Справа № 826/3393/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
04 березня 2016 року м. Київ № 826/3393/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Качура І.А., розглянувши адміністративний позов

ОСОБА_1
до Командира в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) третя особа: Міністерство оборони України
провизнання незаконним наказу № 183 від 31.07.2015
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Командира в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), третя особа: Міністерство оборони України, в якому просив:

- визнати незаконним наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 31.07.2015 р. № 183 (по стройовій частині) про звільнення - ОСОБА_1 наказом командира 30 окремої гвардійської механізованої бригади від 31.07.2015 р. №120-рс з військової служби за призовом по мобілізації у запас через службову невідповідність.

Ознайомившись із позовним матеріалом, суд прийшов до висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а відтак вбачаються правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5, пункту 6 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи наказом №109 від 20.06.2014 року позивач був зарахований в списки військової частини п/п 2731 на посаду санітар-стрілець.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 31.07.2015 р. № 183 солдата ОСОБА_1 , стрільця-санітара 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, звільнено на підставі наказу командира 30 окремої гвардійської механізованої бригади від 31 липня 2015 року №120-рс з військової служби за призовом по мобілізації у запас відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Позивач не погоджуючись із правомірністю наказу від 31.07.2015 р. № 183, звернувся за захистом порушених прав 29.02.2016р. (шляхом скерування даного позову на адресу суду засобами поштового зв`язку).

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі, суд виходив із наступного.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України) публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Так, до публічної служби у встановлених випадках відноситься державна служба. Так, за змістом статті 1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII державна служба - це професійна діяльність осіб, що займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання завдань і функцій держави та одержують зарплату за рахунок державних коштів. Віднесення служби до державної, тобто публічної, можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають, здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань та і функцій держави, оплачується з державних коштів.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але у задоволенні цього позову може бути відмовлено на тій підставі, що пропущено строк звернення.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивач просить визнати незаконним наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 31.07.2015 р. № 183 (по стройовій частині) про звільнення - ОСОБА_1 наказом командира 30 окремої гвардійської механізованої бригади від 31.07.2015 р. №120-рс з військової служби за призовом по мобілізації у запас через службову невідповідність.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи про оскаржуваний наказ позивач дізнався 9 грудня 2015 року під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи №806/4934/15 Житомирського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 до в/ч п/п НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Однак з огляду на те, що з оскаржуваним наказом позивач був ознайомлений 09.12.2015, позивач звернувся до суду з пропущенням строку звернення до суду.

Разом з тим, позивачем не надано пояснень щодо причин пропущення встановленого строку звернення до суду з даним позовом та належних доказів на підтвердження неможливості вчасного звернення до суду з даним позовом з поважних причин.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

В той час, як поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, на підставі поданих позивачем документів, суд прийшов до висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Керуючись ст. 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:
1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Командира в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) третя особа Міністерство оборони України про визнання незаконним наказу № 183 від 31.07.2015.

У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

2. Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з визначенням поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур