Справа № 826/26191/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 березня 2016 року письмове провадження № 826/26191/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
довідділу державної виконавчої служби дарницького районного управління юстиції у місті Києві
про зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, у якій просить суд:

- зобов'язати відповідача винести постанову про зняття арешту з земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1.

Під час розгляду справи позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з огляду на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертався.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній документів, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Позивачу, ОСОБА_1, належить на праві приватної власності земельна ділянки площею 0,0597 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією державного акта про право власності на землю №90-2-05350 від 21.08.2000.

Як вбачається з позовної заяви, позивачу стало відомо, що реєстратором Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори зареєстровано обтяження (заборона на нерухоме майно) за № 1632381 від 26.01.2005, Об'єкт обтяження - земельна ділянка за кадастровим НОМЕР_3, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Разом з тим, позивач зазначає, що 23.10.2003 ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві було винесена постанова № 294/14 про зняття арешту з належної позивачу земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_2, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Однак, як вбачається зі змісту резолютивної частини постанови про зняття арешту з майна боржника від 23.10.2003, державним виконавцем при складенні зазначеної постанови було допущено механічну помилку, а саме: зазначено кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, в той час як в дійсності мало бути зазначено НОМЕР_3.

Як наслідок, арешт з земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, знятий не був.

В подальшому позивач звернулась до відповідача з заявою від 23.11.2015, в якій просила знати арешт з земельної ділянки.

Листом від 27.11.2015 відповідач повідомив позивача, що згідно даних єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, у відділі ДВС Дарницького РУЮ міста Києва на примусовому виконанні не значаться та не перебувають провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу.

Відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки.

Таким чином, винести постанову про виправлення описки у постанові № 294/14 від 23.10.2003 про зняття арешту з майна не виявляється можливим, оскільки виконавчі провадження за 2003 рік знищено у зв'язку закінченням терміну зберігання.

Одночасно позивача повідомляємо що, відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду.

За таких обставин позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

В ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в тому числі, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановами державного виконавця може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Як зазначив позивач, а зворотного відповідачем не доведено, жодних документів по виконавчому провадженню ОСОБА_1 не отримувала.

В той же час, згідно листа відповідача від 27.11.2015, можна дійти висновку про те, що виконавче провадження фактично завершено, адже відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, а оскільки станом на 27.11.2015 виконавче провадження знищено, то воно є таким, що було завершено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити захист прав та інтересів позивача шляхом звільнення арешту з нерухомого майна - земельної ділянки, що належить позивачу.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем за наслідками закінчення виконавчого провадження, не вчинено належних дій по зняттю арешту з рухомого майна позивача, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Зняти арешт з земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1..

3. Стягнути судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 (код платника НОМЕР_1) шляхом їх безспірного списання з рахунків відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м, Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій