Справа № 2-а-6007/11
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6007/11
Провадження № 2-а/1015/4436/11
ПОСТАНОВА

іменем України

14.10.2011 року м. Київ

14 жовтня 2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є дитиною війни. Вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок їй щомісячної соціальної державної допомоги, яка фактично виплачується у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, хоча відповідно до чинного законодавства України повинна виплачуватись у розмірі 30 %, але відповідач відмовив їй у здійсненні такого перерахунку.

Враховуючи викладене та посилаючись на норми закону, позивач просила суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити їй перерахунок і забезпечити виплату щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Відповідач подав суду заперечення проти позову, де наголошував, що при нарахуванні позивачу щомісячної соціальної державної допомоги до 06 липня 2011 року керувався Постановою КМУ № 530 від 28 травня 2008 року та № 654 від 16 липня 2008 року, а починаючи з 06 липня 2011 року - Постановою КМУ № 745 від 06 липня 2011 року.

Ухвалою судді від 21 вересня 2011 року позовні вимоги в частині, що стосуються перерахунку пенсії з 01 січня 2010 року по 19 березня 2011 року залишено без розгляду, в іншій частині, тобто з 20 березня 2011 року відкрито провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши письмові докази по справі, вважаю позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідачем виплачувалась позивачу як дитині війни надбавка до пенсії у розмірі лише 10 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пп. 4 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за № 8-2 від 30.04.2002 р. (у редакції Постанови правління за № 5-5 від 25.02.2008 р.), одним із основних завдань Управління є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюють за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Розмір підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» становить 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Всупереч положенням ст. 22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, пунктом 41 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. положення ст. 6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено, що є неконституційним.

ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону, були визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними, та втрачають свою чинність з дня їх ухвалення.

Позивачем було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної їй, як дитині війни, соціальної державної допомоги у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату.

Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а Рішення Конституційного суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач, як орган владних повноважень, відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

У свою чергу, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу соціальної державної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону, у періоді з 20 березня 2011 року по 22 липня 2011 року - є протиправною і такою, що суперечить Конституції України.

Також вважаю за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу соціальної державної допомоги за період з 23 липня 2011 року, оскільки відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 23 грудня 2010 року N 2857-VI «Про державний бюджет України на 2011 рік» з 23 липня 2011 року розмір соціальної державної допомоги застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу ПФУ на 2011 рік. Тобто, нарахування та виплата відповідачем позивачу соціальної державної допомоги з 23 липня 2011 року на підставі Постанови КМУ № 745 від 06 липня 2011 року, яка набрала законної сили саме 23 липня 2011 року, є правомірними.

Оскільки не було надано доказів того, що позивачу було завдано моральної шкоди, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19, 22, 55, 95 Конституції України, ч. 2 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 23 грудня 2010 року N 2857-VI «Про державний бюджет України на 2011 рік», Постановою КМУ № 745 від 06 липня 2011 року, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя в Україні», ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., ст.ст. 2, 4, 7, 9, 14, 18, 23, 86, 94, 99, 158-163, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і забезпеченні виплати щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії з 20 березня 2011 року по 22 липня 2011 року - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату ОСОБА_1 щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії з 20 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з врахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Я.Волчко