Справа № 820/11167/15
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 р. Справа № 820/11167/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 820/11167/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінсан"

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області , Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінсан", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року;

- зобов'язати Кіровоградську ОДПІ м.Кіровоград ГУ ДФС у Кіровоградській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Вінсан" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті № 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року.

В обґрунтування позову зазначив, що всі господарські операції позивача з його контрагентами за період, що перевірявся, є реальними та підтверджені відповідними договорами, які є дійсними та виконані сторонами в повному обсязі. Позивач зауважує, що зазначені договори в судовому порядку не визнавалися недійсними.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінсан" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року. Зобов'язано Кіровоградську ОДПІ м. Кіровоград ГУ ДФС у Кіровоградській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Вінсан" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті № 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінсан" (юридична адреса: просп. Московський, буд. 85, м. Харків, 61001, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях до апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2015 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на обставини встановлені в ході перевірки.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки, посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області складено акт № 85/11-23- 22-01/38268378 від 12.10.2015 року.

Відповідно до висновків акту № 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року, в результаті проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Вінсан», встановлено наступні порушення:

-п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8, п.п.138.10.5 п.138.10 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 п. 141.1 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІУ (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла до 01.01.2015 року), в результаті чого товариством занижено податок на прибуток, на загальну суму - 52 472,00 грн., в т.ч.: - за 2014 рік, в сумі 52 472,00 грн., та завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2013 рік, в сумі - 601 905,00 грн., в тому числі: - за 3 квартал 2013 року, на загальну суму - 10 374,00 грн., - за 4 квартал 2013 року, на загальну суму - 591 531,00 грн.;

-п.198.1, п. 198.2 п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями в редакції, що діяла до 01.01.2015 року), внаслідок чого товариством занижено податок на додану вартість, на загальну суму - 183 209,00 грн. у т.ч.: - за травень 2014 року, на суму - 48 647,00 грн.; за червень 2014 року, на суму - 134 562,00 грн.;

-п. 9 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами і доповненнями), та п. 2.6 ч. 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, зареєстрованого в Мін'юсті України 13 січня 2005 року № 40/10320 (із змінами та доповненнями).

На підставі висновків акту перевірки №85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року було прийняті податкові повідомлення - рішення № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року.

На підставі висновку вказаного акту перевірки контролюючим органом внесено зміни до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "Вінсан".

Щодо скасування податкових повідомлення-рішення № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, якими донарахований податок на додану вартість та податок на прибуток по операціях придбання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 134 Податкового кодексу України визначено об`єкти оподаткування податку на прибуток.

Відповідно ст. 135 Податколвого кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Положеннями п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів (послуг).

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Податок на прибуток та податок на додану вартість нараховані в наслідок не прийняття податковим органом факту реальності операцій придбання.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з контрагентом надано наступні пояснення та докази.

Між ТОВ "Вінсан" та ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" був укладений договір поставки нафтопродуктів №4/14-П від 27.03.2014 року. Відповідно до умов договору ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" зобов'язується передати (поставити) у власність ТОВ "Вінсан", а останній, у свою чергу, зобов'язується прийняти і оплатити газ вуглеводневий скраплений марки СПБ. Відповідно до п.2 Договору Асортимент, кількість, ціна, вартість товару визначається сторонами у відповідній Додатковій угоді №00015/1 від 27.03.2014 року до даного Договору.

Відповідно до п.3.1 Умови поставки - склад ТОВ "Вінсан" (АЗС). Допускається постачання товару кількома партіями.

На виконання умов договору №4/14-П від 27.03.2014 року Сторонами укладено додаткові угоди, в яких уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару, а саме №00027 від 01.05.2014 року на загальну суму 54 979,20 грн. у т.ч. ПДВ 9 163,20 грн., №00018 від 02.05.2014 року на загальну суму 98 256,00 грн. у т.ч. ПДВ 16 376,00 грн., №00023 від 04.05.2014 року на загальну суму 16 560,00 грн. у т.ч. ПДВ 2 760,00 грн., №00029 від 08.05.2014 року на загальну суму 78 396,00 грн. у т.ч. ПДВ 13 066,00 грн., №00006 від 10.05.2014 року на загальну суму 33 840,00 грн. у т.ч. ПДВ 5 640,00 грн., №00024 від 12.05.2014 року на загальну суму 64 239,60 грн. у т.ч. ПДВ 10 7066,60 грн., №00022 від 17.05.2014 року на загальну суму 87 984,00 грн. у т.ч. ПДВ 14 664,00 грн., №00028 від 24.05.2014 року на загальну суму 73 188,00 грн. у т.ч. ПДВ 12 198,00 грн., №00025 від 28.05.2014 року на загальну суму 38 866,80 грн. у т.ч. ПДВ 6 477,80 грн., №00028 від 31.05.2014 року на загальну суму 91 845,60 грн. у т.ч. ПДВ 15 307,60 грн., №00013 від 01.06.2014 року на загальну суму 461 100,00 грн. у т.ч. ПДВ 76 850,00 грн.

На підтвердження виконання договору поставки №01/06-48П від 01.06.2014 року, додаткової угоди до нього та факту передання ТМЦ сторонами складено видаткові накладні №00027 від 01.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 4.980 тонн, а загальна вартість становить 54 979,20 грн. у т.ч. ПДВ 9 163,20 грн., №00018 від 02.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 8.900 тонн, а загальна вартість становить 98 256,00 грн. у т.ч. ПДВ 16 376,00 грн., №00023 від 04.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 1.500 тонн, а загальна вартість становить 16 560,00 грн. у т.ч. ПДВ 2 760,00 грн., №00029 від 08.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 6.950 тонн, а загальна вартість становить 78 396,00 грн. у т.ч. ПДВ 13 066,00 грн., №00028 від 10.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 3.000 тонн, а загальна вартість становить 33 840,00 грн. у т.ч. ПДВ 5 640,00 грн., №00024 від 12.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 5.695 тонн, а загальна вартість становить 64 239,60 грн. у т.ч. ПДВ 10 7066,60 грн., №00022 від 17.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 7.800 тонн, а загальна вартість становить 87 984,00 грн. у т.ч. ПДВ 14 664,00 грн., №00028 від 24.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 6.420 тонн, а загальна вартість становить 73 188,00 грн. у т.ч. ПДВ 12 198,00 грн., №00025 від 28.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 3.305 тонн, а загальна вартість становить 38 866,80 грн. у т.ч. ПДВ 6 477,80 грн., №00028 від 31.05.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 7.810 тонн, а загальна вартість становить 91 845,60 грн. у т.ч. ПДВ 15 307,60 грн., акт приймання-передачі нафтопродуктів №00013 від 01.06.2014 року відповідно до якого кількість ТМЦ становить 38.425 тонн, а загальна вартість становить 461 100,00 грн. у т.ч. ПДВ 76 850,00 грн.

Згідно ст..201 Податкового кодексу України ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" виписало по кожній операції на ім'я ТОВ "Вінсан" податкові накладні, а саме: №422 від 17.05.2014 року; №587 від 24.05.2014 року; №682 від 28.05.2014 року; №767 від 31.05.2014 року; №27 від 01.05.2014 року; №47 від 02.05.2014 року; №98 від 04.05.2014 року; №208 від 08.05.2014 року; №305 від 12.05.2014 року; №258 від 10.05.2014 року; №27 від 30.06.2014 року.

Усі податкові накладні заповнені та оформлені відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №957 від 22.09.2014 року.

Усі розрахунки проводились у безготівковій формі, про що свідчать платіжні доручення №1776 від 26.05.2014 року на суму 450 970,80, №2206 від 29.08.2014 року на суму 752 984,40 грн. та підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 63.1.9 за червень 2014 року.

Відповідно до умов Договору ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" самостійно перевозило Товар, що підтверджується Товарно-транспортними накладними, які додаються до пояснень.

По усім вказаним вище взаємовідносинам після доставки вантажу, зазначеного у ТТН, в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами ТОВ "Вінсан" відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року N 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за N 805/15496).

А саме: з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Відповідно до п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

На підтвердження виконання вищезазначених операцій свідчать підписи уповноважених осіб відповідальних за приймання нафтопродуктів та інформація про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника), що знаходяться в кожній ТТН. ТТН також містить штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача.

Крім того, на кожній ТТН міститься копія чеку з АЗС, який підтверджує оприбуткування товару. На такому чеку міститься точна адреса місцезнаходження АЗС, дата проведення операції, резервуар до якого здійснюється оприбуткування нафтопродуктів, номенклатура та кількість палива.

Також факт оприбуткування нафтопродуктів підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281, 282, 203 за перевіряємий період.

На підтвердження фізичних можливостей ТОВ "Вінсан" для ведення господарської діяльності та продажу отриманих нафтопродуктів через мережу АЗС позивачем до суду надано договір оренди нерухомого майна №1 від 20.08.2013 року. Зазначений договір укладений між ТОВ "Оптіма-ЮГ" (Орендодавець) з однієї сторони та ТОВ "Вінсан" (Орендар) з іншої сторони, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння і платне користування автозаправні станції (АЗС) з обладнанням:

1. За Актом прийому-передачі №5 від 25.09.2013 року до Договору за адресою: Кіровоградська область, село Станіславове, вул..Наумова, 151;

2. За Актом прийому-передачі №6 від 25.09.2013 року до Договору за адресою: Кіровоградська область, м.Гайворон, вул..Гайворонська, 2Б;

3. За Актом прийому-передачі №3 від 18.09.2013 року до Договору за адресою: Кіровоградська область, с.м.т. Добровеличківка, вул..Крупської, 2-Б;

4. За Актом прийому-передачі №2 від 16.09.2013 року до Договору за адресою: Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул.. Кірова,92;

5. За Актом прийому-передачі №1 від 11.09.2013 року до Договору за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, село Коржеве, вул..Кіровоградське шосе,1;

6. За Актом прийому-передачі №4 від 18.09.2013 року до Договору за адресою: м.Кіровоград, вул.. Велика Пермська,72.

Між Сторонами була укладена Додаткова угода №1 від 20.08.2013 року до Договору, в якому визначено розмір орендної плати за орендне користування об'єктами, що орендуються, в сумі 66 000,00 грн. за місяць, в тому числі ПДВ 11 000,00 грн.

Документи бухгалтерського та податкового обліку, податкові накладні, що складені контрагентом позивача, відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р., тобто містять обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис.

З огляду на те, що вчинені позивачем господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту - для підтвердження права на податковий кредит достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних.

Зворотнього податковим органом не доведено.

Єдиною підставою для висновків про нереальність здійснення господарських операцій стало наявність у контролюючого органу податкової інформації по ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, а саме - акт перевірки №1609/26-55-22-08/38544588 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року".

З системного аналізу положень п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, п.п.6. 7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232 "Про порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок", а також "Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", затвердженої наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984 вбачається, що зустрічна звірка не є перевіркою і полягає у співставленні первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання (в даному випадку, позивача) з даними платника податків (відносно якого проводиться перевірка), з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Отже, актом про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Крім того, у відповідності до рішення Верховного суду України від 31 січня 2011 року по справі №21-42а10, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні підтвердження його розміру. Платник податку не повинен відповідати за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню.

Положеннями ч.1 ст.244-2 КАС України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про про скасування податкових повідомлення-рішення № від 22.10.2015 року, № від 22.10.2015 року, оскільки всі нарахування стосуються виключно цих двух податкових повідомлень-рішень, таким чином ці податкові повідомлення-рішення правомірно скасовані.

Щодо порушень п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8, п.п,138.10.5 п.138.10 ст.138, плі. 139.1.9 п.139.1 ст.139 п. 141.1 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-IV (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла до 01.01.2015 року), в результаті чого товариством завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2013 рік, в сумі - 601 905,00 гри., в тому числі: - за 3 квартал 2013 року, на загальну суму - 10 374,00 грн., - за 4 квартал 2013 року, на загальну суму - 591 531,00 грн., то колегія суддів зазначає наступне.

Порушення повязані з встановленням помилок при заповненні декларацій, віднесенням до витрат процентів за кредитним договором, в тому числі в зв`язку з використанням кредитних коштів на займ.

Це порушення стосується взаємовідносин 2013 року, данні порушення встановлені актом перевірки, жодних заперечень в позові щодо цих нарахувань не надано, жодних доказів в обґрунтування правової позиції викладеної в додаткових поясненнях наданих до суду апеляційної інстанції також не надано, факти викладені в акті перевірки не спростовані, таким чином в цій частині у задоволенні позову необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Вінсан" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті № 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року суд зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що коригування задекларованих показників, то таке коригування здійснюється в автоматичному режимі відповідно до запрограмованого алгоритму дій.

Разом з тим, будь-яке втручання у роботу системи, замовником та власником якої є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику - є недопустимим.

Контролюючі органи на місцях, зокрема, Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області є лише користувачами такої електронної системи.

Складання ж акту перевірки та фіксування у його висновках певних порушень допущених платниками податків - це є лише службовою діяльністю працівників Кіровоградської ОДНІ ГУ ДФС у Кіроовградській області з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій між платниками податків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час дійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України способом здійснення такого контролю є. зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України, - інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України встановлено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах, що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 Податкового кодексу України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку та не несе жодних негативних наслідків.

В даному судовому рішенні, зазначено, що внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення перевірки товариства - це є лише службова діяльність працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

За своєю суттю автоматизована система є електронною інформаційно-довідковою базою стосовно платників податків щодо декларування ними податкових зобов'язань та кредиту з податку на додану вартість.

Дана система сприяє службовому користуванню і оперативному співставленню контролюючим органом даних платників податків.

В автоматизовану систему вносяться дані щодо платників податків, проте обробка таких даних здійснюється системою в автомазиваному режимі.

Підставою для здійснення автоматичного коригування може слугувати, зокрема, виявлення системою певних розбіжностей між задекларованими показниками платника податків та його контрагентів.

Необхідно зазначити, що внесення змін до автоматизованої системи є вторинною дією, певним автоматизованим процесом, який тому не може породжувати прав та обов'язків без наявності правової підстави.

Згідно із н, 58.1 ст. 58 та д. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником).

За результатами розгляду проведеної перевірки ТОВ «Вінсан», - на підставі акту перевірки № 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року, Кіровоградською ОДНІ ГУ ДФС у Кіровоградській області було прийнято податкові повідомлення-рішення.

За умови проведення перевірки, складання акту за результатами перевірки та винесення на підставі акту перевірки податкових повідомлень- рішень, зобов'язання вчинити певні дії щодо автоматизованого коригування показників податкової звітності - це позовні вимоги, які заявлені безпідставно, оскільки таке коригування проведено у визначений Податковим кодексом України спосіб, шляхом винесення відповідного податкових повідомлень-рішень та внесення останніх до 1С Податковий блок».

Отже, вищевикладене свідчить про те, що дії Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо внесення матеріалів перевірок (№ 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року) до відповідних електронних баз даних (ІС «Податковий блок) та автоматизоване коригування показників податкової звітності із урахуванням винесених податкових повідомлень-рішень повністю відповідають вимогам пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України.

Щодо порушень п. 9 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами і доповненнями), та п. 2.6 ч. 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, зареєстрованого в Мін'юсті України 13 січня 2005 року № 40/10320 (із змінами та доповненнями), то колегія суддів зазначає наступне.

Актом перевірки № 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року встановлено, що в порушення вимог п. 9 ст. 3 Закону України № 265 не забезпечено щоденне друкування фіскального звітного чеку, а саме фіксальний звітний чек №105 (КОРО №р від 18.10.2013), що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених 28.01.2014 р., роздруковано лише 29.01.2014 о 00:25 год. Загальна сума виторгу складає 14555,00 грн. Робота господарської одиниці у вищевказані дні підтверджується контрольними стрічками. При цьому, в розділі 4 «Облік ремонтів, робіт з технічного обслуговування і перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО» та розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій» вищевказаної КОРО, відсутні записи про вихід з ладу РРО, відключення електроенергії та здійснення його ремонту, а також записи про використання розрахункових книжок в період виходу з ладу РРО.

При цьому колегія суддів зазначає, що позов не містить жодних заперечень щодо встановлених обставин та стосовно застосованих санкцій.

Згідно з підпунктом 2.6 глави 2 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Абзацом третім статті 1 Указу № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року № 199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Таким чином суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами пункту 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР та абзацу третього частини першої статті 1 Указу № 436/95 відповідно.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 13.03.2014 (справа № 21-5а14).

Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції з урахуванням помилкового задоволення позову у повному обсязі, помилково стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінсан" судовий збір у розмірі 1218,00 грн..

З урахуванням матеріалів справи, пояснень представника податкового органу щодо майнового стану (відсутність бюджетного фінансування), з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, положень ст. 88 КАС України, колегія суддів вважає не стягувати судовий збір з відповідача, який подав апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 820/11167/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 22.10.2015 року та № від 22.10.2015 року; зобов'язання Кіровоградської ОДПІ м. Кіровоград ГУ ДФС у Кіровоградській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язання ТОВ "Вінсан" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті № 85/11-23-22-01/38268378 від 12.10.2015 року.

В цій частині прийняти нову постанову, якою у позові відмовити.

Скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 820/11167/15 в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінсан" (юридична адреса: просп. Московський, буд. 85, м. Харків, 61001, ) витрати сплати судового збору у розмірі 1218,00 грн..

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 820/11167/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст постанови виготовлений 22.03.2016 р.