Справа № 298/363/15-а 2-а/298/10/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 876/6366/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області, третя особа ПАТ АФ «Яворник», про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Великоберезнянському районі Закарпатської області, в якому просила: 1) визнати дії протиправними та скасувати рішення відповідача № 3 від 19.03.2015 року про припинення виплати пенсії; 2) зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком № 2, з 01.01.2015 року.

Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22.05.2015 року відмовлено в задоволенні позову.

З цією постановою суду першої інстанції не погодилась позивач ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що підставою для прийняття оскарженого рішення відповідача № 3 від 19.03.2015 року стало відкликання ПАТ АФ «Яворник» довідок для призначення пенсії та відсутність даних про фактично відпрацьовані дні/години в шкідливих умовах праці за 1992 рік. Вказує апелянт на те, що з урахуванням переліку підстав для припинення виплати пенсії, які визначені у ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сам факт відкликання уточнюючої довідки про пільговий характер роботи не дає підстав відповідачу приймати рішення про припинення виплати пенсії. Крім цього, зазначає апелянт, що наявність пільгового стажу у відповідача підтверджена довідкою ПАТ АФ «Яворник» № 293 від 02.12.2011 р., Актом перевірки УПФ від 03.01.2014 року та записами в трудовій книжці. Тому вважає апелянт, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є безпідставними та необґрунтованими.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 22.05.2015 року та прийняти іншу про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач УПФ України в Великоберезнянському районі та третя особа по справі ПАТ АФ «Яворник» подали заперечення на апеляційну скаргу, де просять постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити.

Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 03.10.2014 року призначено пільгову пенсію за віком за Списком №2 із зниженням пенсійного віку.

Рішенням УПФ України в Великоберезнянському районі Закарпатської області № 3 від 19.03.2015 року позивачу ОСОБА_1 припинено з 01.04.2015 року пільгову пенсію за віком за Списком № 2, у зв'язку з тим, що ПАТ АФ «Яворник» листом №23 від 12.02.2015 року відкликав раніше видані підтверджуючі довідки для призначення пенсії та відсутні дані про фактично відпрацьовані дні/години в шкідливих умовах праці за 1992 рік (а.с. 14).

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції про правомірність оскарженого рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( в редакції на час розглядуваних правовідносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з ст. 62 цього Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізовано у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року.

Пунктом 10 вказаного порядку визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Судом встановлено, що в трудовій книжці ОСОБА_1 є запис відповідно до якого позивачка працювала на посаді оздоблювальниці цеху кухонних меблів та на посаді комплектувальника у період з 10.12.1984 р. по 27.10.2004 р., та у період з 01.02.2006 р. по 01.11.2006 р. працювала пресувальницею пресувального цеху, що дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням всього пільгового стажу відповідно до Списку № 2.

Перелік підстав до припинення виплати пенсії передбачено статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ч.1 цієї статті, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сам факт відкликання уточнюючої довідки про пільговий характер роботи не дає підстав органам Пенсійного фонду приймати рішення про припинення виплати пенсії.

Наведених вище норм законодавства та обставин справи судом першої інстанції не враховано, що призвело до помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, а також не дотримано норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому оскаржену постанову суду першої інстанції від 22.05.2015 року слід скасувати і прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що дії відповідача по припиненню пільгової пенсії позивачу полягали саме у прийнятті спірного рішення № 3 від 19.03.2015 року. Тому, належним способом захисту порушених прав позивача, буде визнання протиправним і скасування оскарженого рішення відповідача № 3 від 19.03.2015 року та зобов'язання відповідача поновити позивачу виплату пільгової пенсію за віком за списком №2 з часу припинення.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати протиправним і скасувати Рішення Управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області № 3 від 19.03.2015 року про результати розгляду заяви, щодо припинення ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком по Списку № 2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області поновити виплату ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком по Списку №2, починаючи з 01 квітня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.03.2016 року.