Справа № 802/3773/15-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3773/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

22 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Лиса С.Д.,

за участі:

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, виконавчого комітету Ямпільської міської ради, комунального підприємства "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації", третя особа - ОСОБА_6 про скасування рішень та свідоцтва,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, виконавчого комітету Ямпільської міської ради, комунального підприємства "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації", третя особа - ОСОБА_6 про скасування рішень та свідоцтва.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необгрунтованої постанови.

В ході судового засідання представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Крім того представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів. В поданому клопотанні представник позивача просить суд витребувати докази, оригінали яких вже досліджувались судом першої інстанції, а їх копії містяться в матеріалах справи. За таких осбтавин колегія суддів ввжає, що задоволення вказаного клопотання призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а тому залишила вказане клопотання без задоволення.

Також представником позивача заявлено клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Розглянувши доводи вказаного клопотання колегія суддів дійшла висновку про залишення його без задоволення. Так, враховуючи предмет спору в даній адміністративній справі та питання, які позивач вважає за необхідне поставити на розгляд судової будівельно-технічної експертизи, висновок експертизи з таких питань не матиме значення для розгляду справи. З'ясування обставин, що мають значення для розгляду даної справи, не потребує спеціальних знань, оскільки при вирішенні даного спору суд повинен надати виключно правову оцінку застосуванню норм матеріального права. Таким чином призначення судової будівельно-технічної експертизи колегія суддів вважає недоцільним.

Представник третьої особи заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Виконавчий комітет Ямпільської міської ради та комунальне підприємство "Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації" подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

Належним чином повідомлена про час та місце проведення судового розгляду справи Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у ВІнницькії області судове засідання повноважного представника не направила.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представників позивача та третьої особи, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 28.11.2005 ОСОБА_6 придбав за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного округу Катрук М.В., за реєстровим №1447, житловий будинок по АДРЕСА_1.

Рішенням ВК Ямпільської МР від 02.04.2009 №197 ОСОБА_6 було надано дозвіл на знесення житлового будинку та на будівництво нового житлового будинку, літньої кухні з гаражем по АДРЕСА_1.

18.11.2010 на підставі рішення 42 сесії 5 скликання Ямпільської МР від 20.04.2010 ОСОБА_6 видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1.

17.02.2012 на підставі відповідної заяви та доданих до неї документів Інспекція ДАБК у Вінницькій області зареєструвала подану ОСОБА_6 декларацію № ВН 5 про готовність до експлуатації об'єкта - будівлі бару, що самочинно побудована ним за адресою: АДРЕСА_1 Ямпільського району Вінницької області.

Рішенням ВК Ямпільської МР від 28.02.2012 № 43 визначено: затвердити декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ВН 5 від 17.02.2012, оформити ОСОБА_6 права власності на будівлю та видати свідоцтво про право власності на будівлю бару, що розташована по АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_6 зареєструвати свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомого майна.

На підставі рішення ВК Ямпільської МР № 43 на ім'я ОСОБА_6 12.03.2012 видане свідоцтво про право власності на будівлю бару серії НОМЕР_2.

12.03.2012 реєстратором КП "Ямпільське РБТІ" 12.03.2012 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості - будівлю бару, що розташована по АДРЕСА_1, за ОСОБА_6

Вважаючи, що реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, виданої на ім'я ОСОБА_6З, зареєстрованої ІДАБК у Вінницькій області 17.02.2012 за № ВН 5 здійснено протиправно та такими, що підлягають скасуванню як похідні, рішення про затвердження декларації, оформлення та видачу гр. ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на будівлю бару, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.03.2012 серії НОМЕР_3 та рішення реєстратора КП "Ямпільське РБТІ" про державну реєстрацію права власності, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

В обґрунтування наявності підстав для скасування декларації позивач зазначає, що Інспекцією при прийнятті декларації від третьої особи та її реєстрації не було надано оцінку порушенням, які допустив третя особа під час будівництва, зокрема: незаконне будівництво третьою особою нежитлової будівлі бару на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; невідповідність технічного звіту, доданого до декларації, вимогам Порядку № 91; відсутність зливної системи, не відображення у технічному звіті та декларації огорожі, яка, поряд з цим, зазначена у свідоцтві про право власності ОСОБА_6; невідповідність даних щодо року закінчення будівництва; відсутність у технічному паспорті інформації про самочинне будівництво; невідповідність даних щодо виду опалення, порушення будівельних, протипожежних норм і правил, тощо.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача щодо протиправності декларації не знайщли свого підтвердження в ході судовго розгляду справи. Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на невірний вибір позивачем способу захисту порушеного на думку позивача права.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.39 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

При цьому, прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Відповідно до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 № 91, зареєстрованого в Мін'юсті 11.07.2011 за № 830/19568 (далі - Порядок № 91) прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється безоплатно Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами (далі - Інспекції) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно з положеннями п. 3.3 Порядку № 91 Інспекція розглядає документи, зазначені у пункті 3.2 цього розділу, та приймає протягом тридцяти днів з дати їх подання рішення про реєстрацію декларації або її повернення.

Пунктом 3.4 Порядку № 91 визначено, що дані, зазначені у декларації, повинні узгоджуватись з документами, які подаються разом з нею.

Згідно з частиною десятою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації.

На підставі п. 3.5 Порядку № 91 Інспекція повертає декларацію замовнику, якщо вона подана чи оформлена з порушенням вимог, установлених цим Порядком. Повернення декларації з інших підстав не допускається.

Отже, Інспекція при прийнятті рішення про реєстрацію декларації керується лише даними, що зазначені у декларації та наданих документах, проводить перевірку правильності заповнення декларації. При цьому, Інспекція не має права відмовляти у реєстрації декларації у зв'язку з недостовірністю даних, зазначених в ній, оскільки відповідальність за достовірність заповнення даних у поданій декларації покладається на замовника будівництва.

Таким чином реєстрацію ІДАБК у Вінницькій області оскаржуваної декларації не можна визнати протиправною в разі нездійснення перевірки достовірності даних, зазначених у поданій декларації. Отже реєстрацію декларації 17.02.2012р. за № ВН 5 було здійснено ІДАБК у Вінницькій області правомірно, на виконання визначених законом повноважень.

Відповідно до п.3.11 Порядку №91 зареєстрована декларація є підставою, зокрема, для оформлення права власності на об'єкт будівництва.

Враховуючи що решта позовних вимог є похідними від вимоги позивача про визнання протиправною реєстрації вказаної декларації, а тому відмова в задоволенні даної вимоги, вказує на відсутність підстав для задоволення похідних від неї вимог.

Окрім зазначеного колегія суддів звертає увагу на наступне.

За змістом статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 171 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Водночас обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Позивач оспорює рішення суб'єктів владних повноважень, які за своєю суттю є правовими актами індивідуальної дії, а такі правові акти породжують права й обов'язки тільки того суб'єкта, якому їх адресовано.

Відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваними рішеннями суб'єктів владних повноважень не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 24 лютого 2015 року.

Колегія суддів також звертає увагу позивача на те, що з урахуванням мотивів позову та результатів яких позивач хотів досягнути шляхом звернення до суду, навіть у випадку задоволення даного позову, порушені на думку позивача інтереси та права не будуть захищені. Позбавлення третьої особи права власності на будівлю, жодним чином не вплине на технічний стан та властивості такої будівлі. Позивач, вважаючи, що будівля третьої особи перешкоджає користуватись йому власним житловим будинком та загрожує пошкодженням його власності, вправі звернутись зокрема до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні майном.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 березня 2016 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.