Справа № 2а-5226/2010
Суддя: Тютюник М. С.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-5226/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Тютюник М.С.

при секретарі Андрос М.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульного взводу № 1 роти ДПС відділу ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом провизнання незаконними дії інспектора, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.10.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., закриття провадження у адміністративній справі. У позові посилається на те що, у відношенні нього відповідачем було складено адміністративний протокол за те, що він нібито здійснив обгін транспортного засобу на перехресті. Однак позивач з цим не погоджується, оскільки зазначає, що здійснив обїзд транспортного засобу з аварійними сигналами, який знаходився перед перехрестям.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові, заявивши, що постанова не відповідає вимогам кодексу про адміністративні правопорушення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, не скористався своїм правом надати заперечення.

За зазначених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, у відповідності до вимог ч.4 ст. 128 КАС України.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що інспектором дорожньо-патрульного взводу № 1 роти ДПС відділу ДАІ м. Запоріжжя Нікітюком Дмитром Володимировичем була складена постанова серії АР № 197207 від 10.10.2010 року, в мотивувальній частині якої зазначено, що 10.10.2010 року о 14 год. 02 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля на перехресті, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач обрав спосіб захисту своїх прав, звернувшись до суду.

Мотиви та чинні нормативно-правові акти, на підставі яких суд дійшов свого висновку наступні. Ознайомившись з постановою про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про його невідповідність вимогам ст. 283 КпАП України, відповідно якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Водночас, з огляду на протокол про адміністративне правопорушення, оскаржувану постанову, в зазначених документах взагалі не наведені обставини правопорушення. Так, відсутні відомості щодо місця скоєння правопорушення, відомості стосовно автомобіля відносно якого здійснений обгін та посилання та докази скоєння позивачем правопорушення.

Вимоги ст. 9 КпАП України передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 3 Конституції України, діяльність держави спрямована на гарантію прав та свобод людини. Права і свободи людини є невід'ємними та непорушними відповідно до ст. 21 Конституції України. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів України. У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно пп. 5 п. 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого постановою КМУ від 14.04.97 року за N 341, одним з основних завдань ДАІ є захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України. Однак, відповідачем, в порушення вимог ст. 71 КАСУ, не надані докази скоєння позивачем правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд прийшов до висновку неправомірності дій інспектора дорожньо-патрульного взводу № 1 роти ДПС відділу ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_3 стосовно складання постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2ст. 122 КУпАП і постанова про адміністративне правопорушення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню. На підставі викладеного, керуючись ст. 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульного взводу № 1 роти ДПС відділу ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора дорожньо-патрульного взводу № 1 роти ДПС відділу ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_3 по складанню постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України.

Скасувати постанову серії АР № 197207 від 10.10.2010 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КпАП України у відношенні ОСОБА_2, складену інспектором дорожньо-патрульного взводу № 1 роти ДПС відділу ДАІ м. Запоріжжя Нікітюком Дмитром Володимировичем.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складенний 03 грудня 2010 року.

Суддя Тютюник М.С.