Справа № 807/762/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 876/11519/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі за позовом Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області, третя особа - прокуратура Закарпатської області про визнання незаконною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

27.04.2015 року позивач - Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород» звернулося до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області, третя особа - прокуратура Закарпатської області, в якому просить визнати незаконною та скасувати вимогу відповідача «Про усунення порушень» №07-06-6-14/1347 від 23.03.2015 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що в органу державного фінансового контролю наявні права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлену матеріальну шкоду, її розмір та шлях стягнення. Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 29.01.2015 року та постанови прокуратури Закарпатської області від 30.01.2015 року на підставі направлень на проведення ревізії від 03.02.2015 року №46 та №47, виданих начальником Державної фінансової інспекції в Закарпатській області було проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 23.02.2015 року № 07/06/1. В подальшому огляду на висновки ревізії Начальником Державної фінансової інспекції в Закарпатській області М.М.Рябець на адресу ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» було направлено Вимогу «Про усунення порушень» №07-06-6-14/1347 від 23.03.2015 року.

Апелянт стверджує, що надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи встановлюються при укладенні контракту, зменшуються або скасовуються органом контролю у випадку несвоєчасного виконання завдань, визначених контрактом, погіршення якості роботи. Іншого порядку, а саме порядку погодження виплат та нарахування надбавок законодавством не визначено, зокрема не визначено процедури, а саме яка форма документа має бути, строки його подання, строки його погодження, підстави для погодження, підстави для відмови у погодженні, тощо.

Посилається на те, що відповідно до ст.9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Згідно ст.32 КЗпП України та ст.ст.2, 15 Закону України «Про оплату праці» надбавки є складовою частиною умов оплати праці та входять до структури заробітної плати. Відповідно до даних норм чітко прослідковується належний порядок умов оплати праці який полягає у встановленні надбавки, що було й зроблено шляхом укладення контракту та зменшенні або скасуванні надбавки, що повинно було бути здійснене шляхом рішення повноваженого органу контролю (підписанта контракту з керівником підприємства) - чого зроблено не було та не мало місця за увесь обревізований період.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 04.02.2015 року по 18.02.2015 року, відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 29.01.2015 та постанови Прокуратури Закарпатської області від 30.01.2015 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 03.02.2015 року 46 та № 47, виданих начальником Держфінінспекції в Закарпатській області, заступником начальника відділу контролю у сфері послуг Бистряков О.О. та головним державним фінансовим інспектором відділу контролю у сфері послуг Андрійцьо В.М., проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 23.02.2015 року № 07/06/1, який був підписаний із запереченням. За результатами розгляду заперечень об'єкту контролю направлено висновок на заперечення супровідним листом від 19.03.2015 № 07-06-6-14/1244.

З огляду на наведені висновки ревізії Начальником Державної фінансової інспекції в Закарпатській області М.М.Рябець на адресу ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» було направлено вимогу «Про усунення порушень» №07-06-6-14/1347 від 23.03.2015 року, відповідно до якої було вказано, що під час ревізії було встановлено: порушення ст.20 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 та п.п. в) п.5.1. контрактів від 15.03.2007 року, 15.03.2010 року, директору аеропорту ОСОБА_4 за період січень-липень 2010 року зайво нараховано надбавку за інтенсивність праці та особливий характер роботи на суму 8072,81 грн. та, як наслідок проведено зайве нарахування та перерахування до державних цільових фондів (ЄСВ) на суму 2999,85 грн., внаслідок чого підприємству нанесено матеріальної шкоди (збитки) на суму 11072,66 грн. та поміж іншого було поставлено вимогу стягнути з винної особи матеріальну шкоду завдану підприємству у розмірі 11072,66 грн., шляхом пред'явлення цивільного позову до винної особи.

Як слідує із оскаржуваної вимоги ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» нанесено матеріальної шкоди (збитки) на суму 11072,66 грн.

Вказаною вимогою також було встановлено строк до 20.04.2015 року для інформування про вжиті заходи.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію встановлено, що Держфінінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У даній справі Інспекція пред'явила вимогу про усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час ревізії Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород». При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Таку ж правову позицію зазначив Верховний Суд України в постанові від 07.10.2014 року у справі № 21-368а14, від 27.01.2015 року у справі №21-436а14, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі №807/762/15 за позовом Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області, третя особа - прокуратура Закарпатської області про визнання незаконною та скасування вимоги - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.03.2016 року.