Справа № 813/662/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Справа № 813/662/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представника відповідача Звір Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області(надалі - відповідач, ДПІ у Жовківському районі), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовківському районі Головного Управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 25.06.15р. №21801-17.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що транспортний засіб позивача марки Mitsubishi Pajero Vagon 3.2, державний номерний знак НОМЕР_1, 2010 року випуску є легковим автомобілем, який використовується понад 5 років, а отже не є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України. Окрім того зазначає, що транспортний податок, як новий податок, не може бути визнаний обов'язковим до сплати у 2015 році, оскільки місцева рада не приймала і офіційно не оприлюднювала до 15 липня 2014 року рішення про встановлення такого податку.

Позивач у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час, місце та дату судового засідання Надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового Кодексу України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. За положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Згідно з пунктом 267.4 статті 267 Податкового Кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Таким чином, на думку відповідача, позивач повинен сплатити транспортний податок, оскільки є власником легкового автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO VAGON, об'єм двигуна 3200 куб. см., 2010 року випуску, зареєстрованого 04.08.10р., що підпадає під критерії, визначені пунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового Кодексу України.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

У власності ОСОБА_2 перебуває легковий автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO VAGON, об'єм двигуна 3200 куб. см., 2010 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3.

26.06.15р. ДПІ у Жовківському районі на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 та пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) прийнято податкове повідомлення-рішення №21801-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Позивачем вказану суму податкового зобов'язання сплачено у встановлені законодавством строки.

Разом з цим, не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням та висновками податкового органу щодо необхідності сплати ним транспортного податку, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-Ш "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи", з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України - "Транспортний податок".

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України (тут і надалі в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування (п. 267.4 ст. 267 ПК України).

У відповідності до ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.

Згідно з підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові №21-94а13 від 16.04.13р.

Як зазначалось вище, автомобіль марки Mitsubisi Pajero Vagon 3.2, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_2, зареєстрований 04.08.10р.

Таким чином, враховуючи, що автомобіль позивача зареєстрований та використовується з 2010 року, тобто протягом податкових періодів з 01.01.10р. по 31.12.10р., з 01.01.11р. по 31.12.11р., з 01.01.12р. по 31.12.12р., з 01.01.13р. по 31.12.13р., з 01.01.14р. по 31.12.14р., а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років, суд приходить до висновку, що у 2015 році автомобіль позивача вже не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 ПК України, відтак контролюючим органом неправомірно нараховано транспортний податок ОСОБА_2

Варто також зауважити, що транспортний податок у відповідності до підп.10.1.1 п.10.1 ст.10 та підп.265.1.2 п.265.1 ст.265 ПК України, відноситься до місцевих податків.

Одним із принципів податкового законодавства, згідно з положеннями підп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України є стабільність, зміст якого полягає у тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Дана норма кореспондується з положеннями підп.12.3.4 п.12.3 ст.12 цього ж Кодексу, згідно з яким рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Згідно з позицією Європейського суду у справіYvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Відповідачем не подано суду доказів того, що органом місцевого самоврядування по місцю проживання позивача прийнято рішення щодо встановлення транспортного податку та оприлюднено його в передбаченому законодавством порядку, тобто до 15 липня 2014 року. Натомість судом встановлено, що Рава-Руською міською радою Жовківського району Львівської області встановлено транспортний податок лише 29.01.15р., згідно з ухвалою сесії ради № 8.

Враховуючи наведені вище норми законодавства, практику Європейського суду з прав людини та дату рішень органу місцевого самоврядування, яким встановлено транспортний податок, суд вважає, що обов'язок зі сплати цього податку до місцевого бюджету міста Рава-Руська Жовківського району Львівської області у фізичних осіб виникає з 2016 року - наступного бюджетного періоду.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене вище, аргументи, якими відповідач доводить правомірність нарахування транспортного податку у відповідності до ст. 267 ПК України, є безпідставними, а тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення-рішення від 25.06.15р №21801-17 не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно.

Суд враховує, що згідно з п.10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного судуУкраїни № 7 від 20.05.13р. "Про судове рішення в адміністративній справі", в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, а тому такі слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області № 21801-17 від 25.06.15р.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 21 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.