Справа № 810/378/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року 810/378/16

приміщення суду за адресою:м. Київ, бул. Лесі Українки, 26

час прийняття постанови : 14 год. 40 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лиска І.Г.

при секретарі - Васковець М.С.

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15 вересня 2015 року №, №, №.

У обґрунтування позову позивач зазначив, що Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» отримало від Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкові повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року № , № та № .

Зазначені рішення винесені відповідачем на підставі Акту перевірки від 31.08.2015 року № 232/10-06-22-02/21651322 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з підприємствами-постачальниками: ТОВ «Бріолайт» за жовтень 2014року, ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс» за жовтень 2014 року, ТОВ «Техмонтажпром» за листопад-грудень 2014року, ТОВ «Бейсік інгрідієнтс» за січень 2015 року, ТОВ «ТД Дніпро Пласт» за лютий 2015 року, ТОВ «Арда-Трейдинг» за квітень 2015 року (далі - Акт перевірки).

Відповідно до Акту перевірки, відповідач дійшов до висновків про начеб-то відсутність спрямованості операцій позивача на реальне настання правових наслідків з трьома із перевірених контрагентів: ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» у жовтні 2014р.- січні 2015р.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року № відповідачем встановлено порушення позивачем п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, ст. 200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим останньому збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ та нараховано штрафні санкції.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року № відповідачем встановлено порушення позивачем п.138.2, п.138.4, 138.6, п. 138.8 ст.138, п. п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України, у зв'язку з чим останньому зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року № відповідачем встановлено порушення позивачем п. п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, ст. 200 ПК України, у зв'язку з чим останньому зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Не погодившись із зазначеними висновками відповідача, позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення у адміністративному порядку. За результатами оскарження, позивач отримав рішення Державної фіскальної служби України від 22 січня 2016 року № 1138/6/99-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги, яким оскаржувані податкові повідомлення - рішення були залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Позивач не може погодитися з висновками, викладеними в Акті перевірки та зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями, оскільки вони є необґрунтованими, надуманими та не відповідають вимогам закону, тому звернувся з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представники позивача Соколова О.В., Медведєва О.Ю,, Городецька А.Д. підтримали позовні вимоги і просили суд позов задовольнити. Додатково пояснили, що договори, укладені між позивачем та ТОВ «Техномонтажпром», ТОВ «Бріолайт» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» є дійсними, були виконані та на сьогоднішній день не визнані судом недійсними, а також зазначили, що висновки Акта перевірки є безпідставними і необґрунтованими, оскільки господарські операції з ТОВ «Техномонтажпром», ТОВ «Бріолайт» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» мали реальний характер, реальність господарських операцій підтверджується первинними бухгалтерськими та іншими документами, наданими позивачем суду.

Відповідач позов не визнав, 10.03.2016 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на адміністративний позов, в яких зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірними та не підлягають скасуванню, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача Макаренко С.В. у судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов, зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято правомірно та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» є юридичною особою, що зареєстрована 26.06.1998 р. Броварською районною державною адміністрацією Київської області, як платник податків перебуває на обліку в Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області, зареєстроване як платник податку на додану вартість.

Основними видами діяльності позивача є: виробництво мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки; оптова торгівля напоями; неспеціалізована оптова торгівля напоями; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт; рекламні агентства.

У період з 19.08.2015 року по 26.08.2015 року, на підставі з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1, п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з підприємствами - постачальниками: ТОВ "БРІОЛАЙТ" (код за ) за жовтень 2014 року, ТОВ "Ю Бі Сі-Сервіс" (код за ) за жовтень 2014 року, ТОВ "ТЕХМОНТАЖПРОМ" (код за ) за періоди: листопад 2014 року - грудень 2014 року, ТОВ "Бейсік інгредієнтс" (код за ЄДРПОУ 3S740943) за січень 2015 року, ТОВ "ТД Дніпро Пласт" (код за ) за лютий 2015 року, ТОВ "АРДА-ТРЕЙДИНГ" (код за ) за квітень 2015 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 232/10-06-22-02/21651322 від 31.08.2015 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з підприємствами-постачальниками: ТОВ "БРІОЛАЙТ" (код за ) за жовтень 2014 року, ТОВ "Ю Бі Сі-Сервіс" (код за ) за жовтень 2014 року, ТОВ "ТЕХМОНТАЖПРОМ" (код за ) за періоди: листопад 2014 року - грудень 2014 року, ТОВ "Бейсік інгредієнтс" (код за ЄДРПОУ 3S740943) за січень 2015 року, ТОВ "ТД Дніпро Пласт" (код за ) за лютий 2015 року, ТОВ "АРДА-ТРЕЙДИНГ" (код за ) за квітень 2015 року».

Згідно висновків Акту перевірки, позивачем було порушено вимоги: п.138.2, п. 138.4 , п. 138.6, 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-IV (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 1319785 грн. в тому числі за 2014 рік в розмірі 1319785, 00грн; п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-IV (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення сум ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техномонтажпром», ТОВ «Бейсік інгредієнтс» в розмірі 263957 грн., що призвело до заниження сум ПДВ , які підлягають нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточних звітних періодів на загальну суму 102672грн. в тому числі за жовтень 2014 року -56628грн, за листопад 2014 року-46044грн, завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за грудень 2014 року в сумі 138180 грн. та завищення від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за січень 2015 року в сумі 23105 грн.

При перевірці правильності декларування позивачем власних податкових зобов'язань відповідачем прийнято до уваги відомості, отримані від інших контролюючих органів про господарську діяльність ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техномонтажпром», ТОВ «Бейсік інгредієнтс» та їх контрагентів з іншими суб'єктами господарювання по ланцюгу постачання, а саме:

лист (податкова інформація) ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області «Аналіз опрацювання наявної в органі ДФС податкової інформації по ТОВ «БРІОЛАЙТ» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків контрагентами - постачальниками ТОВ «ЕКОДИТ» () за період березень 2014 року, ТОВ «КОМПАНІЯ ЛАКШЕРІ СТАЙЛ» () за період квітень - червень, вересень, жовтень 2014 року, ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙД ГРУП» () за період травень, червень.2014 року, ТОВ -ПЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ» () за період травень 2014 року, TOB «РОМАРОСТАР» () за період серпень 2014 року, ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_1) за період вересень 2014 року, ТОВ «НАДІЙНА ДОПОМОГА» () за. період вересень 2014 року, ТОВ «ТЕХІНТЕРПОСТАЧ» () за період вересень 2014 року та контрагентами - покупцями» від 06.01.2015р. №1/14-03-22-08/37843809;

Акт ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві «Про результати позапланової виїзної, документальної перевірки ТОВ «ТЕХМОНТАЖПРОМ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "УКР СЕРВІС ГРУП" (код за ) та покупцями за період з 01.11.2014р. по 31.12.2014р.» від 17.06.2015р. №2449/26-56-22-02-03/38777952 (далі-акт №2449/26-56-22-02-03/38777952);

лист (податкова інформація) Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області з питань проведення фінансово - господарських операцій ТзОВ «Бейсік Інгредієнтс» () із ТзОВ «Пальмагуртсировина» () за періоди з вересня 2014 року по січень 2015 року» від 25.05.2015р. №129/22-03.

Враховуючи наявну інформацію по зазначених контрагентах позивача, а також вимоги норм законодавчих актів, відповідач прийшов до висновку, що ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" (код за ) здійснювало безтоварні операції з придбання товарів/послуг від: ТОВ «БРІОЛАЙТ» (код за ), ТОВ "ТЕХМОНТАЖПРОМ" (код за ), ТОВ "Бейсік інгредієнтс" (код за ), які в дійсності не реалізовувалися вказаними підприємствами, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів), з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, наданих до перевірки первинних документів, листів (податкових інформацій) та актів від інших ДПІ відповідачем встановлено, що взаємовідносини між ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" та контрагентами-постачальниками: ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» за періоди: жовтень 2014р. - січень 2015р. не підтверджуються з урахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів тощо.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що операції по взаємовідносинах з: ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" було включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та відображено в Декларації з податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 1 319 785,00 грн. та відповідно віднесено до податкового кредиту за періоди: жовтень 2014р. - січень 2015р. на загальну суму ПДВ - 263957,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, характер взаємовідносин ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" з: ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» відповідач вказує на нереальність здійснення фінансово-господарських операцій, чим не доведено формування витрат у межах господарської діяльності платника, в результаті чого завищено суму податкового кредиту ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" в розмірі 263957,00 грн., що призвело до: заниження сум ПДВ, які підлягають нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточних звітних періодів на загальну суму 102672,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2014р. - 56628,00 грн., за листопад 2014р. - 46044,00 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за грудень 2014р. в сумі 138180,00 грн. та завищення від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за січень 2015р. в сумі 23105,00 грн.

Таким чином, на думку відповідача взаємовідносини між ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" з підприємствами-постачальниками: ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» не підтверджуються з урахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів тощо, виходячи із вищевикладеного.

На підставі Акту перевірки відповідачем 15.09.2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення № та № та № .

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року № відповідачем встановлено порушення позивачем п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, ст. 200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 102672 грн. та нараховано штрафні санкції на суму 51336 грн..

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року № відповідачем встановлено порушення позивачем п.138.2, п.138.4, 138.6, п. 138.8 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України, у зв'язку з чим позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за грудень 2014 року на суму 1319785грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року № відповідачем встановлено порушення позивачем п.п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, ст. 200 ПК України, у зв'язку з чим позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2015 року на суму 161285 грн.

Не погодившись із зазначеними висновками відповідача, позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення у адміністративному порядку. За результатами оскарження, позивач отримав рішення Державної фіскальної служби України від 22 січня 2016 року № 1138/6/99-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги, яким оскаржувані податкові повідомлення - рішення були залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Позивач зазначає, що твердження контролюючого органу стосовно вчинення позивачем податкового правопорушення є помилковими, оскільки нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та визначення ним сум податкового кредиту здійснено у відповідності до вимог податкового законодавства, господарські операції з ТОВ «Техномонтажпром», ТОВ «Бріолайт» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності.

Оскільки висновки контролюючого органу про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, за наслідками вчинення господарської операцій з ТОВ «Техномонтажпром», ТОВ «Бріолайт» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» ґрунтуються на твердженнях про безтоварність господарських операції позивача та його контрагентів та про відсутність наміру учасників правочину досягти реальних правових наслідків, позивачем, з метою спростування таких доводів, подано суду відомості стосовно формування витрат та податкового кредиту, що підлягали перевірці, первинні фінансово-господарські документи, що підтверджують виконання правочинів та зв'язок між фактом придбання позивачем послуг(товарів) із його господарською діяльністю.

Досліджуючи інформацію, що викладена в акті перевірки, та документи, подані позивачем, судом встановлено наступне.

У судовому засіданні та в ході перевірки встановлено, що одним із контрагентів - постачальників ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" за період з 01.10.2014р. по 31.10.2014р. було ТОВ "Бріолайт" (код за ) .

Судом встановлено, що ТОВ «Бріолайт» було зареєстровано як юридичну особу 25.08.2011 року, основний вид діяльності ТОВ «Бріолайт» - рекламні агентства (73.11) .

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № ТОВ «Бріолайт» з 05.05.2015 року перебуває у стані припинення за судовим рішенням про банкрутство.

Як пояснили представники позивача у судовому засіданні ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» представляє на ринку України широкий асортимент продуктів у таких категоріях, як солодкі газовані напої, столові води, холодні чаї, соки та нектари та енергетичні напої.

Клієнтська база позивача нараховує 90 000 клієнтів (оптових покупців), які продають продукцію позивача кінцевим споживачам по території всієї України. Велику кількість споживачів та клієнтів позивач здобув, у тому числі, шляхом використання різноманітних видів реклами, постійного проведення рекламних акцій тощо. Зокрема одним із видів іміджевої реклами продукції є встановлення сітілайтів - рекламних конструкцій, в даному випадку односторонніх рекламних боксів, розміщених, як правило, ззовні приміщень точок продажу продукції позивача.

З метою визначення контрагента, який буде виготовляти та встановлювати рекламні сітілайти, позивачем було проведено тендер.

Відповідно до тендерної документації, наданої у матеріали справи, в тендері приймали участь наступні компанії: ТОВ «Бріолайт» та ТОВ «ВК К-Прінт».

Вказані компанії надали позивачу комерційні пропозиції щодо виготовлення та встановлення сітілайтів. За результатами проведення тендеру, економічно найбільш вигідну пропозицію запропонувало ТОВ «Бріолайт». Загальна сума послуг згідно пропозиції складала 810 000,00 (вісімсот десять тисяч) грн. 00 коп. Термін виконання робіт 65 днів. Рішення за результатами тендеру було прийнято та підписано уповноваженими особами позивача.

Тому, після прийняття рішення щодо постачальника робіт позивач звернувся для їх проведення саме до ТОВ «Бріолайт», що було оформлено Договором про виконання робіт №SRC-058-14 від 06.08.2014 року .

Обмін примірниками договорів відбувався шляхом використання кур'єрської служби.

Згідно умов договору про виконання робіт від 06.08.2014р. за №SRC-058-14: "п.1.1. Замовник (ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед") замовляє, а Виконавиць. (ТОВ "БРІОЛАЙТ") зобов'язується виконати роботи вказані в Додатках до даного договору (далі - "роботи").

П.п.1.2. Замовник надає Виконавцеві письмове Замовлення на виконання робіт за підписом уповноваженої особи Замовника за допомогою факсимільного зв'язку або засобами зв'язку, що забезпечують фіксацію тексту та дати Замовлення. При прийняти Замовлення до виконання Виконавець повертає Замовнику Замовлення підписане уповноваженою особою Виконавця у строк 3 (трьох) календарних днів з дня отримання Замовлення.

Згідно Замовлення до договору на виконання робіт №SRC-058-14 від 06.08.2014р., які містяться в матеріалах справи ТОВ «Бріолайт» повинно було здійснити виготовлення та монтаж 50 сітілайтів. Також у даному замовленні були зазначені адреси, за якими контрагент має розташувати виготовлені сітілайти.

Виконання даного договору в частині виготовлення та монтажу 28 сітілайтів підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунком-фактурою, податковою накладною. Оплата позивачем наданих робіт підтверджується платіжним дорученням, наданим у матеріали справи.

Для розуміння конструкції та розміру сітілайтів, які виготовив ТОВ «Бріолайт» в матеріали справи були долучені креслення - загальний вигляд та опис комплектації сітілайтів.

На час укладання договорів вказаний контрагент був зареєстрованою юридичною особою та платником ПДВ, про яку є інформація на загальнодоступних державних сайтах. У позивача були відсутні будь-які причини сумніватися в добросовісності даного контрагента.

На підтвердження реальності виконання зазначеного договору позивачем було надано суду: Договір про виконання робіт №SRC-058-14 від 06.08.2014 року; тендерну пропозицію, Додаток №1 Замовлення до Договору на виконання робіт №SRC-058-14 від 06.08.2014 року; Рахунок -фактуру №СФ-00188 від 1 жовтня 2014 року, Акт №ОУ-0000103 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 1 жовтня 2014 року; податкову накладну №157 від 01.10.2014 року на загальну суму 339765, 55 грн, в тому числі ПДВ 56627, 59 грн., схему розміру профіль рамки алюм. (1110х1850односторонн); схему розміру профіль рамки алюм. (1250х1850односторонн);схема розміру рами вітринної; платіжне доручення №196391 від 13 листопада 2014 року на суму 339765, 55 грн., фотографії сітілайта №1 та №2 .

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом- постачальником ТОВ "БРІОЛАЙТ" включена до податкового кредиту, відображена у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатка 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за жовтень 2014 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Техмонтажпром» судом встановлено наступне.

ТОВ «Техмонтажпром» зареєстровано як юридичну особу 20.06.2013 року, основний вид діяльності - будівництво трубопроводів (42.21) , що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №.

Як пояснили представники позивача у судовому засіданні в кінці 2014 року на заводі позивача з виробництва безалкогольних напоїв виникла необхідність ремонту підлоги в приміщенні сироповарки, поставки та монтажу захисних козирків, модернізації «чистої кімнати» (приміщення на виробництві, в якому розливаються напої) та здійсненні монтажних, електромонтажних, такелажних, зварювальних робіт.

Для визначення постачальника, який буде займатися виконанням робіт, позивачем було проведено тендер. Відповідно до тендерного протоколу, наданого у матеріали справи, в тендері приймали участь наступні компанії: ТОВ «Техмонтажпром»; ТОВ «Інтер Трейд»; ТОВ «Бек Енд Полліцер Україна».

Вказані компанії надали позивачу комерційні пропозиції щодо виконання робіт. За результатами проведення тендеру, економічно найбільш вигідну пропозицію запропонувало ТОВ «Техмонтажпром».

Перед початком співпраці ТОВ «Техмонтажпром» було надано на перевірку копію ліцензії серії АЕ№262283 на ведення господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури. Також контрагент надав копію дозволу №2580.13.32, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України, відповідно до якого ТОВ «Техмонтажпром» дозволяється виконувати зварювальні, газополум'яні роботи, монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, устаткування, пов'язане з використанням, зберіганням, транспортуванням небезпечних або шкідливих речовин тощо.

Також контрагент надав копію Дозволу №2575.13.32, відповідно до якого йому дозволяється експлуатувати устаткування, пов'язане з використанням, зберіганням небезпечних або шкідливих речовин.

Рішенням від 03.07.2014 року та додатком від 24.10.2014 року ТОВ «Техмонтажпром» стало переможцем тендеру позивача з виконання зазначених вище робіт (копія рішення в матеріалах справи). Таке рішення було прийняте та підписане уповноваженими особами позивача.

Співпраця з відібраним постачальником була оформлена Договором №SRC-054-14 від 21.07.2014р.

Основні види робіт, які будуть виконуватися на заводі позивача були детально оговорені сторонами у додатку до Договору № SRC-054-14 від 21.07.2014р., який було укладено сторонами 20.10.2014р.

Згідно умов договору на виконання робіт від 21.07.2014р. за №SRC-054-14: п. 1.1. Замовник (ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед") доручає, а Виконавець (ТОВ «ТЕХМОНТАЖПРОМ») зобов'язується виконати роботи вказані в додатках до даного договору, в яких вказуються перелік та обсяг робіт, їх вартість, строки виконання робіт та інші умови, що стосуються виконання робіт.

П.п.1.2. Замовник зобов'язується прийняти роботи і сплатити за них обумовлену цим Договором грошову суму.

П.п.1.3. Роботи виконуються на території заводу Замовника, за адресою: Україна, Київська обл., Броварський р-н., смт. Велика Димерка, 51-й км Санкт-Петербурзького шосе (надалі - об'єкт), якщо інше не визначено додатками до цього Договору.

Під час виконання даного договору було виписано податкові накладні: №8 від 07.11.2014р., №2 від 01.12.2014р. зареєстровані в ЄРПН, інші податкові накладні не зареєстровані (ПДВ менше 10,0 тис.грн.).

Розрахунки між ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" та ТОВ "ТЕХМОНТАЖПРОМ" за виконані роботи (Роботи по модернізації чистої кімнати ВіВ, монтажні роботи (система дотації хлору), поставка та монтаж захисних козирків, підрядні роботи по монтажу технологічного обладнання - такелажні, монтажні, електромонтажні, зварювальні роботи) проводились у безготівковій формі.

Для виконання робіт на територію заводу позивача прибули робітники ТОВ «Техмонтажпром». З ними був проведений вступний інструктаж з питань охорони праці, що відображено у журналах реєстрації проведення таких інструктажів.

Виконання робіт ТОВ «Техмонтажпром» підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунками на оплату, податковими накладними. Також позивач надав у матеріали справи копії платіжних доручень, що підтверджують оплату позивачем отриманих робіт.

Для наочності позивач залучив до матеріалів справи фотографії вже встановлених захисних козирків та ходу підрядних робіт по монтажу технологічного обладнання для ремонту підлоги в приміщенні сироповарки.

Для підтвердження того, що об'єкт, на якому проводилися роботи (завод по виробництву безалкогольних напоїв «Кока-кола Беверіджиз Україна Лтд» за адресою: Київська обл., Броварський район, смт. Велика Димерка, 51-1 км Сантк-Петербурзького шосе) належить саме позивачу, до матеріалів справи було долучено Свідоцтво про право власності на майновий комплекс №66 від 31.05.2002 р.

Отже, на підтвердження реальності виконання зазначеного договору позивачем було надано суду: Договір про виконання робіт від 21.07.2014р. за №SRC-054-14;Протокол розбіжностей від 21.07.2014 року тендерну пропозицію, Addendum to the tender №PFS-10-14-4 24.10.2014; Додаток №2 від 20.10.2014p. до Договору №SRC-054-14 від 21.07.2014 p.; Акт №30/01-15/02 здачі-прийняття робіт від 30.01.2015 p.; Комерційна пропозиція на постачання і установку захисних козирків №16/10-14 від 24.10.2014 року; Рахунок на оплату №42 від 24.11.2014 p.; Акт №25/11-14/03 здачі прийняття робіт від 25.11.2014 p.; Податкова накладна №3 від 01.12.2014 p. на загальну суму 28440 грн., в тому числі ПДВ 4740грн.; 2 фото захисних козирків; Tender Proposai Chlorine dosing system №PM-ll-14-4 05.11.2014; Рахунок на оплату №41 від 24.11.2014 p.; Акти №01/12-14/03 здачі-прийняття робіт від 01.12.2014р.; Податкова накладна №4 від 01.12.2014 p. на загальну суму 11520 грн., в тому числі ПДВ 1920 грн. ; Технічне завдання, закупка матеріалів, роботи. Сарех 2014; Комерційна пропозиція на підрядні роботи по монтажу технологічного обладнання. Такелажні, монтажні, електромонтажні, зварювальні роботи. Сарех №01/07-14 від 01.07.2014р.; Рахунок на оплату №48 від 28.11.2014 p.; Акт здачі-прийняття робіт від 01.12.2014; Податкова накладна №2 від 01.12.2014 p.; Технічне завдання. Підрядні роботи по монтажу технологічного обладнання. Такелажні, монтажні, електромонтажні, зварювальні роботи. Сарех від 21.03.2014 p.; Податкова накладна № 8 від 07.11.2014р. на загальну суму 276264грн , в тому числі ПДВ - 46044грн.; Рахунок на оплату від 33 від 23.10.2014р.; Технічне завдання. Відвід газоподібного азоту від ліній РЕТ-3, РЕТ-4,РЕТ-5.Сарех та 2 фотографії; Журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці від 12.06.2014 p.; Свідоцтво про право власності на майновий комплекс №66 від 31.05.2002 p.; Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі №522 від 25.07.2002р.;Ліцензія №262283 Серії АЕ з додатком; Дозвіл №2580.12.32 , який діє з 05.08.2013 року до 04 серпня 2018 року ; Дозвіл №2575.13.32 від 2 серпня 2013 року, платіжні доручення №193359 від 7 листопада 2014 року на суму 276264грн, платіжне доручення №217326 від 29 грудня 2014 року на суму 28440грн.; платіжне доручення №217327 від 29 грудня 2014 року на суму 11520 грн; платіжне доручення №217325 від 29 грудня 2014 року на суму 789120 грн.

Суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ "ТЕХМОНТАЖПРОМ" включено до податкового кредиту, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатків 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість та даним декларацій з ПДВ за періоди: листопад 2014 року та грудень 2014 року.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Бейсік Інгрідієнтс» судом встановлено наступне.

ТОВ «Бейсік Інгрідієнтс» зареєстровано як юридичну особу 18.06.2013 року, основний вид діяльності якого: неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Як пояснили представники позивача у судовому засіданні, ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» - один з лідерів на українському ринку безалкогольних напоїв та добросовісний великий платник податків.

Позивач - єдине підприємство в Україні, яке уповноважене виготовляти та продавати напої під торговими марками, що належать The Coca-Cola Company - найкрупнішому в світі виробникові та постачальнику концентратів, сиропів і безалкогольних напоїв. Також Позивач виробляє та реалізує широкий асортимент безалкогольних напоїв під іншими торговими марками, наприклад Botaniq, Nestea, Добрий тощо.

Для вирішення специфічних виробничих завдань виробників напоїв, яким є позивач, були створені ароматизатори, які можуть маскувати неприємні присмаки, що виникають в продуктах внаслідок додавання певних інгредієнтів, забезпечують контрольоване вивільнення аромату та його захист протягом всього терміну придатності продукту.

Для виробництва соків/нектарів та інших напоїв позивач використовує саме такі ароматизатори. позивач не є виробником таких товарів, через це виникла необхідність укладення договорів поставки ароматизаторів.

Керівництвом позивача було вирішено використовувати на всіх виробництвах (в тому числі в Україні) ароматизатори виключно марки Firmenich, Швейцарія. Вказана компанія є одним зі світових лідерів виробників ароматизаторів.

В Україні їх єдиним дистриб'ютором виступає TOB «Бейсік Інгрідієнтс». На місцевому рівні вказане закріплене службовою запискою на схвалення постачальника, відповідно до якої постачальником ароматизаторів затверджено компанію ТОВ «Бейсік Інгрідієнтс» (службові записки від 01.01.2015 та від 20.02.2014) .

Позивач та ТОВ «Бейсік Інгрідієнтс» уклали договір поставки харчових інгредієнтів.

Згідно умов договору поставки товарів від 20.02.2014р. за №SP-018-14: н.1.1. Продавець (ТОВ "Бейсік інгредієнтс") зобов'язується поставити (передати у власність) Покупцеві (ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед") в обумовлені цим Договором строки харчові інгредієнти (надалі - товар), а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього обумовлену цим Договором грошову суму.

Обмін примірниками договорів здійснювався через кур'єрську службу. Постачання ТОВ «Бейсік Інгрідієнтс» позивачу саме ароматизаторів марки Firmenich, Швейцарія підтверджується рахунками на оплату та видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

На підтвердження того, що поставлена продукція відповідає встановленим вимогам, ТОВ «Бейсік інгрідієнтс» надало позивачу висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, виданий державної санітарно-епідеміологічною службою України про те, що харчові та натуральні ароматизатори в тому числі марки Firmenich, відповідають встановленим медичним критеріям безпеки та показникам (висновок міститься у матеріалах справи).

Як встановлено судом, позивач використовує ароматизатори у своїй діяльності для виготовлення напоїв. Коли у позивача виникає необхідність певного виду ароматизатору, відповідальний працівник планового відділу позивача заводить заяву на купівлю у програмному забезпеченні SAP., на підтвердження чого позивачем надано витяги з даної програми.

У таких заявах зазначалась назву ароматизатора, код матеріалу та його необхідну кількість. Товару, який зазначений у Заяві на купівлю, присвоюється окремий номер замовлення і зазначається контрагент, який буде поставляти продукт - в даному випадку, як вбачається з витягів, це є ТОВ «Бейсік інгрідієнтс».

В подальшому заяви на купівлю передаються до відділу закупівлі, який направляє таке замовлення постачальнику в електронному вигляді. Номери таких замовлень зазначені у видаткових накладних та рахунках на оплату. Також на видаткових накладних проставляються штампи, з яких вбачаються код матеріалу, тобто відповідного ароматизатору, який відповідає графі «матеріал» в програмі SАР.

Обов'язок вказувати у видаткових накладних та рахунках на оплату номер замовлення встановлено у п. 2.5. зазначеного вище Договору на поставку харчових інгредієнтів - перед поставкою кожної партії товару покупець (Позивач) повідомляє продавцю (ТОВ «Бейсік Інгрідієнтс») номер замовлення на закупівлю, що застосовується у внутрішній системі обліку Покупця. Продавець зобов'язується вказувати такий номер замовлення на закупівлю у всіх рахунках-фактурах або у видаткових (товарно-транспортних) накладних на кожну партію товару.

Позивач надав підтвердження необхідності закупівлі ароматизаторів, а саме рецептури до наступних продуктів:

- журавлиний морс (освітлений, торгівельна марка «Riсh»), з якого вбачається найменування інгредієнтів, які входять до продукту, код замовлення із SAP (програмне забезпечення) тощо. З рецептури, також, вбачається, що саме закуплені позивачем ароматизатори входять до даного продукту. Наприклад, компонент Flav Grenberry 55045Т, код у SAP 12012815, був поставлений позивачеві 12 січня 2015 року згідно з відміткою на видатковій накладній:

- рецептура для нектару із яблук, чорноплідної горобини та вишні (освітлений, торгівельна марка «Добрий»), з якої вбачається найменування необхідних компонентів, в тому числі і натурального ароматизатора вишні, зазначений виробник такого ароматизатору (Firmenich), масова частка соку тощо. Ароматизатор вишні був поставлений позивачеві 30 січня 2015 року згідно з відміткою на видатковій накладній;

- рецептура морсу із журавлини (освітлений, торгівельна марка «Riсh»), з якого вбачається найменування необхідних компонентів, в тому числі і натуральної ароматичної речовини журавлина, зазначений виробник такого ароматизатору (Firmenich), масова частка соку тощо.

На підтвердження того, що позивач використовує ароматизатори у виробництві, позивач надав у матеріали справи акти дегустаційної комісії Київського заводу ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», яка розглянула зразки напоїв, до яких були додані закуплені у ТОВ «Бейсік інгрідієнтс» ароматизатори. Відповідно до даних актів комісії продукція за показниками якості відповідає вимогам споживача та промисловості та рекомендована до виробництва.

Також, з метою підтвердження того, що саме закуплені ароматизатори були направлені Позивачем у виробництво, Позивач надав до матеріалів справи Акти про списання/переміщення таких товарів зі складу сировини і матеріалів до зони виробництва. З зазначених актів вбачається інформація про код матеріалу, назва такого матеріалу, партія та кількість.

Вищенаведені операції відображено ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" в бухгалтерському обліку наступним чином: Дт 6442 «Податковий кредит» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»: Дт 208 «Матеріали». - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; ДТ 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кг 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ "Бейсік інгредієнтс" включено до податкового кредиту, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатка 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за січень 2015 року.

Податкові накладні зареєстровані в ЄРПН.

Транспортування продукції проводилось за рахунок постачальника (ТОВ "Бейсік інгредієнте"). Витрати на транспортування продукції включено до складу ціни поставляємого товару.

Крім того, ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" до перевірки надана довіреність на отримання продукції (ароматизатор яблуко 31; ароматизатор журавлина 550450 Т; ароматизатор гранат 506947 Т тощо) від ТОВ "Бейсік інгредієнте" за №1187-L від 01.11.2014р., яка оформлена на ОСОБА_11.

ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" також було надано сертифікат відповідності на придбану у ТОВ "Бейсік інгредієнте" продукцію (ароматизатор яблуко 31; ароматизатор журавлина 550450Т: ароматизатор гранат 506947Т тощо) за № від 17.07.2014р., виробником якої є FIRMENICH BELGIUM SA.

Розрахунки між ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед". та ТОЗ "Бейсік інгредієнтс" за продукцію (ароматизатор яблуко 31; ароматизатор журавлина 550450 Т; ароматизатор гранат 506947 Т тощо) проводились у безготівковій формі.

Станом на 01.01.20І5р. за розрахунками з ТОВ "Бейсік інгредієнтс" заборгованість відсутня, станом на 31.01.2015р. кредиторська заборгованість складала 138632,60 грн.

На підтвердження реальності взаємовідносин позивача з ТОВ "Бейсік інгредієнтс" позивачем було надано суду: Договір поставки № SP-018-14 від 20.02.2014 p.; Протокол розбіжностей до Договору поставки № SP-018-14 від 20.02.2014 p.; Додаток № 4 до Договору поставки № SP-018-14 від 11.06.2015 p.; Рахунок на оплату № 2 від 30.01.2015 p.; Рахунок на оплату № 1 від 12.01.2015 p.; : Видаткова накладна № 2 від 30.01.2015 p.; Видаткова накладна № 1 від 12.01.2015 p.; Податкова накладна №1 від 12.01.2015р., квитанція, роздруківка з Реєстру;: Податкова накладна №2 від 30.12.2015р., квитанція, роздруківка з Реєстру; Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/32811 від 16.05.2014 р; Додаток до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/32811 від 16.05.2014 р; Специфікація SP. 040/U; Рецептура В.20.004/А на Клюквений морс "Rich"; 14 Рецептура на Нектар із яблук, чорноплідної горобини та вишні, освітлений ТМ "Добрий" РЦ 1551 ТУ У 15.3-14342901.016-2002 від 26.11.2012 р.; 1 5 Рецептура на морс журавлини ТМ "Rich" РЦ 15.3-0-02 ТУ У 15.3-0- 2008 від 23.12.2010р.; Акт №23 дегустаційної комісії від 2012 p.; Акт №7 дегустаційної комісії від 18.08.2009 p.; Акт №17 дегустаційної комісії від 10 01 2011 p.; Акт про списання/ переміщення № від 13.01.2015 p.; Акт про списання/ переміщення № від 03.03.2015 p.; Акт про списання/ переміщення № від 13.02.2015 p.; Акт про списання/ переміщення № від 17.02.2015 p.; Акт про списання/ переміщення № від 03.03.2015 р; Акт про списання/ переміщення № від 10.02.2015 p.; Акт про списання/ переміщення № від 18.03.2015 p.; Акт про списання/ переміщення № від 03.03.2015 p.; Витяг з внутрішньої програми SAP; службову записку на схвалення постачальника від 01.01.2015 року та 20.02.2015 року.

По дослідженим судом взаємовідносинах позивача з: ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» ІП „Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" було включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та відображено в Декларації з податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 1 319 785,00 грн. та відповідно віднесено до податкового кредиту за періоди: жовтень 2014р. - січень 2015р. на загальну суму ПДВ - 263957,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось, податкові повідомлення-рішення про визначення позивачу грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток прийнято податковим органом у зв'язку з включенням позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» у складі ціни придбаних послуг та товару , а також формуванням валових витрат за рахунок коштів, сплачених вказаним контрагенту в оплату за надані послуги та товари за господарськими операціями, які в дійсності не відбувались (є фіктивними).

Таким чином, вирішення даної справи залежить від доведеності факту фіктивності господарських операцій, за результатами здійснення яких податковим органом прийняті оспорюванні податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом, факти виконання послуг (поставки товарів) та оплати їх вартості підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов'язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб'єктивних думках посадових осіб інших податкових органів, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

З дослідженого у судовому засіданні акту перевірки позивача вбачається, що посадові особи податкового органу факти надання позивачу контрагентами послуг та товарів у дійсності не перевіряли, безпосереднього аналізу фінансово-господарських документів не робили, а відобразили в акті перевірки лише суб'єктивні думки посадових осіб інших податкових органів щодо контрагента позивача.

Таким чином, висновки податкового органу про фіктивність та нереальність господарських операцій, що здійснювались між позивачем та ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» є безпідставними.

З приводу визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток та суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток суд зазначає наступне.

Платники податку на прибуток підприємств, об'єкта, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначаються розділом ІІІ Податкового кодексу України.

В силу статті 149 Податкового кодексу України податковою базою для цілей оподаткування податком на прибуток визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

До складу валових витрат що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За приписами пункту 138.8 ст. 138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

При цьому, згідно з підпунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Однак, як встановлено судом, кошти сплачені позивачем його контрагентам в оплату за надані послуги, є пов'язаними з основною діяльністю позивача, а витрати підтверджуються документально.

Фактів порушення позивачем обмежень, установлених статтею 138 та 139 Податкового кодексу України, податковим органом суду не наведено і не доведено.

За недоведеності відповідачем факту відсутності господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами з приводу придбання послуг висновки податкового органу про неправомірне формування позивачем валових витрат, а також про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток є безпідставними.

Тому, податкове повідомлення від 15 вересня 2015 року № підлягає скасуванню як безпідставне.

З приводу визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 202 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з : постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: (1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; (3) наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; (4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; (5) наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановив, що факт придбання позивачем послуг та товарів, оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними.

Тому, податкові повідомлення-рішення від 15 вересня 2015 року №, № згідно з якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість підлягають скасуванню як безпідставні.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом під час судового розгляду справи, факт реальності виконання господарських договорів, укладених позивачем з ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про надані послуги та товари , їх кількісне та вартісне вираження; право на формування податкового кредиту підтверджується податковими накладними; обмеження, визначені статтею 139 та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що не дають позивачу права на формування витрат для зменшення його валового доходу в цілях оподаткування податком на прибуток підприємств та включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, відсутні.

У період виконання договорів ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» були зареєстрованими у встановленому законом порядку, як юридичні особи та зареєстровані платниками податку на додану вартість.

У свою чергу, з урахуванням видів діяльності позивача за КВЕД , досліджені судом первинні документи фінансового та податкового обліку позивача у сукупності свідчать про використання позивачем отриманих від ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» послуг та товарів у своїй господарській діяльності , що підтверджує реальність виконання наведених вище операцій.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність у контролюючого органу під час перевірки платника податків певної інформації про господарську діяльність його контрагентів, одержаних від інших територіальних органів доходів і зборів чи з інформаційних систем державної фіскальної служби, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не слугує беззаперечним доказом невиконання сторонами правочину власних господарських зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг).

Суд також зважає на приписи статті 62 Конституції України, відповідно до яких вина особи у вчиненні злочину повинна бути підтверджена обвинувальним вироком суду.

На момент розгляду справи обвинувальний вирок, який би зафіксував вину посадових осіб позивача або його контрагентів у здійсненні фіктивного підприємництва, відсутній.

При вирішенні даної справи суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері. У зв'язку із цим презюмується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди у спосіб повернення (заліку) або відшкодування податку з бюджету, є економічно виправданими, якщо таким платником податків під час декларування власних податкових зобов`язань перед бюджетом дотримано вимоги податкового законодавства України.

Суд також звертає увагу на те, що обов'язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення чинного законодавства є персоніфікованими. Це означає, що на особу не може покладатися відповідальність за правопорушення, вчинені іншими особами.

Так, позивач, в силу покладеного на нього обов'язку сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, визначені податковим законодавством, вступає у відповідні податкові правовідносини з державою та не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на органи державної фіскальної служби, а отже не володіє інформацією відносно виконання контрагентом власних податкових зобов'язань перед бюджетом, та, як наслідок, не може зазнавати негативних наслідків у зв'язку з протиправними діяннями інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що твердження контролюючого органу про відсутність факту реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Бріолайт», ТОВ «Техмонтажпром» та ТОВ «Бейсік інгредієнтс» були спростовані, зважаючи на те, що первинні документи, складені позивачем та його контрагентами у ході господарської операції, відповідають вимогами чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а отже і підтверджують суму задекларованих позивачем витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, та податкового кредиту, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Київській області від 15 вересня 2015 року №, №, №.

Стягнути судовий збір у розмірі 24526 грн. 17 коп. (двадцять чотири тисячі п'ятсот двадцять шість грн. 17 коп.) на користь Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 12 березня 2016 р.