Справа № 196/132/16-а
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/132/16-а
№ провадження 2-а/196/10/2016
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року смт.Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ГУДИМ О.М., розглянувши у порядку скороченого провадження в смт.Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом адвоката Куценка Валерія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення не нарахованої та не сплаченої суми одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Куценко В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом в порядку адміністративного судочинства до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення не нарахованої та не сплаченої суми одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи внаслідок поранення при виконанні інтернаціонального обов`язку в Республіці Афганістан, що підтверджується посвідченням інваліда та учасника бойових дій. Інвалідність ОСОБА_1 внаслідок участі в бойових діях встановлено актом МСЕК від 18.04.2012 року.

Проте, одноразова грошова допомога ОСОБА_1 як військовослужбовцю, якому була встановлена інвалідність, що настала внаслідок поранення відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" нарахована не була. Про існування права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 стало відомо в серпні 2015 року. Після чого ОСОБА_1 звернувся із заявою до військового комісара військового комісаріату Дніпропетровської області з проханням нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в зв`язку із встановленням інвалідності від поранення. В листопаді 2015 року в Царичанському районному військовому комісаріаті ОСОБА_1 надали відповідь Міністерства оборони України, де ОСОБА_1 в отриманні одноразової грошової допомоги внаслідок поранення відмовлено.

Вважає, що діями та бездіяльністю посадових осіб Міністерства оборони України порушені права ОСОБА_1 та посилаючись на вимоги ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 46, 48, 68, 92, 95 Конституції України, ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", прохає суд:

1. Визнати дії відповідача щодо відмови у нарахуванні одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби неправомірними.

2. Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та сплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Каьбінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Представник відповідача на обґрунтування невизнання адміністративного позову у письмових запереченнях посилається на те, що ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності 18 квітня 2012 року, а тому дія Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 та нова редакції статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка набарала чинності 01 січня 2014 року, не поширюється. Отже правові підстави для нарахування ОСОБА_1 одоноразової грошової допомоги відповідно до вищевказаних нормативно- правових актів відсутні.

Також, відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 "Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності, звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюються згідно з Порядком, завтердженим цією постановою.

Частиною 1 пункту 2 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності, звільнених з військової служби (зборів) осіб під час виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаним чи резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, проходять службу у військовому резерві, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час виконання обов`язків військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках 20-місячного грошового забезпечення.

Отже, відповідно до копії військового квитка ОСОБА_1 (№5), то ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, а тому в останнього відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 28.05.2008 року №499.

Вивчивши надані сторонами докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи, приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджено копією посвідчення (а.с.8) та копією військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.10-13).

Згідно висновку судово-медичного обстеження №200 від 09.10.2011 року у гр. ОСОБА_1 виявлені рубці обличчя, лівого передпліччя та лівого стегна. Судово-медичні дані, виявлені у ОСОБА_1 при обстеженні не протирічать можливості їх виникнення від загоєння ран, отриманих при вогнепальному осколковому пораненні 07.04.1988 року (а.с.15).

Згідно витягу з протоколу засідання №487 від 21.03.2012 року Центральної військо-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, поранення ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.14).

Відповідно до виписки із акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААБ1 №004022 від 18.04.2012 року ОСОБА_1 з 13.04.2012 року на строк до 01.05.2014 року встановлена ІІІ група інвалідності, причиною якої є поранення, отримані ним під час виконання обов`язків військової служби (а.с.17). Відповідно до виписки із акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0251615 від 17.03.2014 року ОСОБА_1 підтверджено ІІІ група інвалідності, причиною якої є поранення, отримані ним під час виконання обов`язків військової служби, з 01.05.2014 року на строк до 01.05.2017 року (а.с.16).

Як вбачається з листа Дніпропетровського обласного військового комісаріата від 12.11.2015 року №7/3670/7 документи ОСОБА_1 щодо моживості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 для розгляду були направлені до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, який відповідно до наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 року №530 та від 12.04.2007 року №168 здійснюють опрацювання вищевказаних документів спільно з Департаментом правового забезпечення МОУ та після чого вносять пропозиції Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. Проте, після розгляду документів ОСОБА_1 було встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України не має так, як дія ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", редакція якої була змінена Законом України від 04.07.2012 року №5040-VІ та набрала чинності з 01 січня 2014 року, та на виконання якої було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, не поширюється, оскільки первинно інвалідність ОСОБА_1 була встановлена з 13.04.2012 року (а.с.9).

Відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначаються основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлюється єдина система їх соціального та правового захисту, гарантуються військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулюються відносини у цій галузі.

Порядок та умови виплати грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в різний період часу регулювались наступними прийнятими Кабінетом Міністрів України нормативно-правовими актами: Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб"; Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Так, відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2008 року №499 призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Пунктом 1 частини 2 вказаного Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаним чи резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, проходять службу у військовому резерві, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час виконання обов`язків військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках 20-місячного грошового забезпечення.

Як вбачається з копії військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.10-13) ОСОБА_1 проходив саме строкову службу, а тому призначення останньому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 є безпідставним.

Також, отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби. Первинно інвалідність ОСОБА_1 було встановлено з 13.04.2012 року (а.с.17), яка була повторно підтверджена 17.03.2014 року (а.с.16).

Оскільки, Постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №499 та ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, визначеній Законом України від 04.07.2012 року №5040-VІ, набрали чинності з 01 січня 2014 року, первинно інвалідність ОСОБА_1 встановлено з 13.04.2012 року, а тому ОСОБА_1 не має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вказаних нормативно-правових документів.

Також, посилання адвоката Куценка В.А. в позовній заяві на ч.2 постанови КМУ від 25.12.2013 року №975, а саме:

- Установити, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. N 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. N 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 89, ст. 3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, є безпідставним. На час встановлення ОСОБА_1 інвалідності діяла постанова КМУ від 28.05.2008 року №499, відповідно до якої ОСОБА_1 не має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Таким чином, на думку суду, відповідач у зв`язку з відсутністю правових підстав правомірно відмовив ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції відповідно до Закону України від 04.07.2012 року №5040-VІ.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю, оскільки судом не встановлено фактів порушення відповідачем прав ОСОБА_1 на отримання одноразововї грошової допомоги.

Відповідно до ст.94 ч.5 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки, ОСОБА_1 , як інвалід війни, відповідно до вимог ст.5 ч.1 п.8 ЗаконуУкраїни Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено, тому в даному випадку судовий збір компенсується за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову адвоката Куценка Валерія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення не нарахованої та не сплаченої суми одноразової грошової допомоги - відмовити.
Судовий збір компенсується за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через Царичанський районний суд, як місцевий адміністративний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення або одержання копії постанови.

Головуюча О.М.ГУДИМ