Справа № 817/3294/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3294/15

23 березня 2016 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Здибель Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до ГУ ДФС у Рівненській області
пропро визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій , -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 24.09.2015 року №170011/21 у сумі 1700,00 грн. та від 24.09.2015 року №170012/21 у сумі 1700,00 грн.

Підставами застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів згідно із зазначеними рішеннями слугували висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв, що виявилось у зберіганні алкогольних напоїв без марок акцизного податку, а саме з підробленими марками, та фальсифікованих алкогольних напоїв, що було виявлено у ході оперативного обшуку місця провадження підприємницької діяльності позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.07.2015 року відносно позивача слідчим СУ ФР ДФС у Рівненській області винесено постанову про закриття кримінального провадження в частині вчинення кримінального правопорушення з реабілітуючих підстав. У відповідності до вказаної постанови досудовим розслідуванням не здобуто належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів незаконного придбання та зберігання позивачем підакцизних товарів з метою збуту, у зв'язку з чим у таких діях позивача відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.204 КК України. Однак, як вказав позивач, постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 10.09.2015 року позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164-5 КУпАП, що набрала законної сили, відтак, як переконаний позивач, приймаючи оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій відповідач фактично двічі притягнув позивача до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення та повторно застосував штраф, тим самим порушивши ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, як зазначив позивач, винісши спірні рішення відповідач порушив інший припис, закріплений у ст.61 Конституції України, згідно якого юридична відповідальність має індивідуальний характер. Та при цьому пояснив, що за вироком Рівненського міського суду саме ОСОБА_4, а не позивач, визнаний винним у здійсненні зберігання незаконно виготовлених алкогольних напоїв з марками акцизного податку, які містять ознаки підробки, та був притягнутий за відповідне правопорушення до кримінальної відповідальності. На підставі викладеного позивач вважає, що підстави для застосування фінансових санкцій та винесення спірних рішень у відповідача відсутні, до того ж враховуючи, що винесення оспорюваних рішень вчинено відповідачем за межами місячного строку, передбаченого п.2.8. Інструкції про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 року №80. З таких підстав просив суд визнати оспорювані рішення про застосування фінансових санкцій протиправними та скасувати, а позов - задовільнити повністю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення, у яких зазначив про необгрунтованість позовних вимог з огляду на виявлення у ході санкціонованого обшуку за місцем провадження господарської діяльності позивача алкогольних напоїв, що не відповідають вимогам ДСТУ, з підробленими марками акцизного податку, що підтверджено відповідними висновками експертів, а відтак за встановленим фактом щодо порушення позивачем ч.4 ст. 11 та ч.1 ст.9 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі, визначеному абз.15 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а відтак відповідач вважає оспорювані рішення обґрунтованими і правомірними.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у поданих суду письмових запереченнях, та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У ході судового розгляду судом допитаний у якості свідка ОСОБА_4, який показав, що виявлені у ході обшуку позивача алкогольні напої, з приводу чого до позивача в результаті застосовані фінансові санкції за спірними рішеннями, належать йому, а відповідні обставини з'ясовані та доведені у ході кримінального провадження щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинені правопорушення у сфері обігу алкогольних напоїв.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 як платник податків перебуває на обліку в Костопільській МДПІ (код ДПІ - 1709), ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 24.07.2016 року серія НОМЕР_1 видана Головним управлінням ДФС у Рівненській області (строк дії з 30.07.2015 року по 29.07.2016 року).

Згідно ухвали слідчого судді від 18.03.2015 року по справі №569/4163/15-к старшому слідчому з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області було надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні кафе-магазину за адресою АДРЕСА_1 з метою виявлення речей та документів, які мають значення для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Так, відповідно до протоколу обшуку від 16.04.2015 року, було виявлено та вилучено:

- згідно етикетки «Горілка «Пшенична» виробник ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» об'ємом 0,5 літра в кількості 5 пляшок;

- згідно етикетки «Настоянка «Українська особлива з перцем» виробник ТОВ «Грааль» об'ємом 0,5 літра в кількості 6 пляшок.

Відповідно до протоколу відібрання зразків - алкогольних виробів для експертизи від 20.04.2015 року було відібрано та направлено до Науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС УМВС України:

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №1);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №2);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №3);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №4);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №5);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №6);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №7);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №8);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №9);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №10);

- одна пляшка згідно етикетки горілка «Пшенична» об'ємом 0,5 л виробництва ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» Житомирська область, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 38, обклеєна акцизною маркою з наступним номером 17 АААЕ 000163 04/13 9,403 грн. (зразок №11);

- одна пляшка згідно етикетки настоянка «Українська особлива з перцем» об'ємом 0,5 л виробництва ТОВ «Грааль» Одеська область, Овідіопольський р-н, с.Новоградівка комплекс будівель та споруд №1, без акцизної марки (зразок №12).

На підставі постанов слідчого від 20.04.2015 року призначено судово-хімічну та судово-технічну експертизи вказаних пляшок.

Так, висновок експерта від 22.04.2015 року №397 на предмет «дослідження спиртовмісних сумішей» показав, що, зокрема:

- рідини (об'єкти №1-11), які представлені в 11 скляних пляшках з етикетками «Горілка Пшенична» виробник ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» за органолептичними показниками (наявність нерозчинних включень) та за міцністю (занижена) - не відповідають вимогам ДСТУ 4256-2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови»;

- рідина (об'єкт №12), яка представлена в пляшці з етикеткою «Настоянка Українська особлива з перцем» виробник ТОВ «Грааль» за міцністю (занижена) - не відповідає вимогам ДСТУ 4257-2003 «Напої лікеро-горілчані. Технічні умови».

Висновок експерта від 22.04.2015 року №396 на предмет «Дослідження реквізитів документів» та «Дослідження друкарських форм інших засобів виготовлення документів» показав, що на експертизу представлені 11 марок акцизного податку з однаковими серіями та номерами 17 АААЕ 000163 04/13, які були наклеєні на 11 скляних пляшок місткістю по 0,5 дм3 з етикетками «Горілка Пшенична» (зразки №№1-11), виготовлені не на державному поліграфічному комбінаті «Україна», що здійснює виробництво марок акцизного податку на алкогольні напої. Дані марки акцизного податку виготовлені електрофотографічним способом друку з використанням кольорової копіювально-множильної техніки типу лазерного принтера, ксероксу та інші.

11.08.2015 року матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164-5 КУпАП відносно приватного підприємця ОСОБА_3 направлено до Костопільського районного суду Рівненської області для прийняття рішення.

Розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності приватного підприємця ОСОБА_3, Костопільським районним судом Рівненської області винесено постанову від 10.09.2015 року у справі №564/1895/15-п, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-5 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією алкогольних виробів, а саме: 5 пляшок об'ємом 0,5л горілка «Пшенична» та 6 пляшок об'ємом 0,5л настоянка «Українська особлива з перцем».

Листом від 14.08.2015 року №529/17-00-09-03 слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області перенаправлено відповідні матеріали до відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Рівненській області для винесення рішення про застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_3

На підставі вказаних матеріалів відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 24.09.2015 року №170011/21, яким за порушення ч.4 ст.11 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Положення по виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, яке затверджене постановою КМУ від 27.12.2010 року №1251, що виявилось у зберіганні алкогольних виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.; а також прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 24.09.2015 року №170012/21, яким за порушення ч.1 ст.9 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилось у зберіганні фальсифікованих алкогольних виробів, застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати спірні рішення про застосування фінансових санкцій.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно ст.9 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» спирт етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований плодовий, спирт-сирець виноградний, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Водночас, ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що фальсифікація алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це умисне, з корисливою метою виготовлення алкогольних напоїв та тютюнових виробів з порушенням технології чи з неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця з самовільним використанням його імені.

Так, за висновком експерта від 22.04.2015 року №397 рідини в пляшках з етикетками «Горілка Пшенична» виробника ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» та «Настоянка Українська особлива з перцем» виробника ТОВ «Грааль» не відповідають існуючим ДСТУ 4256-2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» та 4257-2003 «Напої лікеро-горілчані. Технічні умови». При цьому у висновку зазначено, що виявлені відхилення від вимог ДСТУ свідчать про те, що рідини (об'єкти №№1-12) могли бути виготовлені в не заводських (кустарних) умовах з недотриманням технологічних вимог та вимог державних стандартів.

Крім того, відповідно до положень абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 226 ПК України передбачено порядок та умови щодо виготовлення, зберігання, продажу марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно з п.226.1. ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п.226.5. ст.226 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до п.226.3 ст.226 ПК України Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення).

Так, відповідно до пункту 19 розділу «Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» Положення наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до абзацу першого пункту 20 розділу «Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» Положення, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно з абзацом другим пункту 20 розділу «Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» Положення, контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Відповідно до п.226.9. ст.226.9 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Тобто, законодавець не просто вказує на відсутність марки акцизного податку, він вказує на те, що вважаються немаркованими алкогольні напої, які «марковані з відхиленням від вимог..». Суд звертає увагу, що під визначенням «маркування з відхиленням від вимог….» законодавець чітко вказує на обов'язковість дотримання усіх вимог до марки, які визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Тобто будь-які відхилення від встановлених вимог щодо виготовлення, оформлення та розміщення акцизних марок на пляшках із алкогольними напоями дає підстави розцінювати відповідний товар як немаркований.

За обставинами справи у ході обшуку приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та використовується позивачем для провадження підприємницької діяльності, було виявлено та вилучено 5 пляшок горілки «Пшенична» виробника ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» об'ємом 0,5 літра та 6 пляшок настоянки «Українська особлива з перцем» виробника ТОВ «Грааль» об'ємом 0,5 літра, які за висновками експерта, що містяться в матеріалах справи, не відповідають встановленим державним стандартам до виготовлення відповідних алкогольних напоїв, про що йшлося вище, та є немаркованими марками акцизного податку у встановленому порядку.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_4 про належність виявлених у ході обшуку пляшок алкогольних напоїв йому, оскільки як слідує із постановленого у відношенні вказаної особи вироку суду від 18.08.2015 року у справі №569/11170/15-к певні алкогольні напої як незаконно виготовлену алкогольну продукцію ОСОБА_4 зберігав, зокрема, за адресою: АДРЕСА_2, до 24.11.2014 року коли вказаний товар був вилучений працівниками податкової міліції. При цьому, згідно протоколу допиту свідка від 19.05.2015 року у межах кримінального провадження №0003115 сама ОСОБА_3 зазначила, що підакцизні товари у кількості 11 пляшок придбала на прохання своєї подруги та зберігала їх у магазині.

Таким чином, враховуючи те, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 18.08.2015 року у справі №569/11170/15-к не встановлено обставин щодо зберігання незаконно виготовлених алкогольних напоїв за місцем провадження підприємницької діяльності позивача: АДРЕСА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», а зберігання відповідних алкогольних напоїв, вилучених у ході обшуку згідно протоколу обшуку від 16.04.2015 року виявлено у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1, що не заперечувалось зі слів позивача, суд вважає доведеним факт зберігання відповідних алкогольних напоїв позивачем, позаяк виявлення знаходження відповідного товару у певному місці суд розцінює його зберіганням у даному місці.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадових осіб і громадян.

Так, відповідно до абз.15 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовуються фінансові санкції у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Зважаючи на досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає доведеним факт зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, а тому застосування фінансових санкцій до позивача є правомірним.

Згідно п.112.1 ст. 112 ПК України притягнення до фінансової відповідальності платників податків за порушення законів з питань оподаткування, іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не звільняє їх посадових осіб за наявності відповідних підстав від притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.

У п. 116.2. ст.116 ПК України зазначено, що за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, доводи позивача щодо повторного застосування штрафу за одне й теж правопорушення та тим самим подвійного притягнення до юридичної відповідальності не знайшли свого підтвердження обставинами справи, оскільки постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 10.09.2015 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-5 КУпАП, а не ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та при цьому на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, що передбачено ст.164-5 КУпАП та застосовано судом, а не фіскальним органом у відповідності та на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Щодо доводів позивача, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ухвалені 24.09.2015 року, тобто з порушенням встановленого тридцятиденного терміну згідно Інструкції про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 року №80, суд звертає увагу на наступне.

Так, приписи статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790. Зокрема, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом із тим відповідно до п.10 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Зазначене стосується також і норм, які регулюють повноваження контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України.

У свою чергу згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Визначений аналізованою законодавчою нормою обов'язок контролюючого органу є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідні порушення, що тягнуть за собою застосування до платника податків штрафних санкцій.

Водночас статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на фіскальні органи.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З наведеного визначення випливає, що поняття грошового зобов'язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи. Не є винятком і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Зазначена норма чітко встановлює, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов'язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

При цьому в п.58.1 ст.58 ПК України безпосередньо зазначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в разі визначення суми грошового зобов'язання, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідні органи.

Зазначене цілком стосується фіскальних органів України, які контролюють дотримання вимог законодавства щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Варто зауважити, що розглядувана законодавча норма є імперативною.

З огляду на аналіз викладених законодавчих приписів контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Тому прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України.

Приписи статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами Податкового кодексу України.

Зазначене стосується також і норм зазначеного раніше Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу.

Тому з 1 січня 2011 року (від часу набрання чинності Податковим кодексом України) у контролюючих органів в розумінні Податкового кодексу України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов'язання.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією з цього питання Вищого адміністративного суду України, про що ним зазначено у листі від 28.02.2014 року №375/11/14-14.

Водночас, рішення податкового органу щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке рішення за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню, суд розцінює як окремий дефект форми такого рішення контролюючого органу, що не є безумовною підставою для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Враховуючи те, що у ході судового розгляду судом встановлено прийняття спірних рішень контролюючим органом у межах його компетенції, зі змісту яких вбачається встановлення контролюючим органом факту порушення позивачем законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв, за які застосовуються відповідні санкції, їх розмір, але не дотримання відповідачем окремих елементів форми спірного рішення, як то його форма суд не вбачає підстав для визнання оспорюваних рішень протиправними та їх скасування оскільки дефекти у формі складання рішень не змінюють суті спірних рішень та їх зміст за встановленими фактами.

У відповідності з п.113.3. ст.113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Порядок №790).

Відповідно до п.6 Порядку №790 (що застосовується у редакції на момент прийняття спірних рішень) рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.2.8. Інструкції про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 року №80, у редакції наказу від 20.06.2007 року №113 (із змінами та доповненнями), розгляд справи та прийняття рішення здійснюються у термін тридцяти робочих днів, з моменту складання акта про порушення суб'єктом підприємницької діяльності вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, чи з дати реєстрації матеріалів перевірок, які надійшли на розгляд від правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади. У разі необхідності отримання додаткових доказів по справі, термін розгляду матеріалів перевірки може бути продовжено на термін не більше ніж 6 місяців з дня виявлення порушення.

Згідно матеріалів справи лист слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області від 14.08.2015 року за вих. №529/17-00-09-03 адресований начальнику відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Рівненській області для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій до позивача зареєстрований Головним управлінням ДФС у Рівненській області 18.08.2015 року за вх. №526/21, що підтверджується реєстрацією вхідної кореспонденції, позначеної відповідачем на примірнику отриманого листа.

Тому, відповідачем оспорювані рішення про застосування фінансових санкцій від 24.09.2015 року №170011/21 у сумі 1700,00 грн. та від 24.09.2015 року №170012/21 у сумі 1700,00 грн. винесені у межах визначеного законодавством строку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та чинному законодавству України, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції, а тому підстави для скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 24.09.2015 року №170011/21 у сумі 1700,00 грн. та від 24.09.2015 року №170012/21 у суду відсутні.

Відтак, позов до задоволення не підлягає.

Сплачена сума судового збору позивачу не присуджується.

Керуючись статтями 160 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову, - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.