Справа № 374/43/16-а
Суддя: Козіна С. М.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя в суді І інстанції
Справа № 374/43/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

при секретарі Маламан Я.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Ржищів в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до 1 роти 4 батальйону УПП в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява, в якій позивач просить скасувати постанову серії ПС2 № 810249 від 13.01.2016, провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Викладаючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає, що 13 січня 2016 року його було зупинено працівниками ДПС, які стверджували, що ним були порушені ПДР, а саме, що він вчинив проїзд в зону дії знаку 3.21 "В'їзд заборонено" (смуга руху маршрутних транспортних засобів).

Позивач вважає, що твердження помилкові, та працівниками ДПС були вчинені помилки під час кваліфікації правопорушення.

Події відбувалися на вулиці Антоновича, рухаючись по якій перед ним раптово зупився автомобіль і ввімкнув вогні аварійної зупинки, тому він був змушений об'їхати раптово виниклу перешкоду по смузі руху маршрутних транспортних засобів.

В його діях працівники ДАІ розпізнали порушення ПДР, та склали протокол, на підставі якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Таким чином, позивачем не було проведено проїзд чи рух за вказаним знаком по смузі руху маршрутних транспортних засобів, а лише було здійснено об'їзд перешкоди, яка раптово виникла на його смузі руху, при цьому працівниками ДАІ не було відібрано пояснення у водія, який ввімкнув вогні аварійної зупинки.

Жодних доказів порушення ПДР, крім свідчень інспектора ДПС не існує, а тому позивач вважає, що данні пояснення не є достатнім доказом скоєння ним адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи вважається повідомленим належним чином, заперечень проти позову не надав.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, а згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, то відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

13.01.2016 інспектором 1 роти 4 батальйону УПП в м. Києві було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 810249 від 13.01.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ПДР дорожній знак 3.21 забороняє проїзд та рух авто за вказаним знаком.

Згідно з п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_2 об'їжджаючи раптово виниклу на його смузі руху перешкоду, діяв відповідно до вимог Правил дорожнього руху, оскільки своїм маневром не створив небезпеки для інших учасників руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем у позовній заяві обґрунтовано позовні вимоги з посиланням на докази, у спосіб та у порядку, визначеному законом щодо незаконності постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не доведено у порядку та у спосіб, передбачений законом, що позивачем по справі ОСОБА_2 було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а при винесенні постанови не були виконані вимоги ст.ст. 252, 258, 280 КУпАП.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що постанова щодо ОСОБА_2 винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте у спосіб, не передбачений Конституцією та законами України, упереджено, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтований та доведений у зв'язку з чим підлягає задоволенню, оскільки у порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача, у підтвердження правомірності своїх дій, суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 61 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 7, 71, 158-163, 167,185,186 КАС України, ст. 7, ст. 22, ч. 2 ст. 122 ст. 251, 252. 258, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до 1 роти 4 батальйону УПП в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 810249 від 13.01.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн, - скасувати, провадження по справі закрити.

Від сплати державного мита сторони звільнити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя