Справа № 344/17351/15-а
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/84/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом до відповідача мотивуючи тим, позивач разом ОСОБА_2 проживає по сусідству, в 2014 році ОСОБА_2 самовільно звела паркан, а в 2015 році розпочала самовільне будівництво житлового будинку та господарської споруди. 28 жовтня 2015 року позивач звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з заявою про самовільне будівництво та прийняття мір з даного приводу. Позивачу надана відповідь про те, що відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування чи анулювання зазначених документів Держархбудінспекція та її територіальні органи не видавали та не реєстрували документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання будівельних та підготовчих робіт по АДРЕСА_1. 05 листопада 2015 року позивач звернувся до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області з заявою про направлення припису про знесення самовільної будови ОСОБА_2 Однак на сьогоднішній відповідачем не направлено припису про знесення самовільної будови. Виходячи з наведено позивач просить суд зобов'язати Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області звернутися до суду із вимогою про знесення самовільно збудованого житлового будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача та позивач вимоги позову підтримали з мотивів наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, з мотивів наведених в письмових запереченнях, а також пояснила, що позивач вправі сам звернутись з позовом до суду у випадку порушення його прав ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Позивач є власником домоволодіння АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копією витягу про реєстрацію права власності. Також він є власником земельної ділянки площею 0,0832 за вказаною адресою, що підтверджується копією державного акту.

Позивач неодноразово звертався до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, прокуратури м. Івано-Франківська, Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявами з приводу законності будівництва на АДРЕСА_1, що підтверджується копіями листів-відповідей.

Із листа-відповіді управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 21.08.2015 року №с-15/1009/430 вбачається, що при виході на місце будівельних робіт замовник будівництва на АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківськ, був відсутній та не встановлений, у відповідності до п.9 порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будуть або збудували об'єкт будівництва. При візуальному обстеженні виявлено факт здійснення будівельних робіт шляхом будівництва господарської будівлі, зведені цегляні стіни першого поверху та будуються цегляні стіни другого поверху (а.с.9).

Із листа-відповіді Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18.11.2015 року №С/2101 вбачається, що рішення виконавчого комітету міської ради про надання дозволу на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 не приймались, а також містобудівні умови та обмеження чи будівельний паспорт з даного приводу не надавались (а.с.10).

Аналогічна відповідь міститься в листі Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 28.10.2015 року (а.с.14).

Однак, позивач просить зобов'язати Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області звернутися до суду з вимогою про знесення самовільно збудованого житлового будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1, що є необґрунтованим та суперечить вимогам які можуть бути викладені в адміністративному позові.

Судом у позивача та його представника уточнялись позовні вимоги, однак позивач та його представник просили розглянути саме такі вимоги адміністративного позову.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі види правовідносин, які виникають в державі.

Згідно п. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд не вправі зобов'язувати ту чи іншу фізичну особу, юридичну особу чи суб'єкта владних повноважень звертатись з позовом до суду, оскільки це є правом фізичної особи, юридичної особи чи суб'єкта владних повноважень і таке право може бути ними використане у випадку порушення їх, прав, свобод чи інтересів.

Крім того, позивач, у випадку порушення його права власності може самостійно звернутись до суду з позовом відповідно до вимоги ст.ст. 386, 391 ЦК України.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 18.09.2015 року № 21 «Про огляд практики розгляду справ, які виникають із спорів у сфері містобудування та архітектурної діяльності» роз'яснено, що з урахуванням ст.ст. 376, 381 ТА 391 ЦК України правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною другою статті 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 Цивільного кодексу України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи (особи, чиї права порушені самочинним будівництвом, орган державної влади або орган місцевого самоврядування) можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, у даному випадку, діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Виходячи із наведеного, суд вважає позов є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до, ст. ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 6-12 КАС України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17 березня 2016 року.

Суддя Бабій О.М.