Справа № 816/321/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 березня 2016 рокум. ПолтаваСправа № 816/321/16

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С., розглянувши матеріали адміністративного позову

позивача ОСОБА_1
до відповідачів 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_2 3. Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_2 щодо невключення суми нарахованих відсотків у розмірі 17853,92 грн до гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підлягала виплаті ОСОБА_1;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_2 включити суму нарахованих відсотків у розмірі 17853,92 грн до гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підлягає виплаті ОСОБА_1;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити суму нарахованих відсотків у розмірі 17853,92 грн до гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підлягає виплаті ОСОБА_1, як вкладнику неплатоспроможного банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Положенням статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 551,20 грн.

При цьому, згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Також відповідно до Аналізу Вищого адміністративного суду України про застосування адміністративними судами окремих положень Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" зазначено наступне: перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визнаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших засобів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду з даним адміністративним позовом позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1102,40 грн за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Позивачем до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору.

У позовній заяві позивач зазначає, що звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Розглянувши зазначене обґрунтування позивача щодо звільнення останнього від сплати судового збору за цим позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Статтею 21 Закону України "Про захист прав споживачів" зазначено, що крім випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Позивач вважає, що даний спір пов'язаний із захистом його прав як споживача банківських послуг, тому з цим пов'язує звільнення від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Проте така позиція позивача не відповідає законодавству, оскільки у даному випадку спір не має на меті захист його прав як споживача послуг у відносинах з Банком у розумінні статті 21 Закону України "Про захист прав споживачів", адже позивач у судовому порядку має на меті захистити своє право на включення суми нарахованих відсотків до гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", що регулюється Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", тому позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах, встановлених Законом України "Про судовий збір".

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З урахуванням викладеного, позовна заява (адміністративний позов) підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків до 13 квітня 2016 року шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору у розмірі 1102,40 грн.

Роз'яснити, що у разі ненадання у зазначений строк указаних документів позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.С. Канигіна