Справа № 524/7487/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"16" березня 2016 р. м. Київ К/800/19799/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М., (доповідач), Ситникова О.Ф., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області (далі - Виконавчий комітет) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії по виплаті компенсації, за касаційною скаргою позивача на судові рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2015 року, Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету в частині невиплати йому за період з 07.12.2010 року по 27.09.2012 року компенсації за роботу у вихідні, святкові і неробочі дні в подвійному розмірі;

зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити зазначену компенсацію за вказаний період.

Посилався на наявність у роботодавця заборгованості по оплаті праці з 2010 по 2012 роки та безпідставність невиплати коштів.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2015 року, залишеною без змін Харківським апеляційним адміністративним судом від 14 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Вказує на те, що рішення судів ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи відсутність клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, касаційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з наступних підстав.

Статтею 107 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі:

1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками;

2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки;

3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Оплати у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач при зверненні до суду надавав копії розпорядчих документів про залучення його до роботи у святкові та неробочі дні. Проте ці документи належним чином не досліджувалися судами.

Посилання судів на постанову Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1954 року №233 «Про чергування на підприємствах і в установах» є необґрунтованими, оскільки ця постанова суперечить КЗпП України, який є спеціальним законом з приводу оплати праці у світкові та неробочі дні.

Суди попередніх інстанцій в порушенні норми процесуального права, в тому числі частини четвертої статті 11, пункту 1 частини першої статті 161 КАС України, належним чином не з'ясували обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, і якими доказами вони підтверджуються. Не встановили, який фактичний час відпрацьований позивачем, хоча зазначені обставини мають суттєве значення для вирішення спору. Не дано оцінку доказам зібраним у справі в цій частині.

З урахуванням зазначених обставин та повноважень касаційної інстанції, зазначених у статті 220 КАС України, попередні судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді необхідно дослідити докази відносно праці понад нормою та у разі підтвердження доводів позивача вирішити позовні вимоги відповідно до закону.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

О.Ф. Ситников

І.В. Штульман