жовтня 2015 року до відділу митного оформлення №3 митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС (Київська область, Броварський район, с. Димитрово, вул. Гоголівська, 1-а) декларантом ТОВ «Фоззі-Фуд» ОСОБА_2, з метою випуску у вільний обіг товару №2 готовий продукт: сосиски варені, виготовлені із свинини з додаванням свинячого жиру та спецій, упаковані в індивідуальні вакуумні п/е упаковки, а саме: сосиски зі свинини LITTLE WURSTEL «Spiezia» по 100 г. - 2325 шт. та сосиски зі свинини JUMBO WURSTEL «Spiezia» по 250 г. - 1980 шт., було подано електронну митну декларацію з прикріпленими до неї від сканованими зображеннями товаросупровідних документів. ЕМД було прийнято до митного оформлення та присвоєно реєстраційний № 25110010/2015Є180180626. Вантаж ввезено на митну територію України через м/п «Тиса», п/п «Чоп-Захонь» Закарпатської митниці ДФС. Одержувач ТОВ «Фоззі-Фуд» (а.с.13-17).

Відповідно до графи «31» митної декларації заявлено опис товару «Готовий продукт: сосиски варені, виготовлені із свинини з додаванням свинячого жиру та спецій, упаковані в індивідуальні вакуумні п/е упаковки, а саме: сосиски зі свинини LITTLE WURSTEL «Spiezia» по 100 г.- 2325 шт. та сосиски зі свинини JUMBO WURSTEL «Spiezia» по 250 г. - 1980 шт. Торговельна марка: «Spiezia», виробник: «Salumificio F.lli Spiezia SPA». Країна виробництва: ІТ. Графа « 33»: код товару за УКТЗЕД , ставка мита 10%».

З метою перевірки правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД 13 жовтня 2015 року до управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці ДФС направлено запит за №125110010/2015/180626.

20 жовтня 2015 року управлінням митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці ДФС ухвалено рішення про визначення коду товару №КТ-154-2015 зі зміною заявленого коду товару №2 з « » (ставка мита - 10%) на « » (ставка мита - 15%) згідно з УКТ ЗЕД.

Внаслідок зміни коду частини товару різниця митних платежів за митною декларацією від 13 жовтня 2015 року №125110010/2015/180626 становить 3481 гривень 76 копійок, які повинні були бути сплачені декларантом.

У зв'язку з чим, 23 жовтня 2015 року відносно позивача працівниками Київської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил №0632/125110010/15 у зв'язку із неправильною класифікацією декларантом товару згідно УКТ ЗЕД, а саме: декларантом в електронній митній декларації №125110010/2015/180626 від 13 жовтня 2015 року задекларовано по коду УКТ ЗЕД 1602 41 10 00 наступний товар №2: сосиски варені, виготовлені із свинини з додаванням свинячого жиру та спецій, упаковані в індивідуальні вакуумні п/е упаковки, а саме: сосиски зі свинини LITTLE WURSTEL «Spiezia» по 100 г.- 2325 шт. та сосиски зі свинини JUMBO WURSTEL «Spiezia» по 250 г. - 1980 шт. Митним органом зазначений товар №2 класифіковано по коду УКТ ЗЕТ 1601 00 99 00.

На підставі якого, постановою заступника начальника Київської митниці ДФС Проскуркіна О.В. від 19 листопада 2015 року в справі про порушення митних правил №0632/125110010/15 щодо ОСОБА_2, яка працює менеджером з супроводу експорту-імпорту товарів ТОВ «Фоззі-Фуд», визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 10445 гривень 28 копійок (а.с.7-12).

Не погоджуючись з зазначеною постановою позивач звернулась до суду з позовною заявою про її оскарження.

Суд першої інстанції, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, так як відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі вимог чинного законодавства України, а висновки викладені в оскаржуваному рішення підтверджені документами наявними в матеріалах справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.262 Митного кодексу України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Відповідно до ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до п. З ст. 265 Митного кодексу України підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в органах доходів і зборів України.

Відповідно до частини 1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 статті 257 Митного кодексу України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Згідно ч.8 ст.264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Декларант, відповідно до ст.266 Митного кодексу України зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до гр.14 Митної декларації декларування товарів здійснено ТОВ «Фоззі-Фуд». Згідно з даними, зазначеними у графі 54, ЕМД №125110010/2015/180626 заповнена ОСОБА_2

Частиною першою ст.458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суб'єктивна сторона характеризується тим, що особа повинна усвідомлювати те, що заявляє неправдиві відомості. Для суб'єктивної сторони характерною є також специфічна мета - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, повинна:

- усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи;

- усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів;

- усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним;

- особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Тобто, правопорушення, передбачене ст.485 МК України, не може бути вчинене з необережності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 при декларуванні товару: готовий продукт: сосиски варені, виготовлені із свинини з додаванням свинячого жиру та спецій, упаковані в індивідуальні вакуумні п/е упаковки, а саме: сосиски зі свинини LITTLE WURSTEL «Spiezia» по 100 г. - 2325 шт. та сосиски зі свинини JUMBO WURSTEL «Spiezia» по 250 г. - 1980 шт., зазначила код товару (ставка мита - 10%), замість вірного (ставка мита - 15%) згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто, остання невірно вказала коду товару, чим зменшила розмір митних платежів на суму 3481 гривень 76 копійок.

Так, код товару застосовується при декларування готових продукції з окорока домашньої сливини, та не передбачає товару, який виготовлений з подрібненого м'яса в тому числі фаршу. Тобто даний код товару не застосовується при декларуванні сосисок взагалі. Тоді як, код використовується при декларування готових харчових продуктів з м'яса, зокрема, ковбас, сосисок тощо, тобто товару з подрібненого м'яса.

Посилання представника позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції на ту обставину, що ОСОБА_2 зазначила код товару УКТ ЗЕД 1602 41 10 00 на підставі даних товаросупровідних документів на товар, колегія суддів не приймає до уваги, так як у вказаних документах зазначений код товару країни виробника, який не відповідає класифікації УКТ ЗЕД, а тому не може бути зазначений в митній декларації при декларуванні товару в Україні.

При цьому, представник позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та апеляційній скарзі стверджував, що фактично класифікація товарів в Італії є ідентична класифікації товарів в Україні.

Разом з цим, дане твердження не може бути прийняте до уваги, так як код товару, зазначений у товаросупровідних документах, не може бути підставою для визначення коду товару за УКТ ЗЕД.

Крім того, товаросупровідні документи, що слідували разом з товаром, не містили всіх необхідних характеристик товару, які були необхідні для визначення коду товару за УКТ ЗЕД.

З метою визначення коду за УКТ ЗЕД товару «сосиски варені, виготовлені зі свинини», необхідно було мати дані не тільки щодо сировини, з якої їх виготовлено, але й спосіб виготовлення, оскільки цього вимагає Пояснення до УКТ ЗЕД 16 Групи «Готові харчові продукти з м'яса, риби або ракоподібних, молюсків або інших водяних безхребетних».

Також, посилання представника позивача на ту обставину, що визначення коду товару №2 є складним випадком класифікації товару, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки, у разі, якщо на думку позивача це був складний випадок, то остання мала скориставшись правами наданими декларантам митним законодавством України для виконання обов'язку щодо здійснення декларування або звернутися до митного органу за роз'ясненням, який саме код слід присвоїти товару.

Проте дій, спрямованих на визначення вірного коду класифікації товару не вчинила.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, митницею додаткові дослідження не проводились, і суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД не виникало, а отже, говорити про складність даного випадку є безпідставним. Та, для вирішення питання класифікації товару необхідно було лише встановити основні характеристики товару, а саме: склад та процес виготовлення, дані про які легко отримати від виробника чи експортера продукції.

Однак, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_2 допустила суттєву помилку при визначенні коду товару, тоді як посада ОСОБА_2 зобов'язує останню володіти знаннями щодо правильного визначення коду УКТ ЗЕД при декларуванні товарів, так як на неї покладено обов'язок правильного декларування товарів.

Крім того, наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 року про затвердження «Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України» передбачено можливість отримання попереднього рішення про класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД - документ установленої форми, який приймається органом доходів і зборів, за результатами розгляду звернення декларанта або уповноваженої ним особи.

Також, відповідно до Розділу 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.12 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за N 1372/21684) при декларуванні товарів у передбачених Митним кодексом України випадках за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД, якому відповідає найбільша ставка мита, у графі зазначається код згідно з УКТ ЗЕД товарної підкатегорії, для якої передбачена найбільша ставка ввізного мита, з тих кодів, у яких можуть класифікуватись товари.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 260 МК України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Окрім зазначеного, позивач, з метою вірного визначення коду товару, мала право проведення фізичного огляду, відбору зразків, проведення експертизи товару відповідно до ст. 266 Митного кодексу України.

Отже, твердження представника позивача в частині відсутності в діях ОСОБА_2 вини спростовано вище зазначеним.

Таким чином, колегія суддів погоджується яз висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_2 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач прийшов до правомірних та обґрунтованих висновків при прийнятті оскаржуваного рішення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

При цьому апеляційна скарга не містить інших посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Г.М. Бистрик

М.В. Межевич

Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Бистрик Г.М.