Справа № 344/11754/14-а,2-а/344/615/14
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2016 р.Справа № 876/11183/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення при розгляді апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.08.2014 року звернулася до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та грошової винагороди за сумлінну працю в суму заробітку, з якого обчислювалась пенсія, починаючи з 23.09.2011 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.10.2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано УПФ в м. Івано-Франківську провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1, включивши в суму зарплати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, повернути пенсії ОСОБА_1 заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з 24.07.2014 року та при черговому перерахунку пенсії враховувати суми матеріальної допомоги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального права, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську - залишено без задоволення. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.10.2014 року у справі №344/11754/14-а провадження №2-а/344/615/14 - залишено без змін.

11.02.2016 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в порядку статті 168 КАС України щодо перерахунку пенсії у відсотковому відношенні до зарплати, що діяло на момент призначення пенсії 83 відсотка.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, будучи належними чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи поданої заяви у їх сукупності, колегія суддів вважає, що заява про прийняття додаткового судового рішення не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Із змісту поданої ОСОБА_1 заяви про прийняття додаткового рішення слідує, що під час виконання рішення суду постало питання про те, яке відсоткове відношення застосувати при перерахунку пенсії на виконання рішення суду, - 83 відсотків, які застосовано при призначенні пенсії, чи 70 відсотків відповідно до внесених змін в ст.37 Закону України «Про державну службу».

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську - залишено без задоволення. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.10.2014 року у справі №344/11754/14-а провадження №2-а/344/615/14 - залишено без змін, якою позов задоволено частково. Зобов'язано УПФ в м. Івано-Франківську провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1, включивши в суму зарплати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, повернути пенсії ОСОБА_1 заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з 24.07.2014 року та при черговому перерахунку пенсії враховувати суми матеріальної допомоги.

Постанова в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України в апеляційному порядку не переглядалась.

Відповідно до ч.4 ст.195 КАС України, не можуть розглядатися судом апеляційної інстанції позовні вимоги, які не заявлялися в суді першої інстанції.

Аналіз рішення апеляційного суду та синтез процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені судом на відповідача, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача. За таких обставин заявник просить не визначити спосіб виконання рішення суду, а вирішити додаткову позовну вимогу, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття ухвали, і таким чином фактично змінити рішення апеляційного суду.

Згідно із статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (далі Закон № 3723-XII, яка була чинною на день призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

27.03.2014 року Верховною Радою України ухвалено Закон «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким були внесені зміни, зокрема, і до статті 37 Закону № 3723-XII, і з 1 травня 2014 року пенсії державним службовцям призначаються в розмірі 70 відсотків від суми їхньої заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону № 3723-XII, положення якої не змінювалися.

Колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому, внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до частини 3 статті 22 та частини 1 статті 58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

Згідно з положеннями п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Із урахуванням наведеного, апеляційним судом прийнято рішення, яким чітко та однозначно визначено спосіб виконання рішення суду, що виключає можливість постановлення додаткового рішення з мотивів, наведених у заяві ОСОБА_1.

Виходячи із змісту ст.168 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити, із вищевикладених підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 168, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення при розгляді апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.10.2014 року у справі №344/11754/14а провадження №2-а/344/615/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 23.03.2016 року