Справа № 820/11766/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 березня 2016 р. Справа № 820/11766/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представників позивача - Свідерської А.С., Шумейко О.О.,

представника Харківської митниці ДФС - Зозулі М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом державного підприємства "Завод "Електроважмаш" до Харківської митниці ДФС, Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення суми, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення № 20-70-25-01/00-1/6495 від 03.09.2015, винесене Харківською митницею ДФС; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачені грошові кошти за митними деклараціями № 807100000/2012/445628 та № 807100000/2012/445593 від 22.10.2012 у сумі 98460,60 грн; зобов'язати Харківську митницю ДФС за результатами рішення у даній справі прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України позивачу 98460,60 грн. надмірно сплачених за митними деклараціями № 807100000/2012/445628 та № 807100000/2012/445593 від 22.10.2012 року та подати його до виконання Управлінню Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час декларування товарів позивачем були подані декларації митної вартості. Однак, у зв'язку з технічною помилкою, при розрахунку митної вартості в деклараціях митної вартості були помилково включені додаткові витрати, що призвело до збільшення суми митної вартості і, відповідно, до збільшення суми митних платежів. Технічну помилку ДП завод «Електроважмаш» помітило вже після сплати всіх митних платежів, визначених виходячи з помилково заявленої вартості та випуску продукції у вільний обіг. Враховуючи, що в позасудовому порядку питання щодо повернення надмірно сплачених коштів у сумі 98460,60 грн. не вирішено, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП «Завод «Електроважмаш» зареєстровано як юридична особа Виконавчими комітетом Харківської міської ради 03.12.1991 року за адресою: 61089, м. Харків, пр-т. Московський, 299, .

З матеріалів справи, що між Ukrprom-servis spol s.r.o (продаведь) та ДП «Завод «Електроважмаш» (покупець) укладено договір № 207-03/96-Т від 26.08.2011 року, відповідно до якого продавець продав, а покупець отримав товар: обладнання системи збудження Unitrol 6800 з трансформатором сухого охолодження за ціною 1237000 шв. франків, в об'єм поставки якої входять комплект запасних частин та технічна документація, що включає посібник по експлуатації, монтажу та налагодженню обладнання.

Відповідно до п. 3 договору, ціна на товар сформована на умовах СРТ Харків та містить у собі вартість обладнання системи збудження з комплектом запасних частин та технічною документацією, транспортні витрати, вартість стандартної безповоротної тари та транспортування, маркування, навантаження, митне оформлення, оформлення сертифікату про походження товару.

У зв'язку з великими габаритами, поставка товару здійснювалась на двох транспортних засобах, митне оформлення здійснювалось за двома митними деклараціями типу ІМ 40 ДЕ № 807100000/2012/445628 та № 807100000/2012/445593 від 22.10.2012 року.

Як зазначає позивач, у зв'язку з технічною помилкою, при розрахунку митної вартості в деклараціях митної вартості було помилково включені додаткові витрати, а саме: з інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів, що призвело до збільшення суми митної вартості та митних платежів, де переплата становить 98460,60 грн..

Листами № 263-1901 та № 263-1902 від 14.11.2012 року, № 263-1959 від 23.11.2012 року, № 263-31 та № 263-32 від 11.01.2013 року, ДП «Завод «Електроважмаш» звернулось до Харківської митниці ДФС з проханням повернути надмірно сплачені кошти у загальному розмірі 98460,60 грн. шляхом зарахування в рахунок подальших платежів як предоплату.

Відповідно до листа Харківської митниці ДФС № 11/02-22/933 від 25.01.2013 року було витребувано з ДП «Завод «Електроважмаш» додаткові документи, що підтверджують відсутність додаткових витрат.

Листами №263-299 від 20.02.2013 року та № 263-543 від 25.03.2013 року ДП «Завод «Електроважмаш» надано пояснення щодо складових при формуванні ціни на товар та повідомлено, що додаткові послуги ДП «Завод «Електроважмаш» не було замовлено, тому не нараховувались додаткові нарахування до ціни угоди та не сплачувались додаткові платежі, а додаткові витрати до МД були включені помилково через технічну помилку.

Також, до ДП «Завод «Електроважмаш» надійшов лист від ГУ Міндоходів у Харківській області з проханням надати копії документів щодо митного оформлення товарів по митним деклараціям № 807100000/2012/445628 та № 807100000/2012/445593 та документи, що підтверджують помилкове визначення митної вартості.

Всі запитувані документи разом з поясненнями позивачем було надано до податкового органу, відповідними листами № 263-2020 від 06.12.2013 року, № 263-2108 від 25.12.2013 року та № 263-2109 від 25.12.2013 року.

Відповідно до листа № 2140/10/20-40-22-09-10 від 17.05.2015 року, ГУ Міндоходів у Харківській області зазначено, що відповідь для прийняття рішення стосовно повернення надміру сплачених коштів направлено на адресу Харківської митниці ДФС.

Листом № 20-70-25-01/00-1/6495 від 03.09.2015 року Харківська митниця ДФС відмовила у поверненні надмірно сплачених коштів у сумі 98460,60 грн., посилаючись на ненадання документів, які підтверджують помилково включену митну вартість з інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів.

Суд зазначає, що відповідно що п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

В ході розгляду справи, представник відповідача зазначив, що митні платежі у митній декларації були самостійно визначені позивачем, відтак у відповідності до положень Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до ст. 51 Митного кодексу України зазначено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до складових митної вартості включено витрати на інженерні до дослідно-конструкторські роботи, художнє оформлення, ескізи та креслення, виконані за межами України на загальну суму 98460,60 грн., які на його думку, помилково сплачені та підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Митного кодексу України передбачено, що відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 264 Митного кодексу України зазначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 269 Митного кодексу України, внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації. Відкликання митної декларації допускається лише до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем у декларації митної вартості № 807100000/2012/445628 та № 807100000/2012/445593 від 22.10.2012 року самостійно визначено митну вартість з включенням додаткових витрат, а саме: з інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів, а відповідачем на підставі наданих документів, в межах повноважень здійснено митне оформлення товару за зазначеною декларацією, то ці суми є узгодженими та підстав для повернення позивачу суми митних платежів у розмірі 98460,60 грн. не вбачається, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову державного підприємства "Завод "Електроважмаш" до Харківської митниці ДФС, Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення суми, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 березня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников