Справа № 2-а-1889/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1889/11
ПОСТАНОВА

іменем України

06.04.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй, як інваліду 2-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, за шкоду заподіяну здоровю повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Вона зверталась до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації із заявою здійснити виплату відповідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 8 лютого 2011 року № 436 їй було відмовлено у виплаті вказаної допомоги, та зазначено, що згідно з Постановою КМУ від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007 та 2009 роки їй було виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі 120 грн., а за 2008, 2011 роки буде виплачено також по 120 грн.

Вважає, що бездіяльність ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації, зокрема не здійснення виплати їй щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просила визнати бездіяльність ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо невчинення виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до абзацу третього частини четвертої чтатті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною; зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009, 2010 роки в розмірі пяти мінімальних заробітних плат відповідно до абзацу третього частини четвертої чтатті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням здійснених виплат.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік» встановлено, що питання складення нормативного документа щодо порядку та розміру виплати сум на оздоровлення покладається на Кабінет Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами та у відповідності бюджетним паспортам даної програми. Тому, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації проводило виплати щорічної одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Ухвалою судді від 21 березня 2011 року в частині позовних вимог про зобовязання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги на оздоровлення за період з 1 січня 2007 року по 21 вересня 2010 року залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 414270 від 24.11.2004 р. Інвалід 2-ї групи відповідно до витягу із акту огляду МСЕК від 1 листопада 2007 року.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІ групи виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітні плати.

З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 відповідач не правомірно виплачував компенсацію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 48 зазначеного Закону за вказаний період.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору щодо визначення розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягатиме саме положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, а не положення Закону України «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо виплати позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірними, та суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами та враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на момент здійснення виплати, здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги на оздоровлення за період з 21 березня 2010 року по 6 квітня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Згідно вимог ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому суд застосовує позовну давність в межах закону.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 21.03.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення позивача в період з 21 вересня 2010 року по 6 квітня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 9, 11, 99, 159, 161-163 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити у перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за період з 21 вересня 2010 року по 6 квітня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук