Справа № 804/9056/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/9056/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2016 року

справа № 804/9056/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року

у справі № 804/9056/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксгруп-Дніпро"

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків податкового органу щодо нереальності господарських операцій ТОВ «Фоксгруп-Дніпро» з реалізації продукції, оскільки правомірність здійснення цих господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Постанову суду мотивовано тим, що ТОВ «Фоксгруп-Дніпро» дотримано встановлений порядок формування податкового кредиту за господарськими операціями та виконано своє зобов'язання зі сплати ПДВ особам, які виконували роботи та надавали товари (послуги); після отримання від контрагентів належним чином оформлених податкових накладних товариство відобразило у податковому обліку податковий кредит в сумі ПДВ, сплаченій у складі ціни придбання товарів (послуг, робіт) відповідно до вимог Закону.

При цьому суд дійшов висновку, що первинні документи, надані позивачем, в повному обсязі підтверджують реальний характер виконання укладених угод. Податковим органом не доведено недобросовісності або необачності позивача під час здійснення господарських взаємовідносин з контрагентами, а можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів ТОВ «Фоксгруп-Дніпро» не можуть впливати на право суб’єкта господарювання формувати податковий кредит та валові витрати за умови добросовісного ведення фінансово-господарської діяльності.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач наполягає на тому, що господарські операції позивача носять сумнівний характер та мають ознаки нереальності здійснення. Судом не враховано безпідставне заниження сум податку на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету по взаємовідносинам з ТОВ "Адамін Сервіс" та ТОВ "Система-Просто" на загальну суму 609 981 грн. за серпень 2014 року.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову обґрунтованою та правомірною, зазначає, що жодних претензій або зауважень відносно первинної документації з боку податкових органів в акті перевірки не наведено, у самому акті зафіксовано їх наявність, єдиною підставою не встановлення тих чи інших фактів є ігнорування податковим органом існуючих первинних документів, як і самого факту надання послуг, які підтверджені належним чином.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з’явились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем - Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Фоксгруп-Дніпро» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Адамін Сервіс" та ТОВ "Система-Просто" за серпень 2014 року, за результатами якої складений акт № 2461/04-62-22-3 від 13.05.2015 року.

Перевіркою встановлено порушення підприємством - пп.14.1.202 п. 14.1 ст.14, п.185.1 ст. 185, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), перевіреним у серпні 2014 року неправомірно занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 609 981 грн.

Як вбачається з акту перевірки, висновок про заниження позивачем податку на додану вартість в розмірі 609 981 грн. зроблений відповідачем з огляду на часткову наявність первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ “Адамін Сервіс”, ТОВ “Система Просто” за серпень 2014 року; відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків з ТОВ “Адамін Сервіс”, ТОВ “Система Просто” за серпень 2014 року; не підтверджено реальність господарських операцій в частині реалізації товару (обладнання для ванної кімнати в асортименті та дверна фурнітура) попередньо придбаного у ТОВ “Адамін Сервіс”, ТОВ “Система Просто” у серпні 2014 року в адресу наступних контрагентів – покупців: ТОВ “Епіцентр К”, ТОВ “Оптцентр”, ТОВ “Кам-Трейд” за серпень 2014 року.

При цьому відповідачем використано отриману від податкових органів інформацію щодо вказаних контрагентів, згідно якої вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов’язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Так, в акті перевірки зазначено, що згідно з базами даних ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська встановлено, що суб’єкт господарювання ТОВ “Адамін Сервіс” та ТОВ “Система Просто” мають стан - 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням). Аналізом податкової звітності поданої вищезазначеними підприємствами встановлено: не подання податкової звітність з податку на додану вартість за серпень 2014 року, додатку АМ декларації з податку на прибуток за 2014 рік, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (Форма 1-ДФ). Також, аналізом Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання підприємствами ТОВ “Адамін Сервіс” та ТОВ “Система Просто” реалізованих в подальшому товарів (обладнання для ванної кімнати в асортименті та дверна фурнітура) в адресу контрагента –покупця ТОВ “Фоксгруп-Дніпро”.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій та рішення податкового органу.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку підприємства матеріали справи не містять.

Також законодавчо встановлені вимоги, необхідні для чинності правочину (ст.203 ЦК України), позивачем та його контрагентами дотримані. Господарські зобов’язання підряду не містять ознак фіктивності (вчинених без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися відповідними правочинами) або нікчемності.

Податковим органом з цього приводу не враховано, що правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України). Фіктивні правочини не віднесені законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом, а, як встановлено судом, доказів наявності відповідних судових рішень відповідачем суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що укладені позивачем з зазначеними вище підприємствами договори відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, а факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними та податковими документами.

Дії позивача та його контрагентів вчинені на виконання умов договорів, направленні саме на створення наслідків, які обумовлені правовою природою договорів таких видів. Фактична реалізація мети, з якою укладені вказані вище договори, настання правових наслідків, обумовлені цими договорами, підтверджено належним чином складеними первинними документами, зазначеними вище.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявність вищенаведених первинних документів в їх сукупності свідчить про рух активів позивача у процесі здійснення господарських операцій з ТОВ «Адамін Сервіс» та ТОВ «Система Просто», тобто про те, що мали місце реальні зміни майнового стану платника податків, які є обов'язковою ознакою господарської операції.

Стосовно посилання відповідача на отриману податкову інформацію щодо означених контрагентів позивача, апеляційний суд вважає, що встановлені податковим органом в актах про неможливість проведення зустрічної звірки обставини не є законодавчо встановленими підставами для позбавлення позивача права на витрати та податковий кредит з операцій виконання робіт.

Згідно з п.6 наведеного вище Порядку №984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Отже, податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на інформацію щодо контрагента позивача, що не має правових наслідків, не може вважатись доказом у розумінніст.69 КАС України.

Крім того, апеляційний суд вважає на необхідне зазначити також, що акти про неможливість проведення зустрічної звірки лише є документами, що фіксують факт неможливості проведення зустрічної звірки. Законодавством України не надано право органам ДПС в акті про неможливість проведення зустрічної звірки співставляти дані первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Відповідач, зробивши висновок в акті перевірки від 13.05.2015 року про нереальність господарських операцій, не міг керуватися лише доводами щодо їх сумнівного характеру та ознаки нереальності, оскільки, здійснюючи владні функції контролю, повинен довести належними доказами свою позицію.

В ході проведення перевірки позивача відповідачем не наведені та не встановлені докази, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з виконання підрядних робіт меті та задачам діяльності платників податків, збитковості таких операції чи інші обставини, які окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність здійснених операцій, відсутність факту виконання таких робіт, а також про те, що реалізацію вказаних операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), і позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

Також слід зазначити, що акт перевірки від 13.05.2015 року не містить посилань на відсутність документів бухгалтерського обліку та порушення саме позивачем будь-яких норм чинного податкового законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року у справі № 804/9056/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 23.03.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак