Справа № 804/9727/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 р. Справа № 804/9727/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відповідача Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа приватна багатогалузева фірма «Експрес» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: приватна багатогалузева фірма «Експрес», в якому із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №72-17 від 26.06.2015 року про нарахування суми податкового зобов'язання за платежем «орендна плата за землю» у розмірі 2 856,40 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №72-17 від 26.06.2015 року про нарахування суми податкового зобов'язання за платежем «орендна плата за землю» у розмірі 4 084,48 грн.;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 26.10.2015 року №694-23;
- визнати протиправним та скасувати Рішення №380 «Про опис майна у податкову заставу» від 26.10.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в результаті аналізу плати за землю ОСОБА_3 податковим органом протиправно нараховано суму податку за платежем орендна плата за землю.
Позивач або його представник у судове засідання не прибули, позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень та клопотань не надав, у зв'язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи без його участі.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
На адресу позивача від Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшов лист, в якому було податкове повідомлення-рішення №72-17 від 26.06.2015 року, відповідно до якого до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та підпункту 256.7.2 пункту 256.7 статті 256 Податкового кодексу України ОСОБА_3 повинен сплатити суму податкового зобов'язання за платежем «орендна плата за землю» у розмірі 2 856,40 грн.
24 липня 2015 року на адресу позивача надійшов ще один лист, в якому було податкове повідомлення-рішення №72-17 від 26.06.2015 року про нарахування суми податкового зобов'язання відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та підпункту 256.7.2 пункту 256.7 статті 256 Податкового кодексу України за платежем «орендна плата за землю» у розмірі 4 084,48 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2012 року змінено ставки орендної плати на 3% від нормативної грошової оцінки.

З технічного паспорту судом встановлено, що кафе, яке знаходиться у спільній частковій власності позивача та третьої особи, розташоване у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1, та представляє собою квартири №1 та №2, які були об'єднані в одне приміщення та до якого було здійснено прибудову.

Також з технічного паспорту вбачається, що кафе літ. «А» включає дві об'єднані квартири №1 та № 2, що складають 3/7 частини від всього об'єкту нерухомості, тобто це та частина, право власності на яку належить позивачу. Літ. «А-1» - це прибудова до кафе, яка складає 4/7 частини від всього об'єкту нерухомості, тобто частина, яка на праві власності належить ПБФ «Експрес».

З викладеного вбачається, що частина об'єкту нерухомості, що належить позивачу (3/7), є вбудованим приміщенням та знаходиться в багатоквартирному житловому буднику, а частина об'єкту нерухомості, що належить третій особі (4/7), є добудованим приміщенням кафе з літнім майданчиком.

Зважаючи, що позивачу на праві спільної часткової власності належить нерухоме майно, що представляє собою вбудоване нежитлове приміщення, яке знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, то відповідно до договору оренди №00007 від 04.04.2011 року позивачу надано в користування земельну ділянку загальною площею саме 0,0009 га. Даний розмір було розраховано на підставі Акту вирахування площі умовної частки земельної ділянки права спільного користування, що закріплюється замовнику.

Таким чином, розмір земельна ділянка, з якої позивач повинен сплачувати земельний податок становить 0,0009 га.

У відповідності до пункту 287.8 статті 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно положень пунктів 288.1, 288.2, 288.3 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

В силу пункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати установлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, а з урахуванням змін з 01.04.2014 року внесених Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166 передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Рішенням Новомосковської міської ради від 09.07.2013 року №855 запроваджено нову нормативну грошову оцінку по місту Новомосковську, яка вводиться в дію з 01.01.2014 року.

За інформацією управління Держземагентства у Новомосковському районі нормативна грошова оцінка за земельні ділянки на 2014 рік, надані в користування ОСОБА_3 на загальну площу 148 кв.м. (3/7 частки), відповідно до вищевказаних договорів оренди, складає 253 366,32 грн., тобто 736,53 грн. за 1 кв.м. (з урахуванням коефіцієнту нормативної грошової оцінки, який відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України станом на 1 січня 2015 року становить 1,249, нормативна грошова оцінка на 2015 рік становить 919,93 за 1 кв.м.

Таким чином, суд погоджується з відповідачем, що розрахунок по платі за землю на 2015 рік складає 4084,49 грн. (148 кв.м х 919,93 х 3%).

Згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, . тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування, які перебувають у власності осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника житлової нерухомості у такому порядку, зокрема: за наявності у власності платника податку одного об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 265.4.1 пункту 265.4 статті 265 Податкового кодексу України, та відповідної ставки податку.

Сума податку розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги житлової площі кожного з об'єктів житлової нерухомості (підпункт 265.7.1 пункту 265.7 статті 265 Податкового кодексу України).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 265.7.1 пункту 265.7 вказаної статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової - рухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), відповідно до вимог підпункту 265.7.2 пункту 265.7 статті 265 Податкового кодексу України.

За приписами підпункту 265.10.1 пункту 265.10 статті 265 Податкового кодексу України податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний рік сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.10.2005 року ОСОБА_3 належить 3/7 частини кафе з прибудовою загальною площею 224,3 кв.м., основною площею 149,6 кв.м., котельня загальною площею 3,4 кв.м., основною площею 3,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.10.2005 року ПБФ «Експрес» належить 4/7 частини кафе з прибудовою загальною площею 224,3 кв.м., основною площею 149,6 кв.м., котельня загальною площею 3,4 кв.м., основною площею 3,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищезазначених приписів Податкового кодексу Новомосковською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС правомірно обчислено суму податку на підставі податкового повідомлення-рішення №72-17 від 26.06.2015 року про нарахування суми у розмірі 2 856,40 грн.

В той же час 13 листопада 2015 року на адресу ОСОБА_3 від відповідача надійшла податкова вимога від 26.10.2015 року №694-23 та Рішення від 26.10.2015 року №380 про опис майна у податкову заставу.

Згідно абзацу першого пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У підпункті 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України закріплено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (підпункт 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 у зв'язку із незгодою із визначеними податковим органом грошовими зобов'язаннями на підставі податкових повідомлень-рішень №72-17 від 26.06.2015 року звернувся до суду 05 серпня 2015 року, а спірну вимогу та Рішення про опис майна у податкову заставу винесено відповідачем 26.10.2015 року, тобто до моменту узгодження податкового боргу, оскільки тривала процедура оскарження.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 974,40 грн. підлягає компенсації за користь бюджетних асигнувань відповідача.

Однак, суд зазначає, що за позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень відповідно до діючого законодавства на час звернення з адміністративним позовом позивачем було сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Оскільки, позивачу у даній частині позовних вимог було відмовлено, то у суду наявні підстави для стягнення з нього судового збору у сумі 1 689, 30 грн.

Зважаючи на викладене, судовий збір у розмірі 714,90 грн. підлягає стягненню з позивача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа приватна багатогалузева фірма «Експрес» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 26.10.2015 року №694-23.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №380 «Про опис майна у податкову заставу» від 26.10.2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 714,90 грн. (сімсот чотирнадцять гривень 90 копійок) на рахунок УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (, рахунок: 4008, банк: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012, код бюджетної класифікації доходів: 22030001, призначення платежу: судовий збір за позовом).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко