Справа № 361/2615/15-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2016 р. м. Київ К/800/39486/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року, -

у с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області (далі - УПФУ) в якому просив визнати дії протиправними та зобов'язати відповідача скасувати раніше зроблений перерахунок пенсії позивача згідно довідки від 29 січня 2015 року, виданої Броварським міським відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року (далі - спірний перерахунок пенсії).

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що здійснений відповідачем перерахунок його пенсії на виконання вищевказаного судового рішення не відповідає змісту такого, не ґрунтується на вимогах закону і порушує його права, а тому ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2015 року позов задоволено, визнано протиправними дії та зобов'язано відповідача здійснити спірний перерахунок пенсії позивача.

Оскаржуваною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, визнано неправомірними дії та зобов'язано УПФУ розглянути належним чином заяву позивача про здійснення спірного перерахунку пенсії.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач у своїй касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарг з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, апеляційний суд виходив з того, що відповідач не приймав рішення щодо спірного перерахунку пенсії, передбачене Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), а тому висновки про наявність порушення прав позивача з боку УПФУ є передчасними.

Проте, до такого висновку суди дійшли без з'ясування дійсних прав та обов'язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права, з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом цієї норми процесуального права у мотивувальній частині рішення суд зобов'язаний навести дані про встановлені обставини що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, а в разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини які згідно із Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі.

Судами встановлено, що позивачу, починаючи з 8 листопада 2010 року призначена та виплачується пенсія по інвалідності згідно Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф» (далі - Закон № 796-XII).

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року і набрала законної сили, зобов'язано Броварський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України включити у його грошове забезпечення заробітну плату, одержану позивачем за час роботи в зоні відчуження і видати відповідну довідку, а також зобов'язано УПФУ здійснити позивачу перерахунок пенсії, аналогічний тому, про який іде мова у цій позовній заяві на підставі згаданої довідки.

29 січня 2015 року, на виконання зазначеного судового рішення видана довідка про розмір грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії.

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся з заявою до УПФУ в якій просив останнього здійснити спірний перерахунок пенсії, однак відповідач, листом від 27 лютого 2015 року повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення такого.

Разом з тим, суди не врахували зміст вимог позовної заяви, які стосуються дій відповідача - суб'єкта владних повноважень, вчинених на виконання постанови суду, прийнятої на користь позивача.

Так, згідно з приписами абзацу 1 частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

За змістом абзацу 1 частини 10 цієї ж статті, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, приймаючи до розгляду дану заяву ОСОБА_4 не перевірили, чи належить здійснювати її розгляд в порядку, встановленому процесуальним законодавством для позовних заяв, або ж таку належить вирішувати за правилами, передбаченими частиною 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд, оскільки, згідно з положеннями частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За приписами частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало