Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2016 р. м. Київ К/9991/40469/12

К/9991/40472/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

при секретарі: Борілло Ю.В.,

за участю:

Зайцева О.В., - представника Державної фіскальної служби України;

Загинайченко І.М., - представника Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державної податкової адміністрації (далі - ДПА) України, ДПА в місті Києві, Державної податкової служби (далі - ДПС) України, третя особа - Голова комісії з проведення реорганізації ДПА України, Голова ДПС України, про визнання наказу незаконним та зобов'язання вчинити дії, за касаційними скаргами представників ДПС у місті Києві та ДПС України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року, -

встановив:

21 квітня 2011 року та 26 серпня 2011 року ОСОБА_5 звернувся в суд з адміністративними позовами, після збільшення розміру яких 23 вересня 2011 року, просив: визнати протиправними дії ДПА України при виданні наказу від 25 березня 2011 року № 431-о «Про звільнення з посади ОСОБА_5»; зобов'язати Голову ДПС України видати наказ про скасування наказу від 25 березня 2011 року № 431-о; поновити його на посаді начальника головного відділу податкової міліції (далі - ГВПМ) - першого заступника начальника Державної податкової інспекції (далі - ДПІ) у Дарницькому районі міста Києва; зобов'язати ДПА в місті Києві здійснити перерахунок та виплату йому коштів за час відсторонення від посади.

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва 18 травня 2011 року постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі № 2а-5878/11/2670 за позовом ОСОБА_5 до ДПА України, третя особа - Голова комісії з проведення реорганізації ДПА України, Голова ДПС України ОСОБА_6, про визнання незаконним наказу від 25 березня 2011 року № 431-о, зобов'язання вчинити дії та поновлення на посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2011 року залучено до участі в справі ДПА у місті Києві в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2011 року справу № 2а-12238/11/2670 за позовом ОСОБА_5 до ДПА України, ДПА в місті Києві, ДПС України, третя особа - Голова комісії з проведення реорганізації ДПА України, Голова ДПС України, про скасування наказу та визнання дій протиправними, на підставі статті 116 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, об'єднано для спільного розгляду і вирішення з адміністративною справою № 2а-5878/11/2670.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 звільнено з посади та виведено у розпорядження ДПА у місті Києві відповідно до вимог Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114), яким не встановлено обмеження щодо зарахування осіб начальницького складу у розпорядження при здійсненні організаційно-штатних заходів під час перебування на лікарняному, у зв'язку з чим оскаржуваний наказ видано уповноваженою особою, у межах наданої компетенції, на підставі закону.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року. Постановлено нове рішення, яким вимоги позивача ОСОБА_5 задоволено. Визнано протиправними дії ДПА України при виданні наказу від 25 березня 2011 року № 431-о про звільнення підполковника податкової міліції ОСОБА_5 з посади начальника ГВПМ - першого заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі міста Києва та зарахування у розпорядження ДПА у місті Києві. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Комісії з проведення реорганізації ДПА України від 25 березня 2011 року № 431-о «Про звільнення з посади ОСОБА_5». Поновлено позивача на посаді начальника ГВПМ - першого заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі міста Києва з 26 березня 2011 року. Зобов'язано ДПА у місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_5 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 26 березня 2011 року по день поновлення на роботі. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на вказаній посаді та в частині стягнення середньої заробітної плати в межах суми за один місяць.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд застосував до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України.

У касаційних скаргах представники ДПС у місті Києві (правонаступником якого є Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві) та ДПС України (правонаступником якого є Державна фіскальна служба України), кожен окремо, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року.

Позивач 11 липня 2012 року надав заперечення, які доповнив 18 липня 2013 року, на касаційні скарги, просить такі залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, вислухавши пояснення представників відповідачів, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами норм права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судами попередніх інстанцій, що 26 березня 2010 року наказом ДПА в місті Києві № 349-о позивача ОСОБА_5 призначено на посаду начальника ГВПМ - першого заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі міста Києва.

21 січня 2011 року позивач ОСОБА_5 подав Голові ДПА України ОСОБА_6 рапорт про згоду на виведення його в розпорядження ДПА в місті Києві, в зв'язку із організаційно-штатними змінами.

Позивач ОСОБА_5 заявляє, однак не надає належних доказів на підтвердження того, що 28 січня 2011 року він направляв Голові ДПА України ОСОБА_6 рапорт про відкликання наданого ним на вимогу першого заступника Голови - начальника управління ПМ ДПА у місті Києві рапорту від 21 січня 2011 року.

З листка непрацездатності серії АБШ № 128998, виданого Центральною районною поліклінікою Дарницького району міста Києва, вбачається, що позивач ОСОБА_5 у період із 18 березня 2011 року по 2 квітня 2011 року перебував на лікуванні.

Наказом Голови Комісії з проведення реорганізації ДПА України, Голови ДПС України від 25 березня 2011 року № 431-о підполковника податкової міліції ОСОБА_5 (НОМЕР_1) звільнено з посади начальника ГВПМ - першого заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі міста Києва та зараховано у розпорядження ДПА у місті Києві згідно з поданим рапортом.

Спірні правовідносини регулюються Положенням № 114. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 1996 року № 1486 дію Положення № 114 поширено на працівників податкової міліції.

За приписами пункту 68 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Постановою від 10 грудня 2010 року № 1128 «Деякі заходи щодо забезпечення виконання Указу Президента України від 9 грудня 2010 року № 1085» Кабінет Міністрів України постановив скоротити чисельність державних службовців, які працюють у центральних органах виконавчої влади і підпорядкованих їм територіальних органах, не менш ніж на 30 відсотків.

На виконання цього, постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2011 року № 981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено ДПІ в Дарницькому районі міста Києва, реорганізувавши ДПІ у Дарницькому районі міста Києва.

Таким чином, на момент прийняття апеляційним судом постанови від 31 травня 2012 року ДПІ у Дарницькому районі міста Києва не існувала, оскільки була припинена, і, відповідно, не існувала й посада начальника ГВПМ - першого заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі міста Києва.

Тобто, в даному випадку апеляційний суд, приймаючи рішення про поновлення позивача ОСОБА_5 на посаді начальника ГВПМ - першого заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі міста Києва, не врахував дійсні обставини справи.

Відповідно до пункту 12 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством.

Отже, працівники податкової міліції отримують не заробітну плату, а грошове утримання як компенсацію за виконану роботу. Таким чином, відсутні правові підстави для застосування постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

При таких обставинах, позивач ОСОБА_5 звільнений не зі служби, а із займаної посади в розпорядження ДПА у місті Києві. Відповідно до пункту 2 наказу ДПА України від 26 серпня 2009 року № 459 «Про затвердження Інструкції про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у розпорядженні органів ДПС» зарахування осіб начальницького складу податкової міліції у розпорядження - особливий порядок тимчасового проходження служби осіб начальницького складу податкової міліції у підпорядкуванні начальника відповідного підрозділу.

Враховуючи, що перебування в розпорядженні є особливим видом проходження служби на позивача з 25 березня 2011 року продовжували поширювати свою дію приписи Положення № 114.

У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік (пункт 24 Положення № 114).

Відповідно до пункту 11 наказу ДПА України від 7 лютого 2001 року № 43 «Про затвердження положення про виплату грошового утримання особам начальницького складу податкової міліції під час перебування в розпорядженні ДПА України, відстороненим від виконання службових обов'язків, особам, підданим арешту, та за час перебування під арештом, а також стосовно видачі грошових атестатів при звільненні та переміщенні по службі» особам начальницького складу податкової міліції, звільненим з податкової міліції, грошове утримання за час вимушеного прогулу від дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені.

Таким чином, зобов'язання апеляційним судом ДПА у місті Києві здійснити нарахування і виплату ОСОБА_5 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 26 березня 2011 року по день поновлення на роботі не відповідає дійсним обставинам справи та належному способу захисту права, оскільки мало місце відсторонення позивача від займаної посади і в цей період він отримував грошове утримання.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на виконання зазначених нормативних актів Кабінету Міністрів України ДПА України правомірно прийняла наказ № 431-о від 25 березня 2011 року згідно поданого позивачем рапорту і такий узгоджується з вимогами пункту 2 наказу ДПА України від 26 серпня 2009 року № 459 «Про затвердження Інструкції про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у розпорядженні органів Державної податкової служби».

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції були неправильно застосовані норми права, що призвело до невірного вирішення справи, у зв`язку з чим його рішення підлягає скасуванню.

За правилами статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року помилково.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційні скарги представників Державної податкової служби у місті Києві та Державної податкової служби України - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в місті Києві, Державної податкової служби України, третя особа - Голова комісії з проведення реорганізації Державної податкової адміністрації України, Голова Державної податкової служби України, про визнання наказу незаконним та зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та в порядку, визначеному статями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.