Справа № 806/191/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м.Житомир справа № 806/191/16

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кротюка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради про визнання протиправними та незаконними дії, стягнення моральної шкоди 0,01 грн., зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та незаконними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині надання недостовірної інформації про кількість копій, які необхідно виготовити для повного задоволення інформаційного запиту позивача від 07 січня 2016;

- визнати протиправними та незаконними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині безпідставної відмови позивачу в задоволенні інформаційного запиту та ненаданні інформації на інформаційний запит від 07 січня 2016;

- визнати протиправними та незаконними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині встановлення розміру плати за копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, вище граничних норм, встановлених законодавством;

- стягнути з Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 0,01 грн. (одна копійка).

- зобов"язати Житомирську обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу Житомирської обласної ради надати відповідь на інформаційний запит від 07 січня 2016.

- зобов"язати Житомирську обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу Житомирської обласної ради подати до Житомирського окружного адміністративного суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07 січня 2016 звернувся із запитом до відповідача, в якому просив надати публічну інформацію, яка стосується діяльності комунальної установи, витрат бюджетних коштів, а також безпосередньо його трудової діяльності. Зокрема, просив надати копії наказів ЖОКСАРС, виданих установою за період з 01 січня 2006 по 31 грудня 2012, на підставі яких здійснювались виїзди водолазної групи в яких позивач приймав участь Листом від 18.01.2016 №5 позивачу було повідомлено, що для надання запитуваної інформації необхідно оплатити вартість фактичних витрат на виготовлення копій документів в сумі 4627,20 грн. Розрахунку до листа додано не було. Вважає, що відповідач порушив гарантовані Конституцією України права на доступ до публічної інформації. Також зазначає, що незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, він періодично перебуває у роздратованому стані. Вважає, що йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у виникненні негативного для нього явища, зокрема, необхідності вжиття додаткових заходів для отримання потрібної йому інформації, витрачання особистого часу . Тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що дії відповідача повністю узгоджуються з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07 січня 2016 року позивач звернувся до Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради з інформаційним запитом, в якому з метою реалізації конституційних прав та відповідно до положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" просив надати публічну інформацію, яка стосується діяльності комунальної установи, витрат бюджетних коштів, а також безпосередньо його трудової діяльності в установі, та яка знаходиться у володінні розпорядника, а саме:

- копії наказів ЖОКСАРС, виданих установою за період з 01 січня 2006 по 31 грудня 2012, на підставі яких здійснювались виїзди водолазної групи ЖОКСАРС, в яких позивач приймав участь та які здійснювались з метою: виконання аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, виконання робіт з обстеження гідротехнічних споруд, виконання робіт з обстеження та очищення водних об"єктів та акваторій пляжів, виконання робіт з організації та забезпечення діяльності рятувальних постів при проведення розважальних заходів, виконання інших робіт основним персоналом аварійно-рятувальної служби.(а.с11)

Вказаний запит відповідачем отримано 13 січня 2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.(а.с.14)

18 січня 2016 Житомирською обласною комунальною спеціалізованою аварійно-рятувальною службою Житомирської обласної ради позивачу надіслано відповідь на запит №5, яким повідомлено, що обсяг копій запитуваних документів складає 960 сторінок. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів, обсягом більш, як 10 сторінок, запитувач зобов"язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Оскільки, згідно розрахунку, виконаного відповідно до Наказу ЖОКСАРС від 31 грудня 2015 №56 фактичні витрати на виготовлення запитуваних документів складають 4627,20 грн., запитувана інформація буде надана протягом трьох днів після підтвердження оплати вартості фактичних витрат.

Вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні публічної інформації, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно з положеннями статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Зазначена норма кореспондується із ст. 34 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011 року (далі - Закон №2939-VI).

Законом регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

За змістом статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч.1 ст.3 Закону №2939-VI).

Статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі частиною 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно зі частинами 1-5 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача саме з інформаційним запитом про надання публічної інформації.

Пункт 6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI зобов'язує розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Так, відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

При цьому, згідно частини 4 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", така відмова має бути вмотивованою, тобто містити посилання на вищенаведені підстави для відмови.

З листа-відповіді Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 18 січня 2016 №5 вбачається, що запитувана позивачем інформація буде надана, але після підтвердження оплати вартості фактичних витрат на виготовлення копій документів.

Аналізуючи вказаний лист, суд дійшов висновку, що відповідь, зазначена в ньому не є відмовою позивачу в задоволенні інформаційного запиту та не наданні відповідної інформації.

А отже, вимоги позивача щодо визнання протиправними та незаконними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині безпідставної відмови позивачу в задоволенні інформаційного запиту та ненаданні інформації на інформаційний запит від 07 січня 2016 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправними та незаконними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині надання недостовірної інформації про кількість копій, які необхідно виготовити для повного задоволення інформаційного запиту позивача від 07 січня 2016, суд зазначає наступне.

З відповіді, наданої відповідачем від 18 січня 2016 на інформаційний запит позивача від 07 січня 2016 вбачається, що обсяг копій запитуваних останнім документів складає 960 арк.

Як вбачається з розрахунку №1 від 18 січня 2016 для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є ЖОКСАРС в кількість вказаних відповідачем аркушів (960 арк.) були враховані: дорожні листи 448 арк., копії наказів 182 арк., посвідчення про відрядження 170 арк., відомості про заробітну плату 160 арк.(а.с. 33)

Разом з тим, в інформаційному запиті позивач запитував лише копії наказів ЖОКСАРС, виданих установою за період з 01 січня 2006 по 31 грудня 2012, на підставі яких здійснювались виїзди водолазної групи, в яких він приймав участь.

Таким чином, інформація, надана позивачу є недостовірною.

Пункт 6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI зобов'язує розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідач всупереч вимогам Закону, як розпорядник інформації не виконав свій обов"язок та не пересвідчився в правильності і об"єктивності інформації, що надається на запит, внаслідок чого надано недостовірну інформацію щодо обсягу копій документів, які необхідно виготовити для задоволення інформаційного запиту.

Пунктом 4 ст.23 передбачено, що запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині надання недостовірної інформації про кількість копій, які необхідно виготовити для повного задоволення інформаційного запиту позивача від 07 січня 2016 є протиправними.

Що стосується вимоги про визнання протиправними та незаконними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині встановлення розміру плати за копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, вище граничних норм, встановлених законодавством, суд зазначає таке.

У листі ЖОКСАРС від 18 січня 2016 №5 надісланому на запит позивача від 07 січня 2016, відповідач повідомив, що запитувана ним інформація буде надана лише після здійснення та підтвердження позивачем оплати вартості фактичних витрат на виготовлення копій документів в сумі 4627,20 грн.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

У своєму інформаційному запиті від 07 січня 2016 позивач просив надати відповідача публічну інформацію, яка стосується лише тих документів, які містять інформацію про нього, як про одного з учасників виїздів водолазної групи в склад якої він входив, тобто безпосередньо про його трудову діяльність в даній установі.

Статтею 21 Закону №2939-VI встановлено, що інформація на запит надається безкоштовно.

Відповідно до ч.4 ст.21 Закону при наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Таким чином, дії відповідача щодо встановлення позивачу розміру плати за копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, є протиправними.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит.

Відповідно до ст.23 Закону, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Отже, аналізуючи наведені норми законодавства та встановлену судом протиправність дій відповідача, суд вважає за необхідне зобов"язати Житомирську обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу Житомирської обласної ради надати відповідь ОСОБА_3 на інформаційний запит від 07 січня 2016 з урахуванням вимог ч.4 ст.21 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а тому в цій частині позовні вимоги задовольняє.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 0,01 грн. (одна копійка), суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.24 Закону України №2939-VI відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень:1) ненадання відповіді на запит;2) ненадання інформації на запит;3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію;4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону;5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації;6) несвоєчасне надання інформації;7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом;8) нездійснення реєстрації документів;9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 та від 27.02.2009 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що відповідач позбавив його гарантованого Конституцією України права на доступ до інформації. Незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, втрати позивачем нормальних життєвих зв"язків, він втратив душевний спокій, періодично перебуває у роздратованому стані. Незаконні дії відповідача призвели до необхідності вжиття додаткових заходів для отримання потрібної йому інформації, витрачання особистого часу. Необхідність поновлювати порушене право, зокрема і в судовому порядку, спричиняє додаткові моральні страждання та вимагає від позивача додаткових зусиль. Крім того, не маючи профільної юридичної освіти , а також достатніх коштів на отримання платних юридичних послуг, позивач вимушений був витрачати час на самостійне вивчення законодавства. Всі зазначені моральні страждання негативно позначаються на стані здоров"я позивача.

Отже, позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню на підставі ст.56 Конституції, яка гарантує право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Як встановлено судом, позивачу така шкода була заподіяна, оскільки було порушене його право на доступ до публічної інформації, гарантоване Конституцією України та законом України "Про доступ до публічної інформації".

З врахуванням обставин справи, суд вважає, що заподіяна позивачеві моральна шкода має бути відшкодована в сумі 0,01 (одна копійка).

За змістом частини 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З метою своєчасного забезпечення захисту та охорони прав і свобод позивача, суд вважає доцільним зобов'язати Житомирську обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу Житомирської обласної ради надати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині надання недостовірної інформації про кількість копій, які необхідно виготовити для задоволення інформаційного запиту ОСОБА_3 від 07 січня 2016 року.

Визнати протиправними дії Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради в частині встановлення розміру плати за копіювання або друк документів, які необхідно виготовити для задоволення інформаційного запиту ОСОБА_3 від 07 січня 2016 року.

Зобов'язати Житомирську обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу Житомирської обласної ради надати відповідь ОСОБА_3 на її інформаційний запит від 07 січня 2016 року з урахуванням вимог ч.4 ст.21 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Стягнути з Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 0,01 коп. (одна копійка).

Зобов'язати Житомирську обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу Житомирської обласної ради надати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 22 березня 2016 р.