Справа № 826/14110/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. в укладенні договорів банківського рахунку з ОСОБА_5 та зобов'язати укласти відповідний договір шляхом відкриття рахунку на ім'я ОСОБА_5 в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та зарахувати на нього кошти в розмірі 165 000 грн.;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату відшкодування коштів, розміщених в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_5 у розмірі 165 000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у зв'язку із оскаржуваною бездіяльністю Уповноваженої особи ФГВФО наразі ОСОБА_5 має статус кредитора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», що унеможливлює отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 18 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» «Тринадцяти місячний» №749569/2014 (далі - Договір). Предметом вказаного Договору є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Англійський «Постійний» в національній валюті України на строк 13 місяців з дня укладення договору з щомісячною виплатою процентів.

12 Грудня 2014 року позивачем було укладено з ОСОБА_5 Договір дарування частини депозитного вкладу, згідно якого подаровано ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 165 000 грн., які знаходяться на вкладному рахунку НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на підставі договору банківського вкладу від 18.02.2014 №749569/2014.

19 Грудня 2014 року позивач повідомив Банк про часткову заміну кредитора через укладення вказаного вище договору.

Однак, Листом від 31.01.2015 №15-402 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна М.А. повідомила, що особа, якій було подаровано грошові кошти за Договором банківського вкладу, не може набути статус вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимога щодо зобов'язання Уповноваженої особи укласти договір банківського рахунку суперечить вільному волевиявленню одного з суб'єктів договірних правовідносин, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI), та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі - Положення №14).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI закріплено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Порядок формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та процедура такого відшкодування визначена Законом №4452-VI та Положенням №14.

Разом з тим, право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають виключно вкладники банку, тобто фізичні особи, які вступили у правовідносини із банком у визначений законом спосіб або на підставі договору банківського вкладу (депозиту), або є власниками депозитних іменних сертифікатів.

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду 20 листопада 2014 року прийнято рішення №123 про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20 березня 2015 №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Отже, Фонд гарантує відшкодування коштів за вкладами, в розмірі, що визначається станом на день прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Таким чином, ОСОБА_5 не може набути статусу вкладника, що має право на отримання відшкодування за вкладом, оскільки договір дарування між нею та позивачем було укладено 12.12.2015, тобто після відкликання банківської ліцензії та запровадження процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

В свою чергу, ОСОБА_3 набув статус вкладника, що має право на отримання відшкодування від Фонду за договором банківського строкового вкладу № 749569/2014 від 18.02.2014, та отримав гарантовану суму у розмірі 200 000 грн. (з них 16.02.2015 - 6690 грн. 83 коп. під час дії тимчасової адміністрації та 02.04.2015 - 193309 грн. 17 коп. під час ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк»).

Крім того, слід зазначити, що ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначають, зокрема, поняття договору і свободу договору, та формулюють загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України) та в інших випадках, визначених у ст. ст. 642 - 643 Цивільного кодексу України.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, Цивільного кодексу України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Враховуючи зазначені положення Цивільного кодексу України, вимога про зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. укласти договір банківського рахунку суперечить вільному волевиявленню одного з суб'єктів договірних правовідносин.

До того ж, серед способів захисту, передбачених ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, не зазначено такого способу захисту, як зобов'язання особи до укладення відповідних договорів. З огляду на означене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача укласти договір задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату відшкодування коштів, розміщених в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_5 у розмірі 165 000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону №4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Оскільки, в даному випадку, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна М.А. не передавала Фонду реєстр вкладників із зазначенням в ньому ОСОБА_5, відповідно, обов'язок здійснювати виплату гарантованої суми відшкодування ОСОБА_5 у Фонду відсутній.

Також, на переконання суддів апеляційної інстанції, із заявою про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав повинна звернутись саме особа, права якої порушені, тобто ОСОБА_5

Враховуючи вищенаведене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, відсутність правових підстав до задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С