Справа № 805/500/16-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/500/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 березня 2016 р. Справа №805/500/16-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, перевіривши дотримання вимог ст.ст. 105-106 Кодексу адміністративного судочинства України, -

встановила:

23 лютого 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області (далі – позивач або УПФУ), датований 16 лютого 2016 року і надісланий на адресу суду 17 лютого 2016 року, до державного підприємства «Селидіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Росія» державного підприємства «Селидіввугілля» (далі - відповідач або ДП «Селидіввугілля»), в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року у сумі 3 868 299,14 грн.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач надав клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою від 26 лютого 2016 року клопотання УПФУ про звільнення від сплати судового збору залишене без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі – Закон № 3674), який з 01 вересня 2015 року діє у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо справляння судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об’єктів справляння судового збору відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 3674, а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить суб’єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закону № 3674 встановлені пільги щодо його сплати.

Ч. 1 ст. 4 Закону № 3674 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII визначено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 01 січня 2015 року становить 1 378,00 грн.

За своєю сутністю позовні вимоги УПФУ мають майновий характер.

Таким чином, судовий збір за подання вказаного адміністративного позову становить 58 024,49 грн. (3 868 299,14 грн. х 1,5% = 58 024,49 грн., але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Ч. 2 ст. 9 Закону № 3674 на суд покладено обов’язок перед відкриттям провадження у справі перевірити зарахування судового збору до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону № 3674 судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв’язку.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв’язку, які прийняли платіж, або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Платіжні документи повинні містити відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір.

Відповідні документи подаються суду тільки в оригіналі.

В порушення вимог ч. 3 ст. 106 КАС України документ про сплату судового збору до позовної заяви не доданий.

Ухвалою від 26 лютого 2016 року позовна заява залишена без руху із наданням позивачу п’ятнадцятиденного строку від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом: сплати судового збору в розмірі 58 024,49 грн. за реквізитами, вказаними в цій ухвалі, та надання суду оригіналу документа про сплату судового збору.

Ухвала від 26 лютого 2016 року отримана позивачем 10 березня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Правом на оскарження в апеляційному порядку ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач не скористався.

Отже, ухвала від 26 лютого 2016 року набрала законної сили та є обов’язковою до виконання.

21 березня 2016 року через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшло клопотання про покладення судових витрат на відповідача, як на сторону, яка винна у виникненні заборгованості, датоване 14 березня 2016 року і надіслане на адресу суду 15 березня 2016 року.

З приводу цього клопотання позивача суддя відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Розподіл судових витрат регламентований положеннями ст. 94 КАС України.

Так, ч. 2 ст. 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони – суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Таким чином, клопотання позивача про покладення судових витрат на відповідача не ґрунтується на законі, прямо суперечить ч. 4 ст. 94 КАС України, а тому не підлягає задоволенню.

Станом на 28 березня 2016 року недоліки позовної заяви у строк і спосіб, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачем не усунені, документ про сплату судового збору суду не наданий, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 94, 98, п. 1 ч. 3, ч. ч. 4-6 ст. 108, ст.ст. 160, 165, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалила:

1. У задоволенні клопотання позивача – Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області про покладення судових витрат на відповідача – відмовити.

2. Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій – повернути позивачеві.

3. Роз’яснити особі, яка звернулася з позовною заявою, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка звернулася з позовною заявою.

5. Ухвала в частині, яка стосується повернення позовної заяви, може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

6. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кравченко Т.О.