Справа № 827/1680/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Київ К/800/59504/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівГоляшкіна О.В.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Медік" (далі - ОК "ГБК "Медік") до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі на постанову Окружного адміністративного суду м. Севастополь від 12 серпня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОК "ГБК "Медік" в Окружному адміністративному суді

м. Севастополя пред'явив позов до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Просив визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі від 14 червня 2013 року № 3149428 та зобов'язати здійснити державну реєстрацію права власності.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 12 серпня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі від 14 червня 2013 року

№ 3149428 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з видачею Свідоцтва про право власності ОК "ГБК "Медік" на об'єкт нерухомого майна: гаражний комплекс, що знаходиться по вул. Генерала Лебедя, 46 в м. Севастополі, що складається з адміністративної будівлі літ. "А" загальною площею 66,6 кв. м., зі сходами, гаражні бокси літ. Б, В, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р, Г, огородження № 1, 2, 4, 6, інші споруди № 3,7-12,1.

Зобов'язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у

м. Севастополі здійснити державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва про право власності ОК "ГБК "Медік" нерухоме майно: гаражний комплекс, що знаходиться по вул. Генерала Лебедя, 46 в м. Севастополі, що складається з:

адміністративної будівлі літ. "А" загальною площею 66,6 кв. м., зі сходами;

гаражні бокси літ. "Б" з підвалом;

гаражні бокси літ. "В" з підвалом;

гаражні бокси літ. "Е" з підвалом;

гаражні бокси літ. "Ж" з підвалом;

гараж літ. "З" з підвалом;

гараж літ. "И" з підвалом;

гараж літ. "К" з підвалом;

гараж літ. "Л" з підвалом;

гаражні бокси літ. "М' з підвалом;

гаражні бокси літ. "Н" з підвалом;

гаражні бокси літ. "О";

гараж літ. "П" з постом охорони, сходами, балконом та козирком;

гаражні бокси літ. "Р" з підвалом;

гаражні бокси літ. "Г";

огородження №№ 1, 2, 4, 6, інші споруди № 3, з № 7 по № 12.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Севастополі подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, рішенням відповідача від 14 червня 2013 року № 3149428 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, на нежитлове приміщення, що розташований по вул. Лебедя Генерала, 46 в м. Севастополі, за суб'єктом:

ОК "ГБК "Медік", податковий номер 25726761.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 15 Закону України від 01 липня 2004 року

№ 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI, зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 1952) встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтяею 19 Закону № 1952 передбачені підстави, які зумовлюють державну реєстрацію прав, а саме:

- договори, укладені у порядку, встановленому законом;

- свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

- свідоцтва про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

- державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

- рішення судів, що набрали законної сили;

- інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

З 01 січня 2013 року Державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі прав, який відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1952 містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, та залишаючи без зміни рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції, виходили з необґрунтованості рішення відповідача щодо відмови позивачу у реєстрації права власності.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та достовірно встановлено судами, рішенням Севастопольської міської Ради народних депутатів від 17 листопада 1992 року "Про надання підприємствам і організаціям міста земельних ділянку в постійне користування" надано ГСК "Медик" земельну ділянку для будівництва гаражів площею 1,6 га в постійне користування із земель міста за адресою: схил балки Сарадінакі.

Згодом "Гаражно-будівельний кооператив "Медік" перереєстровано в ОК "ГБК "Медік" відповідно до Статуту кооперативу, який є його правонаступником.

Згідно з статтею 22 Земельного кодексу УРСР 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями в натурі (на місцевості) і одержання документа про це.

ОК "ГБК "Медік" за власний рахунок у 1992 році збудований гаражний комплекс.

Відповідно до технічного паспорту КП "БТІ та ДРОНМ" Севастопольської міської ради закінчені будівництвом об'єкт нерухомості - гаражний комплекс, що знаходиться по вул. Генерала Лебедя, 46 в м. Севастополі і складається з: адміністративна будівля літ. "А", загальною площею 66,6 кв.м., з драбиною, гаражні бокси літ. Б, В, Г, Д, Е, Ж, 3, І, К, Л, М, Н, О, П, Р, огорожі № 1, 2, 4, 6, інші споруди № 3,7-12,1.

Станом на дату закінчення будівництва, приймання державними комісіями об'єктів нерухомого майна, не включених до державного замовлення, законодавством передбачено не було.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською адміністраціями за погодженням з Держбудом.

17 червня 1997 року розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрацією № 1016-р затверджено Положення про порядок приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, які не включені до державного замовлення по м. Севастополю.

Таким чином, до 17 червня 1997 року законодавство України не передбачало процедури введення в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення для оформлення права власності, а отже, зазначені об'єкти позивача не є самовільно збудованими, оскільки в силу частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли пом'якшують або скасовують відповідальність.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що у відповідача були відсутні будь-які підстави для відмови у реєстрації права власності за ОК "ГБК "Медік".

Зазначені обставини та норми матеріального права враховано судами попередніх інстанцій під час вирішення даного спору.

Судові рішення є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Окружного адміністративного суду м. Севастополь від 12 серпня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року в адміністративній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Медік" до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Голяшкін О.В.

Швед Е.Ю.