Справа № 826/18487/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Киш С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2016 року адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

У поданій до суду позовній заяві управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва (надалі за текстом - «Управління») просило стягнути з державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» (надалі за текстом - «УКРДГІ») на свою користь борг у сумі 239 803 грн. 61 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» за період роботи на УКРДГРІ були призначені пенсії науковим працівникам, проте відповідно до вимог Закону України «Про науково-технічну діяльність» різницю між сумою пенсії, призначеної за цим законом, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, відповідач не відшкодував, у зв'язку з чим за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2013 р. утворилась заборгованість в розмірі 239 803 грн. 61 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що УКРДГРІ - це державне підприємство, єдиним засновником якого є Державна служба геології та надр України.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основним видом діяльності відповідача є дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.

До 13 січня 2016 р. правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку науково-технічної сфери визначались Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 р. № 1977-XII (надалі за текстом - «Закон № 1977-XII»).

Відповідно до частини 1 статті 24 цього Закону держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Згідно частини 3 названої статті Закону № 1977-XII пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Частиною 5 статті 24 Закону № 1977-XII установлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за основним місцем роботи за весь період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі якщо період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менш як 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 9 статті 24 Закону № 1977-XII різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Згідно пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. № 372 (надалі за текстом - «Порядок») за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Наведене дає підстави для висновку, що обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, виникає у підприємства у разі направлення йому органами Пенсійного фонду відповідного розрахунку.

Водночас, у цій справі жодних доказів, формування та направлення такого розрахунку на адресу УКРДГРІ позивачем не надано.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 22 березня 2016 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.