Справа № 817/152/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/152/16

15 березня 2016 року 16год. 10хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Мриглод Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4
до Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

Субєкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправним рішення щодо оформлення та направлення податкової вимоги від 01.10.2015 року №594-23, якою визначено податковий борг у сумі 54961,40 грн. та скасування даної податкової вимоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.10.2015 року Костопільською ОДПІ сформована податкова вимога № 594-23 , якою визначено суму податкового боргу платника податків ОСОБА_4 за узгодженими грошовими зобов'язаннями в сумі 54961,40 грн. Вважає, що податкова вимога №594-23 від 01.10.2015 року не відповідає вимогам Податкового кодексу України та іншим нормативно-правовим актам, а саме: податкова вимога сформована без попереднього направлення податкового повідомлення - рішення, яким визначено суму податкового зобов'язання, не проведено процедуру узгодження суми податкового зобов'язання, порушено право платника податків добровільно провести сплату узгодженого податкового зобов'язання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.

Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що Костопільською МДПІ проведено перевірку фінансово-господарської діяльності СПД-ФО ОСОБА_4 за період з 01.01.2008 року по 30.09.2009 року, за результатами якої складено акт №336/17-47/НОМЕР_1 від 08.12.2009 року. На підставі акта перевірки прийняте податкове повідомлення - рішення №/0 від 24.12.2009 року, яким визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 144599,30 грн., в т.ч. за основним платежем 96286,20 грн., за штрафними санкціями 48313,10 грн. За результатами адміністративного оскарження, скарги залишені без задоволення, а податкові повідомлення без змін, прийняті податкові повідомлення - рішення №/1 від 25.01.2010 року, №/2 від 06.04.2010 року та №/3 від 03.06.2010 року. За результатами судового оскарження, постановою Рівненського окружного адміністративного суду, зазначені податкові повідомлення-рішення скасовані в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 89637,90 грн., в т.ч. 59758,60 грн. основного платежу та 29879,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року апеляційну скаргу Костопільської МДПІ залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Відтак, податкове зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню №/3 від 03.06.2010 року в сумі 54961,40 грн., в т.ч. 36527,60 грн. основного платежу та 18433,80 грн. штрафних (фінансових) санкцій стало узгодженим. У зв'язку з несплатою грошового зобов'язання, Костопільською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області було сформовано та направлено платнику податкову вимогу від 01.10.2015 року №594-23. Зазначає, що вимога прийнята з дотриманням вимог податкового законодавства, а відтак вимоги щодо скасування вищезазначеної вимоги є безпідставними. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Судом встановлено, що Костопільською міжрайонною податковою інспекцією проведено планову документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності підприємця ОСОБА_4 за період з 01.01.2008 року по 30.09.2009 року, за результатами якої складено акт №336/17-47/НОМЕР_1 від 08.12.2009 року (а.с.61-78).

На підставі акта перевірки було прийнято податкове повідомлення - рішення №/0 від 24.12.2009 року, яким визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 144599,30 грн., в тому числі 96286,20 грн. за основним платежем, 48313,10 грн. за штрафними санкціями (а.с.57).

ОСОБА_4 було оскаржено повідомлення №/0 від 24.12.2009 року у адміністративному порядку, зокрема подано скарги до Костопільської МДПІ, ДПА у Рівненській області та ДПА України. За результатами розгляду, скарги залишені без задоволення та прийняті податкові повідомлення - рішення №/1 від 25.01.2010 року, №/2 від 06.04.2010 року та №/3 від 03.06.2010 року про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 144599,30 грн., в тому числі 96286,20 грн. за основним платежем та 48313,10 грн. за штрафними санкціями (а.с.58-60).

СПД-ФО ОСОБА_4 не погодилась з винесеними податковими повідомленнями-рішення та оскаржила їх до суду.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року у справі №2а-2856/10/1770 позов СПД-ФО ОСОБА_4 до Костопільської МДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення №/0 від 24.12.2009 року, №/1 від 25.01.2010 року, №/2 від 06.04.2010 року та №/3 від 03.06.2010 року в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 89637,90 грн., в т.ч. 59758,60 грн. основного платежу та 29879,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.91-97). Постанову оскаржено в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року апеляційну скаргу Костопільської МДПІ залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року у справі №2а-2856/10/1770 - без змін (а.с.99-107). Ухвала набрала законної сили 29.10.2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 19.01.2015 року касаційну скаргу Костопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року у справі №2а-2856/10/1770 - без змін (а.с.109-114).

01.10.2015 року Костопільською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області сформовано податкову вимогу №594-23, якою зобов'язано ОСОБА_4 сплатити узгоджене податкове зобов'язання в сумі 54961,40 грн., в тому числі 36527,60 грн. основного платежу та 18433,80 грн. штрафних (фінансових) санкцій, повідомлено про перебування всього майна в податковій заставі та попереджено про застосування заходів стягнення податкового боргу у разі його несплати (а.с.10, 39). Податкову вимогу направлено боржнику 09.10.2015 року та вручено особисто ОСОБА_4 10.10.2015 року (а.с.40).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

До 01.01.2011 порядок погашення платниками податків податкових зобов'язань, утому числі порядок узгодження податкових зобов'язань був врегульований нормами Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 (далі Закон №2181).

Відповідно до положень абз. «б» пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону №2181 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Згідно з п.6.1 ст.6 Закону №2181, у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 (визначення податкового зобов'язання контролюючим органом) та 4.3 (визначення податкового зобов'язання непрямим методом) статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно пп.5.2.2 даного пункту, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення.

Остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Згідно пп.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону №2181 при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону №2181 у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

На час узгодження податкового зобов'язання відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів стали регулюватися Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.3.4 Порядку направлення органами ДПС податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1236 від 28.11.2012 року, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.

Податкове повідомлення-рішення складається згідно з цим пунктом органом державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами адміністративного або судового оскарження.

Пунктом 3.5 передбачено, що після складання не пізніше наступного робочого дня податкове повідомлення-рішення передається структурному підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби. Один примірник податкового повідомлення-рішення направляється (вручається) платнику податків. У структурному підрозділі, який склав податкове повідомлення-рішення, залишається другий примірник податкового повідомлення-рішення, який долучається до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Згідно з п.3.8 Порядку, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження з повідомленням про вручення.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України, встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі визначення контролюючим органом платнику податків грошових зобов'язань та/або штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм податкового законодавства , податковий орган складає та надсилає (вручає) такому платнику відповідне податкове повідомлення - рішення. Визначене в цьому рішенні суми платник зобов'язаний сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем його отримання. Якщо протягом вказано строку платник податків не сплачує відповідні суми грошових зобов'язань та не розпочинає процедуру адміністративного чи судового оскарження, визначені грошові зобов'язання набувають статусу узгоджених, тобто стають податковим боргом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 14.1.153. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За змістом п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи встановлено, що за результатами судового оскарження СПД -ФО ОСОБА_4, постановою Рівненського окружного адміністративного суду, яка набрала законної сили 29.10.2013 року, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення №/0 від 24.12.2009 року, №/1 від 25.01.2010 року, №/2 від 06.04.2010 року та №/3 від 03.06.2010 року, в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 89637,90 грн., в т.ч. 59758,60 грн. основного платежу та 29879,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій, а відтак зменшено податкове зобов'язання платника на вказані суми. Податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 54961,40 грн., в тому числі 36527,60 грн. основного платежу та 18433,80 грн. штрафних (фінансових) санкцій, стали узгодженими.

Проте, податковим органом в порушення вимог п.3.4 Порядку направлення органами ДПС податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1236 від 28.11.2012 року, не направлено до платника податків податкове повідомлення - рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, а направлено одразу податкову вимогу від 01.10.2015 року №594-23. Такими діями, податковим органом порушено процедуру узгодження податкових зобов'язань та позбавлено платника податків права добровільно сплатити суму боргу.

Таким чином, податкова вимога від 01.10.2015 року №594-23 є неправомірною та протиправною, а отже підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги визнати протиправним рішення Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області щодо оформлення та направлення податкової вимоги № 594-23 від 01.10.2015 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки окремого рішення податкового органу про оформлення та направлення податкової вимоги № 594-23 від 01.10.2015 року, що могло б бути оскаржене в судовому чи адміністративному порядку, відповідачем не приймалося, то таке рішення відповідно не може бути і скасоване.

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, не довів правомірності прийнятої ним податкової вимоги № 594-23 від 01.10.2015 року.

За таких обставин, позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 підлягають до задоволення частково.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, на користь позивача слід присудити понесені ним витрати у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 275,00 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області №594-23 від 01.10.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 275 (двісгі сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.