Справа № 202/214/16-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/214/16-а
Провадження №2-а/202/25/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Волошина Є.В.

за участю секретаря - Величко А.А.

представника позивача - Просяник Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, третя особа Філія Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріалього районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, третя особа Філія ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту, про визнання дій щодо відмови у призначені пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку незаконними та про зобов`язання призначити пенсію. В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії та має право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку. 03 липня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових підставах, проте отримав відмову в цьому з посиланням на те, що позивачем не надано первинні документи, підтверджуючі факт участі в ліквідації наслідків ЧАЕС. Вважаючи відмову неправомірною, просив зобов`язати УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська призначити пенсію за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років, починаючи з 03 липня 2015 року на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених в адміністративному позові.

Представник УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Через канцелярію суду надав заперечення проти позову в яких у задоволені позову просив відмовити вказуючи на те, що позивачем не надано первинні документи, підтверджуючі факт участі в ліквідації наслідків ЧАЕС.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином через канцелярію суду надали суду свої заперечення про закриття провадження в частині вимог до Філії, з посиланням на те, що вона не може бути відповідачем по справі, оскільки положенням про філію їй не надано статусу юридичної особи та вона здійснює свою діяльність від імені та в інтересах компанії АСК «Укррічфлот». В письмових поясненнях визнали вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем до УПФУ в Індустріальному районі м.Дніпропетровська було надано всі необхідні документи для призначення пенсії.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ознайомившись із запереченнями в.о. директора філії Дніпропетровський річковий порт АСК «Укррічфлот» про закриття провадження в частині вимог до філії, то в задоволені цього клопотання слід відмовити, оскільки дана юридична особа виступає у якості третьої особи та позовні вимоги до неї не заявлено позивачем, а також відсутні підстави для закриття провадження, передбачені ст. 157 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Згідно ст. 24 Конституції України зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986р. незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.19986 по 31.12.1986 не менше 5 календарних днів - із зменшенням віку на 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС, що підтверджується відповідним свідоцтвом Серія НОМЕР_1 (а.с. № 28).

03 липня 2015 року позивач звернувся до УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням від 02 жовтня 2015 року позивачу було відмовлено у призначені пенсії з посиланням на те, що за наданими позивачем документами не можливо визначити період перебування на роботах по ліквідації наслідків на ЧАЄС саме в зоні відчуження.

Як вбачається з п. 5 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком, додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Враховуючи, що законом передбачена альтернатива в надані доказів участі в ліквідації наслідків ЧАЕС, то неподання до органу пенсійного фонду саме довідки за формою № 122 не є безумовною підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням віку.

Пунктом 5 Постанови КМУ від 20.01.1997р. № 51затверджено «Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01 липня 1986р. до 31 грудня 1986р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987р. - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986р., віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» і «Постраждалий від Чорнобильської катастрофи» (категорії 1, 2, З серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.1997р. N 135.

Порядком також передбачено видачу посвідчень серій Б-Д, з чого вбачається, що законодавцем проведено розмежування за ознаками, участі в ліквідації наслідків аварії, проживання на території забруднення та інш.

Відповідно до п. 10 Порядку, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в тому числі на підставі посвідчення про відрядження в зону відчуження.

Як вбачається з посвідчення позивача, його серія є серія А, що відносить його до осіб зазначених в п. 5 Постанови КМУ № 51, а з огляду на те, що позивач все ж таки отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986р., то відповідно ним було надано один з документів, передбачений п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Факт участі позивача в ліквідації аварії на ЧАЕС у вересні, листопаді 1986 року у кількості 12 днів 5 годин підтверджується наступними доказами:

- довідкою № 04-7/31 від 10 квітня 2015 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 працював з 10 березня 1986 року по 16 серпня 1989 року на теплоході «Феодосія» на посаді моториста-рулевого( а.с. № 8);

- довідкою №73/947 від 12 жовтня 1997 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , на посаді моториста-рулевого теплохода «Феодосія», приймав участь в роботах по ліквідації наслідків ЧАЄС в складі екіпажу теплоходу, який здійснював доставку вантажу в 30 км. зону Чорнобильської АЕС. В 1986 році відпрацював 12 днів 5 годин ( а.с. № 9);

- довідкою від 12 жовтня 1992 року № 33/988, яка свідчить про отримання у вересні, листопаді 1986р. зарплати в двократному розмірі за перебування в Чорнобильській зоні ( а.с. № 10);

- випискою з наказу від 10 березня 1986 року №48/л/б Дніпропетровської ремонтної експлуатаційної бази флоту про призначення ОСОБА_1 мотористом-рулевим на теплоході «Феодосія»;

- переліком теплоходів Дніпропетровської ремонтно-експлуатаційної бази флоту, які перебували у 1986, 1987 роках в 30-ти км. зоні на ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС (а.с.17);

- листом, адресованим облгосадміністрації, який підтверджує у вересні, листопаді 1986 року теплохід «Феодосія» приймав участь в ліквідації аварії від ДРЕБ флоту (а.с.№18).

- рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09червня 2015 року про встановлення факту належності розрахункових відомостей на заробітну плату ОСОБА_1 .

Таким чином, з наданих суду позивачем документів вбачається, що він дійсно у вересні, листопаді 1986 року перебував 12 днів 5 годин в Чорнобильській зоні, а саме в порту Чорнобиль, Плютовище (напрямок маршруту річки Припять до порту Чорнобиль), отримував заробітну плату у подвійному розмірі, що пов`язане саме з перебуванням в зоні Чорнобильської АЕС, вказано які саме роботи проводились ( доставка вантажів), а тому суд приходить до висновку про неправомірність відмови УПФУ в Індустріальному районі м.Дніпропетровська у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вважає за можливе зобов`язати УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу, станом на дату звернення до відповідача, виповнилося 51 рік. Таким чином, суд приходить до висновку, що пенсія позивачу має бути призначена з 03 липня 2015 року, тобто з моменту звернення позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 46 Конституції України, ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 6 11, 71, 94, 99 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, третя особа Філія Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» Дніпропетровська ремонтно-експлуатаційна база флоту про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - неправомірними.

Визнати право ОСОБА_1 на пільгову пенсію та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років, починаючи з 03 липня 2015 року на підставі ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Повний текст постанови виготовлено до 26 березня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Волошин Є.В.