Справа № 235/1335/16-а
Суддя: Філь О. Є.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/235/53/16
Справа 235/1335/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Косенка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, зобов'язання призначити та виплатити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, зобов'язання призначити та виплатити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, зазначивши, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійського району та є отримувачем пенсії по інвалідності у зв»язку з інвалідністю З групи.

Відповідно до повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області № 14937/05/23 від 22.07.2015 року на його заяву від 16.07.2014 року, розмір пенсії позивача становив з 07.07.2014 року довічно - 2999,91 гривень.

16.07.2014 року він звернувся з заявою до відповідача, у якій повідомив про припинення підприємницької діяльності. До цієї заяви ним була додана виписка з держреєстру приватних підприємців. Відповідач надав йому повідомлення від 22.07.2014 року про те, що розмір його пенсії за інвалідністю склав 2999,91 гривень. 1

19.09.2014 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у зв»язку із звільненням, надавши відповідні документи. Однак, до теперішнього часу відповідь відповідач на цю заяву так і не надав, про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування», де вказано, що непрацюючі інваліди III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 вказаного Закону. До цієї заяви ним було додане повідомлення про зняття з обліку. Тобто станом на 19.09.2014 року він вже був непрацюючим пенсіонером.

01.12.2014 року року він знову звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії. Однак відповідач надіслав рішення від 09.12.2014 року про відмову в призначенні пенсії.

27.10.2015 року на його чергове письмове звернення відповідач надіслав лист, відповідно до якого розмір його пенсії обчислений з урахуванням норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і що для перерахунку пенсії необхідно

звернутися із заявою встановленого зразка разом з документами, що підтверджують статус непрацюючого пенсіонера, проігнорувавши той факт, що такий документ ним вже був наданий 16.07.2014 року.

02.11.2015 року він знову таки звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії і отримав лист від 12.01.2016 року, відповідно до якого на даний час розмір його пенсії з 02.11.2015 року становить 5452,94 гривень. При цьому відповідач вказав, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком склав 6816,17 гривень при індивідуальному коефіцієнті 2,52359, тоді як у своєму листі від 27.10.2015 року відповідач вказав, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 7499,78 гривень при індивідуальному коефіцієнті 2,77669.

На його заяву від 25.12.2015 року вимогу перерахувати та виплатити мені пенсію з 16.07.2014 року (з моменту мого звернення) до теперішнього часу з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідач проігнорував взагалі. Насправді саме з 19.09.2014 року відповідач повинен був перерахувати йому пенсію, оскільки саме з цієї дати він вже був непрацюючим пенсіонером.

Таким чином, позивач вважає, що така бездіяльність відповідача відносно нього є протиправною, просив визнати бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 19.09.2014 року до 01.11.2015 року, зобов'язати відповідача призначити на виплатити йому пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 19.09.2014 року до 01.11.2015 року та стягнути за його користь за рахунок Державного бюджету України з відповідача сплачений ним судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити їх.

Представник відповідача Косенко Д.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що 19.09.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням, до якої були долучені повідомлення УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 19.09.2014 про зняття з обліку платника страхового внеску та повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця № б/н від 11.08.2014. Розпорядженням Управління №178148 від 23.09.2014 позивачу ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії по інвалідності у зв'язку із звільненням. Розмір пенсії склав 2 999,91 грн., оскільки не змінилися ні тривалість страхового стажу, ні тривалість пільгового стажу, ні тривалість додаткового страхового стажу (абз. 2 ч. І ст. 24 Закону 1058), ні середньомісячний розмір заробітної плати для обчислення пенсії. Відповідно до абз. 1 п.4.1 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Позивач у своїй заяві від 19.09.2014 року просив перерахувати призначену йому пенсію та зазначив підстави для перерахунку - звільнення. Тобто, дане звернення позивача не містило у якості підстави для проведення перерахунку - перерахунок його пенсії як пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком. Саме тому Управлінням, з урахуванням п. 4.1 Порядку 22-1, дане питання й не розглядалося. Окрім того, з боку відповідача заява ОСОБА_1 від 19.09.2014 була розглянута та прийняте рішення суб'єкта владних повноважень (протокол №178148 від 23.09.2014), то у даному випадку відсутня бездіяльність Управління. Із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління лише 02.11.2015 року, в цій заяві зазначено вид пенсії: «по інвалідності в розмірі пенсії за віком».

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та

інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Увідповідності до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1055 від 16.12.2015 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» та додатку № 2 до неї Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області було перейменоване у Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. Відповідні реєстраційні дії щодо внесення відомостей про нове найменування відповідача були здійснені 20.01.2016, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ стосовно Управління (а.с. 30).

Судом встановлено, що 16.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 31). На момент такого звернення ОСОБА_1 був працюючою особою, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ серії НОМЕР_1 (32, 33), яка була долучена позивачем безпосередньо до заяви про призначення пенсії.

Протоколом Управління № 3852 від 22.07.2014 року позивачу було призначено пенсію по інвалідності з 07.07.2014 року, оскільки саме з цієї дати позивачу було встановлено III групу інвалідності (а.с. 34).

Під час призначення пенсії Управлінням було зараховано до страхового стажу позивача 24 р. З м. 15 д., а також 14 р. 7 м. 6 дн. (Список 1 - шахтарі) пільгового стажу роботи, який дає право на обчислення пенсії у відповідності до Закону України №345-VI від 02.09.2008 «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон 345). До вказаного стажу також було враховано й період служби в армії (2 p. 1 м .24 д.), а тому загальний стаж на підземних роботах за Списком № 1 склав 16 р. 9 м. 0 д.

Відповіднодо абз. 2 ч. І ст. 24 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058),до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Тому Управлінням було додатково зараховано до страхового стажу 12 р. 6 м. 7 дн. Загальний розмір пенсії позивача на момент призначення склав 2 999,91 грн.

19.09.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням (а.с. 35), до якої були долучені повідомлення УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 19.09.2014 про зняття з обліку платника страхового внеску та повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця № б/н від 11.08.2014.

Розпорядженням Управління №178148 від 23.09.2014 позивачу ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії по інвалідності у зв'язку із звільненням. Розмір пенсії склав 2999,91 грн., оскільки не змінилися ні тривалість страхового стажу, ні тривалість пільгового стажу, ні тривалість додаткового страхового стажу (абз. 2 ч. І ст. 24 Закону 1058), ні середньомісячний розмір заробітної плати для обчислення пенсії.

Згідно з абз. 4 п.2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок 22-1) у разі звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви.

Таким чином, 19.09.2014 позивач ОСОБА_1 повідомив Управління про його звільнення (припинення провадження підприємницької діяльності) шляхом подання відповідної заяви.

Відповідно до абз. 1 п.4.1 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Позивач у своїй заяві від 19.09.2014 року просив перерахувати призначену йому пенсію та зазначив підстави для перерахунку - звільнення (а.с. 35). Тобто, дане звернення позивача не містило у якості підстави для проведення перерахунку - перерахунок його пенсії як пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком. Саме тому Управлінням, з урахуванням п. 4.1 Порядку 22-1, дане питання й не розглядалося.

Окрім того, з боку відповідача заява ОСОБА_1 від 19.09.2014 була розглянута та прийняте рішення суб'єкта владних повноважень (протокол №178148 від 23.09.2014), то у даному випадку відсутня бездіяльність Управління.

Із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління лише 02.11.2015 року, в цій заяві зазначено вид пенсії: «по інвалідності в розмірі пенсії за віком» (а.с. 37).

З урахуванням приписів ст. 45 Закону 1058, з 01.11.2015 розпорядженням Управління №178148 від 09.11.2015 пенсія по інвалідності позивача була обчислена у розмірі пенсії за віком (а.с. 38-41).

При такому обчисленні страховий стаж позивача склав 24 р. З м. 15 д. (не змінився); пільговий стаж за Списком № 1-шахтарі склав 14 р. 7 м. 6 дн. (не змінився); загальний пільговий стаж склав 16 р. 9 м. 0 д. (з урахуванням служби в армії), тобто також не змінився.

Разом із тим, приймаючи до уваги положення абз. 2 ч. І ст. 24 Закону 1058 при обчисленні страхового стажу для даного виду пенсії не передбачене врахування додаткового стажу за період з дати встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону 1058. Таким чином додатковий страховий стаж (12 р. 6 м. 7д.) у даному випадку не враховується.

У відповідності до абз. 1 ч. І ст. 40 Закону 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

З аналізу вказаного законодавства вбачається, що заробітна плата враховується за періоди страхового стажу: або починаючи з 1 липня 2000 року, або (за бажанням особи) також і за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року.

При обчисленні пенсії позивачу по інвалідності (з моменту її призначення) заробітна плата була взята за періоди страхового стажу з 01.10.1991 по 30.09.1996 (на підставі довідки № 04-22/2065 від 11.07.2014 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Росія») та за весь період страхового стажу з 1 липня 2000 року. Крім того, оскільки у відповідності до абз. 2 ч. І ст. 24 Закону 1058, до страхового стажу було додатково зараховано 12 р. 6 м. 7 д., відповідно врахуванню для середньомісячної заробітної плати підлягає й заробіток за цей період страхового стажу.

При обчисленні пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком (з моменту звернення позивача із заявою про переведення на такий вид пенсії від 02.11.2015 року) додатковий страховий стаж (12 р. 6 м. 7 д.) у відповідності до абз. 2 ч. І ст. 24 Закону 1058 врахуванню не підлягає, а отже не підлягає й врахуванню заробітна плата за цей період страхового стажу.

Відповідно до абз. 3 ч. І ст. 40 Закону 1058 за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Тому у випадку обчислення пенсії по інвалідності з часу її призначення наявність додаткового страхового стажу та оптимізація заробітної плати зумовлює обчислення середньомісячної заробітної плати для пенсії у розмірі 7 499,78 грн.

Згідно ст. 8 Закону 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З урахуванням наведеного розмір пенсії позивача за віком, з якої обчислюється пенсія по інвалідності, складає 5 999,82 грн. (7 499,78 грн. х 80%).

Згідно з ч. І ст. 33 Закону 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам І групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Таким чином, розмір пенсії позивача по інвалідності (із урахуванням додаткового страхового стажу та оптимізації заробітної плати) складає 2 999,91 грн. (5 999,82 грн. х 50%).

У випадку ж обчислення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відсутність додаткового страхового стажу, а також оптимізація заробітної плати, зумовлює

обчислення середньомісячної заробітної плати у розмірі 6 817,76 грн.

Тому, з урахуванням положень ст. 8 Закону 345, пенсія позивача по інвалідності у розмірі пенсії за віком становить 5 452,94 грн. (6 816,17 х 80%). Саме такий розмір пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком й виплачується позивачу ОСОБА_1, що підтверджується копією розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії позивача (а.с. 39-41).

За таких обставин відсутні підстави, передбачені чинним законодавством, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 11, ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, зобов'язання призначити та виплатити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відмовити.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частина у судовому засіданні 21 березня 2016 року. Постанова буде виготовлена у повному обсязі 25 березня 2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя