Справа № 161/13927/15-а, 2а-161/481/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 р. Справа № 876/74/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Каралюса В.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2015 року у адміністративній справі №161/13927/15-а, 2а-161/481/15 за позовом ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Луцької міської ради про визнання протиправною (неправомірною) бездіяльності органу місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Луцької міської ради Волинської області щодо порушення процедури розгляду клопотання ОСОБА_2, зареєстрованого 24.06.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» у межах норм безоплатної приватизації згідно з нормами ст. 118 Земельного кодексу України та невинесення на розгляд сесії Луцької міської ради вказаного клопотання зареєстроване від 24.06.2015 року. Зобов'язано Луцьку міську раду винести на засідання чергової сесії Луцької міської ради Волинської області клопотання ОСОБА_2 зареєстроване 24.06.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», орієнтовною площею 0,10 га., та прийняти відповідне вмотивоване рішення у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись із становою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанов суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Доводи апелянта зводяться до того, що відповідачем не порушено норми ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки нормою абзацу 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено альтернативний варіант. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи, представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Крім того, просив стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 24 червня 2015 року звернувся до Луцької міської ради з клопотанням №К-1897/4 від 24.06.2015 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з відведення безоплатно у власність в адміністративних межах Луцької міської ради Волинської області з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» не більше 0,10 га в порядку статті 118 Земельного кодексу України.

До клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою №К-1897/4 від 24.06.2015 року на виконання вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України ОСОБА_2 було долучено графічний матеріал з позначенням контуру бажаної до відведення у власність земельної ділянки, копію паспорта громадянина України та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Як графічні матеріали до поданого клопотання було додано роздруківку публічної кадастрової карти України в межах міста Луцька Волинської області.

Листом від 15 липня 2015 року №К-1897,/1,2,3,4-020 за підписом першого заступника міського голови Яковлева Т. на клопотання позивача була надана відповідь про те, що його клопотання не було розглянуто у зв'язку тим, що ним до клопотання були додані не належним чином оформлені графічні матеріали.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач не розглянув клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» у межах норм безоплатної приватизації згідно з нормами ст. 118 Земельного кодексу України та не виніс на розгляд сесії Луцької міської ради вказане клопотання.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вваж є їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки серед іншого на підставі безоплатної передачі із земель державної комунальної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації визначених Земельних кодексом України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межа норм, визначених ЗКУ, провадиться один раз по кожному виду використання.

Положеннями статті 121 Земельного кодексу України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Так відповідно до цих норм громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у певних розмірах. Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - надається земельна ділянка не більше 0, 10 гектара.

Відповідно до ч. 6 статті 118 кодексу визначено порядок отримання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян в межах безоплатної приватизації. Громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарські будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. При цьому не вказано необхідності визначати межі земельної ділянки та додавати інші документи та матеріали.

Цією ж статтею визначено порядок та строки розгляду клопотання щодо надання власність громадянам земельних ділянок державної та комунальної власності. Згідно цього порядку відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених встановленому законом порядку.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування. Частиною 1 цієї статті визначено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Таким чином, у розумінні цієї норми Луцька міська рада є органом місцевого самоврядування, який має повноваження щодо надання у власність громадянам земельних ділянок комунальної власності в межах м. Луцька для всіх потреб і в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Засади організації та діяльності та правового статусу органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до статті 26 цього закону, вирішення питань регулювання земельних відносин відбувається виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених вище норм чинного законодавства, клопотання щодо надання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності повинно розглядатися виключно на пленарному засіданні Луцької міської ради Волинської області.

Проте, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, в порушення вищевказаних норм законодавства, у місячний строк та відповідно до встановленої чинним законодавством процедури не розглянув та не прийняв відповідне рішення за наслідками такого розгляду клопотання позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Луцької міської ради Волинської області щодо порушення процедури розгляду клопотання позивача зареєстрованого 24.06.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» у межах норм безоплатної приватизації згідно з нормами ст. 118 Земельного кодексу України та невинесення на розгляд сесії Луцької міської ради вказаного клопотання зареєстроване від 24.06.2015 року є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Як наслідок піддягає задоволенню вимога про зобов'язання Луцьку міську раду винести на засідання чергової сесії Луцької міської ради Волинської області клопотання ОСОБА_2 зареєстроване 24.06.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», орієнтовною площею 0,10 га., та прийняття відповідного вмотивованого рішення у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що дії відповідача є правомірними, а натомість вказують на те, що відповідач діяв необґрунтовано, без дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України, що є підставою для визнання дій відповідача протиправними та відповідно зобов'язання вчинити дії у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

Що стосується доводів апелянта про те, що відповідачем не порушено норми ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки нормою абзацу 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено альтернативний варіант, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З аналізу даної норми закону слідує, що особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у випадку, якщо відповідний орган не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні.

Таким чином, замовлення розроблення проекту землеустрою є правом особи, а не обов'язком у випадку не розгляду заяви чи відмови у наданні земельної ділянки, та водночас не позбавляє особу права звернення до суду із позовом на захист своїх законних прав, свобод та інтересів у випадку не розгляду заяви чи відмови у іі задоволенні.

Відповідно до норм ст. 94 КАС України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені позивачем та його представником, а саме: понесених і документально підтверджених судових витрат на правову допомогу, які складають 2200 грн. 00 коп. та 371 грн. 84 коп. витрат, пов'язаних з переїздом ОСОБА_1 у судове засідання 17.03.2016р. по справі №876/74/16 з м. Києва до м. Львова та витрати пов'язанні з відправленням ОСОБА_1 з м. Львова до м. Києва.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької міської ради - залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2015 року у адміністративній справі №161/13927/15-а, 2а-161/481/15 - без змін.

Стягнути з місцевого бюджету Луцької міської ради (код ЄДРПОУ 0451327, місцезнаходження: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, 43025) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1, проживає/зареєстрований: АДРЕСА_1) понесених і документально підтверджених судових витрат на правову допомогу, які складають 2200 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті грн. 00 коп.)

Стягнути на користь представника позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок Луцької міської ради Волинської області (код ЄДРПОУ 0451327) витрати пов'язанні з переїздом ОСОБА_1 у судове засідання 17.03.2016р. по справі №876/74/16 з м. Києва до м. Львова та витрати пов'язанні з відправленням ОСОБА_1 з м. Львова до м. Києва на суму 371 грн. 84 коп. (триста сімдесят одна грн. 84 коп.)

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.М. Каралюс

В.З. Улицький

Повний текст ухвали складено 22.03.2016р.