Справа № 369/13579/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання провести поновлення виплати раніше призначеної пенсії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не поновлення виплати пенсії та зобов'язання відповідача поновити їй виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року у розмірах відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник позивача - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, до червня 2006 року ОСОБА_2 проживала в Києво-Святошинському районі Київської області та отримувала пенсію за віком.

У червні 2006 року позивачка виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв'язку з чим виплату пенсії їй було припинено.

03.06.2015 року представник позивачки - ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії та перерахунку її розміру відповідно до діючого законодавства.

17.08.2015 року позивачкою відкрито рахунок в банку та в той же день надано відповідачу відповідну заяву про перерахунок пенсійних виплат. Крім заяви позивачкою надано паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Листом № 219/ор-01 від 26.08.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області ОСОБА_2 було повідомлено, що для поновлення виплати пенсії їй необхідно надати паспорт громадянина України або посвідку на постійне місце проживання.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення позивачка за захистом звернулася з відповідним позовом до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, проводиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені в статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

На час виїзду позивачки на постійне місце проживання в державу Ізраїль положення п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» діяли у редакції, згідно якої виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Між Україною та Ізраїлем відсутній міжнародний договір, який би передбачав виплату пенсії позивачу під час її проживання в Ізраїлі.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно п. 2 рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» втратили чинність 07 жовтня 2009 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно п. 3 та п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) поновлення виплати пенсії здійснюється за заявою пенсіонера за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії, та додатковими документами, якщо такі будуть подані.

Враховуючи те, що після прийняття рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 виникли умови для поновлення виплати пенсії, а позивачка звернулась до пенсійного органу з відповідною заявою, колегія суддів вважає, що вона має право на поновлення виплати пенсії.

Також суддова колегія звертає увагу, що права позивачки не можуть бути обмежені внаслідок її постійного проживання в Ізраїлі, адже це суперечить Конституції України, а відсутність необхідних документів не є підставою для відмови в поновленні виплати пенсії, оскільки таке поновлення відбувається за матеріалами, які містяться в пенсійній справі та у разі необхідності проведення перерахунку або врахування змін щодо стажу, заробітної плати, додаткових виплат, Управління Пенсійного фонду має можливість повідомити про це позивача, та запропонувати йому надати відповідні документи.

Суд апеляційної інстанції враховує і той факт, що пенсійний орган не заперечує, що ОСОБА_2 призначена пенсія за віком, яку вона отримувала в Україні до виїзду за кордон на постійне місце проживання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області у поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 за віком у зв'язку з постійним проживанням в державі Ізраїль є протиправною, а тому колегія суддів вважає за необхідне таку відмову визнати протиправною.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зважаючи, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону № 1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону, то саме з цього часу управління Пенсійного фонду України має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Щодо строку, з якого необхідно зобов'язати відповідача поновити пенсію позивачці, то колегія суддів вважає, що підстави поновлення виплати пенсії позивачці виникли з дня набрання чинності рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009, а с аме з 07.10.2009 року.

Аналогічна позиція була викловлена Вищим адміністративним судом України у постанові від 20 липня 2015 року у справі №К/800/27403/15.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи призвели до неправильного вирішення даного адміністративного позову, а тому постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року підлягає скасуванню з подальшим ухваленням апеляційним судом нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 41,160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року - скасувати та ухвалити у справі нову постанову наступного змісту.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_2, починаючи з 07 жовтня 2009 року та виплачувати її у порядку та розмірах, визначених чинним законодавством України.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.