Справа № 826/6103/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/45482/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року у справі за позовом ТОВ "Проксима-Центр" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Берковець Тетяни Іванівни про визнання протиправними, скасування запису та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксима-Центр» (надалі - позивач, Товариство ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - Інспекція), відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі - Реєстраційна служба), державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Берковець Тетяни Іванівни (надалі - Реєстратор), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (надалі - ЄДР) від 11 березня 2013 року № 2035517;

- визнати протиправним та скасувати рішення Інспекції від 12 березня 2014 року № 14/18-06-19 про анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суд міста Києва від 19 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила судові рішення скасувати, ухваливши нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Також зазначила, що приймаючи рішення про анулювання реєстрації Товариства, Інспекція діяла відповідно до вимог чинного законодавства. Підставою для прийняття даного рішення став саме запис в ЄДР, який вже потім був визнаний судом протиправним.

Заперечень на дану касаційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 3 грудня 2013 року ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві направлено на адресу державного реєстратора повідомлення № 375-9-26-57-18-03-32 форми № 18-ОПП про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, в якому зазначено, що фактичне місцезнаходження позивача не встановлено.

6 грудня 2013 року державним реєстратором на адресу позивача направлено повідомлення про необхідність підтвердження відомостей у зв'язку із надходженням вищевказаного повідомлення ДПІ.

10 грудня 2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( далі - ЄДР ) внесено запис про підтвердження відомостей про юридичну особу, а також запис про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства, а саме: зміну місцезнаходження товариства з адреси: м. Київ, вул. Картвелішвілі, 7/2 на нову адресу: м. Київ, вул. Саксаганського, 41. У зв'язку з цим 13 грудня 2013 року реєстраційна справа позивача була передана від Святошинського відділу реєстрації до Голосіївського відділу реєстрації.

24 грудня 2013 року ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві направлено на адресу державного реєстратора повідомлення № 716/9/26-57-18-03-32 форми № 18-ОПП про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, в якому зазначено, що фактичне місцезнаходження Товариства не встановлено.

30 грудня 2013 року державним реєстратором до ЄДР внесено запис про підтвердження відомостей про юридичну особу.

17 січня 2014 року ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві направлено на адресу державного реєстратора повідомлення № 759/9/26-57-18-03-32 форми № 18-ОПП про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, в якому зазначено, що фактичне місцезнаходження Товариства не встановлено.

21 січня 2014 року до ЄДР внесено запис про підтвердження відомостей про юридичну особу.

25 січня 2014 року відділ державної реєстрації Святошинського району з листом № 53 надіслав відділу державної реєстрації Голосіївського району помилково не надіслані раніше матеріали для доукомплектування реєстраційної справи позивача, включаючи вказане повідомлення ДПІ від 17 січня 2014 року.

27 січня 2014 року державним реєстратором у зв'язку з отриманням зазначених матеріалів, зокрема, повідомлення ДПІ про відсутність товариства за місцезнаходженням від 17 січня 2014 року, на адресу позивача надіслано запит щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, в якому зазначено, що протягом місяця, тобто до 27 лютого 2014 року, Товариство зобов'язано підтвердити свої реєстраційні відомості.

6 лютого 2014 року вказане повідомлення отримано позивачем.

27 лютого 2014 року Товариство було знято з обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві для цілей реєстрації за новим місцем обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

11 березня 2014 року до ЄДР внесено запис № 2035517 про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (надалі - Запис)

У зв'язку з цим 12 березня 2014 року ДПІ прийнято рішення № 14/18-06-19 про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ (надалі - Рішення).

14 березня 2014 року до ЄДР внесено запис № 3035517 про підтвердження відомостей про юридичну особу.

17 березня 2014 року до Інспекції надійшли відомості в електронному вигляді з ЄДР про внесення запису про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Не погоджуючись із Записом та Рішенням, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що вносячи до ЄДР Запис, державний реєстратор діяв із порушенням вимог законодавства та що, у свою чергу обумовлює протиправність Рішення.

Колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, на момент виникнення спірних відносин, регулював Закон України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (надалі - Закон № 755-IV).

Статтею 19 Закону № 755-ІV (в редакції від 3 лютого 2013 року, що була чинною на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати рекомендованим листом протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки. Якщо державному реєстратору повернуто рекомендованого листа, державний реєстратор повинен внести до ЄДР запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Відповідно до підпункту 12.1 пункту XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за N 1562/20300), (в редакції від 27 березня 2013 року, що була чинною на момент виникнення спірних відносин; надалі - Порядок № 1588) з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи органів державної податкової служби, до функцій яких входить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців органами державної податкової служби після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Згідно з підпунктами Порядку № 1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу державної податкової служби, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Відповідно до підпунктів 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17 травня 2010 року N 336 (надалі - Положення N 336) щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи:

шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання);

за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Пунктом 3.2 розділу ІІ Положення № 336 закріплено, що у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення Запису було не надіслання Товариством Реєстратору повідомлення про підтвердження реєстраційних відомостей позивача за запитом реєстраційних органів від 27 січня 2014 року, складеним на підставі повідомлення Інспекції форми № 18-ОПП від 17 січня 2014 року.

Однак, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, на підставі вказаного повідомлення органами Реєстраційної служби Товариству вже направлявся запит про необхідність підтвердження реєстраційних даних про юридичну особи, який був виконаний позивачем, у результаті чого 21 січня 2014 року до ЄДР внесено запис про підтвердження відомостей про юридичну особу. При цьому, жодною нормою податкового законодавства не передбачено право органів Реєстраційної служби двічі звертатися до суб'єкта господарювання з однієї тієї ж підстави та вимагати від нього одних і тих самих відомостей про юридичну особу.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок протиправних дій податкових та реєстраційних органів Голосіївського та Святошинського районів позивача було зобов'язано двічі з однієї ж підстави підтверджувати свої відомості.

Окрім того, виходячи з приписів статті 19 Закону № 755-ІV, такий запит повинен бути надісланий реєстраційними органами юридичній особі протягом п'яти днів з дати надходження повідомлення від податкових органів форми № 18-ОПП, що свідчить про пропущення відповідачем-2 даного строку.

Також необхідно зазначити, що Верховний Суд України у своєму рішенні від 15 квітня 2014 року у справі № 21-4а14 зазначив, що право податкових органів надсилати державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону № 755-IV, виникає лише після здійснення заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, передбачених Порядком № 1588 та Положенням № 336.

Отже, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про визнання про визнання протиправними та скасування Запису та Рішення.

Доводи Інспекції щодо прийняття рішення на підставі протиправного Запису суд до уваги не бере, оскільки саме внаслідок недбалого ставлення до свої обов`язків працівників податкових та реєстраційних органів Голосіївського та Святошинського районів м. Києва, були порушенні права позивача - безпідставно анульовано його реєстрацію як платника податку на додану вартість.

Таким чином, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, колегія суддів зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.