Справа № 826/3545/14-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

23 березня 2016 року м. Київ К/800/51960/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Лентович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ Торговий Дім «Укрлегсировина» до Сумської митниці Міндоходів про визнання дій протиправними, скасування рішення щодо коригування митної вартості товарів, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Сумської митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ТОВ Торговий Дім «Укрлегсировина» звернулось до суду з позовом, у якому просило:

визнати протиправними дії Сумської митниці Міндоходів щодо коригування митної вартості товару згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 18.11.2013 № 805170000/2013/000195/2;

скасувати рішення Сумської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.11.2013 № 805170000/2013/000195/2;

зобов'язати Сумську митницю Міндоходів, здійснити коригування митної вартості товарів, імпортованих ТОВ ТД «Укрлегсировина», за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Сумської митниці Міндоходів щодо коригування митної вартості товару згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 18.11.2013 № 805170000/2013/000195/2. Скасовано рішення Сумської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.11.2013 № 805170000/2013/000195/2.

У касаційній скарзі Сумська митниці Міндоходів, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що на виконання умов контракту № ULS/SPS/1, укладеного 28.12.2012 між ТОВ Торговий Дім «Укрлегсировина» (покупець) та компанією Super Protektive Shoes (Pvt.) LTD (продавець) щодо придбання товару, за умовами якого ціни є договірними та встановлюються в специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, позивачем до Сумської митниці Міндоходів для митного оформлення взуття у кількості 588 пар на суму 5698,42 дол. США, що курсом НБУ становило 45547 грн.47 коп., подано декларацію митної вартості № 805170000/2013/003079 від 18.11.2013, у якій товар був задекларований у митний режим «імпорт» по ціні, визначеній в комерційному інвойсі 5698,42 дол. США. В підтвердження заявленої вартості товару надано наступні документи: карту обліку особи, яка здійснює операції з товарами 100/2012/0005158 від 22.02.2013; міжнародну автомобільну накладну (СМR) 293/2 від 11.11.2013; коносамент (Віll of ) DАІСLКР133313А від 06.10.2013; рахунок-фактуру про надання транспортно - експедеційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги СФ-0000462 від 13.11.2013; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, платіжне доручення № ЕХР/1746& 1747/2013 від 09.10.2013; виписку з бухгалтерської документації б/н від 25.09.2013; каталог виробника товару від 25.09.2013; прейскурант (прайс - лист виробника) товару б-н від 01.06.2013; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Укрпромзовнішекспетриза № 4860 від 25.10.2013; розрахунок ціни (калькуляція) б-н від 25.09.2013; рахунок - фактура (інвойс) S-78 від 25.09.2013; пакувальний лист б-н від 25.09.2013; доповнення до зовнішньоекономічного договору, генеральну специфікацію до додаткової Угоди 3 від 04.07.2013; доповнення до зовнішньоекономічного договору, додаткову угоду 3 від 04.07.2013; доповнення до зовнішньоекономічного договору, спец.4 від 18.09.2013; зовнішньоекономічний договір № ULS/SPS від 28.12.2012; договір на декларування № 12/1 від 09.03.2013; внутрішній договір складського зберігання, договір відповідального зберігання від 01.09.2013; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи 05.03.02-03/25645 від 10.04.2013; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належить резиденту України ДПІ Голосіївського р-ну від 13.11.2013; сертифікат відповідності № UА.001.L00107-13 від 01.06.2013; декларацію про відповідність (виробник, або уповноважена ним особа чи постачальник у встановлених техн. регламентами випадках) UА.001.D.10142-13 від 01.06.2013; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно - ерідеміологічного контролю товару (для товарів, що не підлягають екологічному контролю) 2730 від 12.11.2013; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів, що не підлягають екологічному контролю) 2730 від 12.11.2013; відомості про тару та упаковку 915 від 26/07/2001; сертифікат про походження товару загальної форми МСС/131028372 від 28.10.2013; сертифікат ISO 12/04/2012; - сертифікат ISO 24/04/2012; акт зважування контейнеру б-н від 11.11.2013 року; екологічну деклараціяю № 34960 від 31.10.2013; лист відправника про оплату фрахту б-н від 30/10/2013; лист відправника про страхування б-н від 30.10.2013 року; лист відправника б-н від 13.11.2013 року; лист відправника про виробничі потужності б-н від 25.09.2013; лист відправника про страхування № 87 від 13.11.2013; наряд на відвантаження контейнеру № 293 від 31.10.2013; лист про страхування № 82 від 04.10.2013; сертифікат якості виробника б-н від 25.09.2013; копію митної декларації країни відправлення С 18415 від 29.09.2013.

За результатами перевірки вказаних документів митним органом відмовлено у митному оформленні товарів згідно картки відмови № 805170000/2013/00075, у зв'язку з неподанням повного пакету документів для підтвердження митної вартості.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем додатково надані наступні документи: контракт та специфікації, свифт про сплату продавцю за специфікацією № 3 від 04.07.2003 року; калькуляція виробника, витяг з бухгалтерського обліку виробника щодо калькуляції, лист виробника про відсутність страхування по перевозці, лист отримувача, щодо умов СFR, лист продавця про сплату фрахту, рахунок на оплату фрахту Продавцем, експортна декларація Продавця, рахунок на оплату послуг (Одержувача) ТОВ «Таланпром», каталог виробника, прайс лист виробника, висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза», інвойс 5-78, лист відправника, що підтверджує оплату фрахту.

Між тим, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару від 18.11.2013 № 805170000/2013/000195/2 з використанням методу 2а, відповідно до якого вартість товару склала 16287.60 дол. США та складено картку відмови в прийнятті митної декларації від 18.11.2013 № 80517000/2013/00075. Митним органом вказано, що основний метод не застосовувався з тих підстав, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально; декларантом не надано запитані додаткові документи: бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити (відвантажувальний інвойс), необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспорті (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 МК.

За змістом частин 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до частини 1 статті 59 МК у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 3, 5 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як зазначалось, митним органом основний метод не застосовувався з тих підстав, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально. Однак, митним органом не зазначено, в чому саме полягла необ'єктивність таких даних.

Також митним органом вказано, що декларантом не надано запитані додаткові документи (специфікація до контракту, виписка з бухгалтерської документації, специфікації, прейскуранти виробника товару, калькуляцію, інформацію біржових організацій про вартість товару). Проте вказана обставина протирічить відомостям, викладеним у графі 44 митної декларації вказані, де міститься перелік вказаних документів.

Митний орган зазначав, що декларантом не надано до митного оформлення належний документ про походження товару. Між тим, з сертифікату походження, наданого позивачем до митного органу під час митного оформлення вбачається, що імпортований товар вироблений у Бангладеш.

Судами зазначено про ненадання митним органом доказів на підтвердження, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а тому витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішень цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням описаного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Сумської митниці Міндоходів щодо коригування митної вартості товару та скасування рішення Сумської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.11.2013 № 805170000/2013/000195/2.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України також погоджується з висновком судів попередніх інстанцій і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Сумської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: