Справа № 815/7068/14
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7068/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., Катаєвой Е.В., Левчук О.А., при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, начальника ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області Мусієнко Олени Сергіївни, Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідачів Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, про визнання вимоги Першого заступника начальника ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області Мусієнко Олени Сергіївни про сплату боргу від 01.08.2014 року №Ф-234-25 протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся Фізична особа-підприємець Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, начальника ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області Мусієнко Олени Сергіївни, Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідачів Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси з наступними позовними вимогами: « 1. Визнати "ВИМОГУ ПРО СПЛАТУ БОРГУ (НЕДОЇМКИ)" від 01.08.2014 року №Ф-234-25 першого заступника начальника ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області Мусієнко Олени Сергіївни про примусове стягнення з пенсіонера за віком, фізичної особи - підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 6142,63 грн. НБУ по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - ПРОТИПРАВНИМ.

1.1. Зобов`язати першого заступника начальника ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області Мусієнко Олену Сергіївну списати раніше зараховану грошову суму пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період та в розмірі:

1.1.1. з 01.04.2013 року по 31.12.2013 рік у розмірі 3606,73 грн. НБУ; 1.1.2. з 01.01.2014 року по 01.02.2014 рік у розмірі 422,65 грн. НБУ;

1.1.3. з 01.02.2014 року по 30.06.2014 рік у розмірі 2113,25 грн. НБУ - на загальну суму у розмірі 6142,63 грн. НБУ.

1.2. Зобов`язати першого заступника начальника ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області Мусієнко Олену Сергіївну у подальшому утримуватися від протиправних нарахувань грошових сум по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1.

2. Визнати "Рішення по результатам розгляду скарги" від 15.10.2014 року №897/Б/15-32-10-02-06 заступника начальника Головного управління Міндоходів в Одеській області Іванова Дмитра Івановича в частині: "залишення без змін вимоги ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 01.08.2014 року №Ф-234-25 про сплату боргу "недоїмки" у розмірі 6142,63 грн. по сплаті єдиного внеску, а скаргу скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення"; "збільшення суми боргу (недоїмки) по єдиному внеску на 6393,48 грн." у т.ч. за період:

1) "за другий квартал 2011 року у розмірі - 999,31 грн. НБУ";

2) "за лютий по грудень 2012 року у розмірі - 4200,09 грн. НБУ";

3) "за січень по червень 2013 року у розмірі - 2388,06 грн. НБУ";

4) "за липень по грудень 2013 року у розмірі - 2412,70 грн. НБУ";

5) "за січень по червень 2014 року у розмірі - 2535,90 грн. НБУ" - ПРОТИПРАВНИМ

2.1. Зобов`язати заступника начальника Головного управління Міндоходів в Одеській області Іванова Дмитра Івановича списати раніше зараховані їм грошові суми пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1 по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період та в розмірі:

1) "за другий квартал 2011 року у розмірі - 999,31 грн. НБУ";

2) "за лютий по грудень 2012 року у розмірі - 4200,09 грн. НБУ";

3) "за січень по червень 2013 року у розмірі - 2388,06 грн. НБУ";

4) "за липень по грудень 2013 року у розмірі - 2412,70 грн. НБУ";

5) "за січень по червень 2014 року у розмірі - 2535,90 грн. НБУ".

2.2. Зобов`язати заступника начальника Головного управління Міндоходів в Одеській області Іванова Дмитра Івановича списати раніше зараховану їм грошову суму по збільшенню боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1 у розмірі 6393,48 грн. НБУ.

2.3. Зобов`язати заступника начальника Головного управління Міндоходів в Одеській області Іванова Дмитра Івановича у подальшому утримуватися від протизаконних нарахувань грошових сум по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1.

3. Визнати рішення від 09.12.2014 року №3937/Б/99-99-10-01-07-15 голови Державної фіскальної служби України Білоус Ігоря Олеговича про залишення без змін "Вимоги про сплату боргу (недоїмки)" від 01.08.2014 року №Ф-234-25 першого заступника начальника ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області Мусієнко О.С., рішення від 15.10.2014 року №897/15-32-10-02-05 заступника начальника Головного управління Міндоходів в Одеській області Іванова Дмитра Івановича, а також про залишення без задоволення скарги від 11.11.2014 року вх..№3878/ФОП пенсіонера за віком, фізичної особи - підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1 - ПРОТИПРАВНИМ.

3.1. Зобов`язати голову Державної фіскальної служби України Білоус Ігоря Олеговича списати раніше зараховану їм грошову суму по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1 у розмірі 12536,00 грн. НБУ.

3.2. Зобов`язати голову Державної фіскальної служби України Білоус Ігоря Олеговича списати раніше зараховані їм грошові суми по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1 "загальну суму - 8876,31 грн., в т.ч. 1288,8 грн. - недоїмки по сплаті страхових внесків та 7587,51 грн. - недоїмка по сплаті єдиного внеску".

3.3. Зобов`язати голову Державної фіскальної служби України Білоус Ігоря Олеговича у подальшому утримуватися від протизаконних нарахувань по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування пенсіонеру за віком, фізичній особі - підприємцю, який обрав спрощену систему оподаткування, інд.код НОМЕР_1 ОСОБА_1, а також не надавати протиправні вказівки своїм підлеглим ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, ГУ Міндоходів в Одеській області здійснювати протиправні дії щодо нарахування єдиного внеску у відношенні пенсіонера за віком ОСОБА_1».

В судовому засіданні 22.03.2016 року позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх з огляду на те, що позивач є пенсіонером з 23.05.2011 року, а тому не повинен сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в зв'язку із чим, надіслані на його адресу вимоги по сплату боргу за цим податком необхідно скасувати, визнати протиправними дії податкових органів щодо нарахування вказаного внеску протиправними, скасувати рішення щодо розгляду первинної та повторної скарги платника податків та зобов'язати податкові органи списати вказану суму заборгованості в розмірі 12356,11 грн. та в подальшому утриматись від нарахування позивачу до сплати суми єдиного внеску. Представники відповідачів - ДПІ у Київському районі м.Одеси та ДФС України заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав законності прийнятих рішень та дій податковим органами відносно позивача. Представник третьої особи на боці відповідачів Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси підтримав заперечення проти позовних вимог з тих саме підстав. Відповідачі начальник ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області Мусієнко Олена Сергіївна, Головне управління ДФС в Одеській області були сповіщені належним чином про день, час та місце слухання справи, але не прибули в судове засідання без поважних причин, а тому, на підставі положень ч.4 ст.128 КАС України, судом ухвалено рішення про розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідачі - ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, начальник ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області Мусієнко Олени Сергіївни, Головне управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу», є органами та посадовими особами центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування податкових зобов'язань та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, розгляду скарг платників податків в порядку адміністративного оскарження та прийняття за ними відповідних рішень, а тому позовні вимоги щодо оскарження їх актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Позивач згідно свідоцтва про державну реєстрацію Серія В01 №345008 (а.с.27 т.1) з 25.01.2011 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем та з цієї ж дати перебуває на обліку в Управління ПФУ у Київському районі м.Одеси в якості платника єдиного збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до свідоцтва Серія А №532455 (а.с.28 т.1) позивач у 2011 році перебувала на спрощеній системі оподаткування - була платником єдиного податку.

Як вбачаєіься з матеріалів справи Управлінням ПФУ у Київському районі м.Одеси позивачу з 23.05.2011 року за рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2013 року по справі №1512/15313/2012 призначена дострокова пенсія матері інваліда з дитинства відповідно до п.3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Згідно інтегрованих карток в ІС «Податковий блок» за ФОП ОСОБА_1 станом на

01.08.2014 року рахувалась заборгованість по платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами - підприємцями, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (34,7%) у загальній сумі 12536,11 грн., у т.ч. за II квартал 2011 року у сумі - 999,36 грн. перейшло сальдо від Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, з лютого по грудень 2012 року у сумі - 4200,09 грн. перейшло сальдо від Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси, з січня по червень 2013 року у сумі - 2388,06 грн. перейшло сальдо від Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, з липня по грудень 2013 року у сумі - 2412,70 грн. нараховано після початку адміністрування органами Міністерства доходів і зборів України з січня по червень 2014 року у сумі - 2535,90 грн.

Таким чином, ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області ФОП ОСОБА_1 була направлена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 01.08.14 року №Ф-234-25 у сумі 6141,63 грн. (а.с.30 т.1). Зазначена заборгованість складається з нарахувань за наступні періоди: з квітня по грудень 2013 року у сумі - 3606,73 грн.; з січня по червень 2014 року у сумі - 2535,90 гривень.

На вказану вимогу позивачем була подана первинна скарга від 15.09.2014 року, яка рішенням Головного управління Міндоходів в Одеській області від 15.10.2014 року №897/Б/15-32-10-02-06 (а.с.31-33) була залишена без задоволення, оскаржена вимога від 01.08.2014 року №Ф-234-25 без змін та додатково збільшено суму недоїмки на суму 6393,48 грн. (заборгованість по минулих податкових періодах) до загальної суми 12356,11 грн.

На вказане рішення позивачем 11.11.2014 року була подана повторна скарга, яка рішенням ДФС України від 09.12.2014 року №3937/Б/99-99-10-01-07-15 (а.с.34-35) була залишена без задоволення, а вимога рішення ГУ ДФС в Одеській області від 15.10.2014 року №897/Б/15-32-10-02-06 без змін.

Виносячи оскаржену вимогу та оскаржені рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, Головне управління Міндоходів в Одеській області та ДФС України виходили з наступного застосування норм законодавства.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування з 01.01.2011 року регулюються виключно Законом України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 - VI (далі - Закон № 2464).

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються Законом України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом від 09.07.2003 року №1058-ІУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з наступними змінами (далі - Закон № 1058-ІУ).

Згідно зі ст. 1 Закону №1058 -IV ...пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-1V ...за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону № 1058-ІУ та статтею 12 Закону № 1788-ХІІ для громадян України встановлений загальний пенсійний вік, з настанням якого вони можуть претендувати на виплату пенсії за віком.

Так, згідно зі ст. 26 Закону України №1058- IV - 1. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 1 5 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.»

Згідно зі ст.12 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно зі ст.13 Закону №1788-Х1І на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам:

61 працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці. - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії па пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) тракторисги-машиністи. безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі:

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних,' шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів. - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками- операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей. - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно п.3 розділу XV Прикінцевих положень Закону Закон № 1058-ІУ та статті 17 Закону №1788-ХІІ матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464 фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадження ними підприємницької діяльності є платниками єдиного внеску.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України від 08.07.2010 року №2464-У1 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - «...Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування».

Враховуючи дату народження позивача 15.02.1961 року, термін досягнення пенсійного віку наступить в 59 років 6 місяців.

Таким чином, зазначеною нормою визначено дві умови звільнення платника від сплати єдиного внеску: наявність у особи статусу пенсіонера за віком або інваліда та факт отримання відповідно до закону . пенсії або соціальної допомоги. Тобто, критерієм звільнення від сплати єдиного внеску разом із фактом отримання пенсії, у тому числі пенсії за віком на пільгових умовах є наявність у особи, яка обрала спрощену систему оподаткування статусу пенсіонера за віком, що встановлюється до відповідності всім умовам, зазначеним законом, зокрема, досягнення певного віку, після якого вона має право на призначення відповідної пенсії.

Але суд вважає, що вказана правова позиція податкових органів є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Відповідно до положень ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно постанови Верховного Суду України від 15.04.2015 року по справі №21-57а-14 (номер рішення у ЄДРСР - 38655039) встановлено, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (частина четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску за себе, за умови, якщо такі особи є пенсіонерами за віком (незалежно від того чи досягли вони загального пенсійного віку чи така пенсія оформлена на пільгових умовах - зі зменшенням віку) та отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - № 1058-IV) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) застосовуються, зокрема в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону №1788-ХІІ визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років). Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 Закону №1788-ХІІ та частиною першою статті 26 Закону №1058-IV. Таке право виникало у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу. При цьому, статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, на підставі пункту «а» частини першої якої, як установили суди, позивач отримує пенсію, передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - із зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, ураховуючи закріплені Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ, не є платниками єдиного внеску за себе згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №2464-VI, так як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Аналогічна правова позиція Верховного суду України викладена в його постанові від 15.04.2015 року по справі №21-70а-14 (номер рішення у ЄДРСР - 38655048).

Таким чином, починаючи з 15.04.2014 року (дати набрання законної сили вищенаведених постанов Верховного Суду України), відповідно до положень ст.244-2 КАС України та ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» органи державної влади, які застосовували правову норму, відносно якої було ухвалені вказані судові рішення повинні буди застосовувати відповідні висновки суду.

При прийняті оскаржених позивачем вимоги про сплату боргу від 01.08.2014 року №Ф-234-25, при ухвалені рішень щодо розгляду первинної та повторної скарги платника податків від 15.10.2014 року №897/Б/15-32-10-02-06 та від 09.12.2014 року №3937/Б/99-99-10-01-07-15 податковими органами - ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, Головним управлінням Міндоходів в Одеській області та ДФС України вказані вимоги закону виконані не були та відповідні рішення Верховного Суду України до спірних правовідносин не застосовані.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень

адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах

повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з

використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про протиправність оскаржених актів суб'єктів владних повноважень, які були прийняті не порядком та у спосіб визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги пр. визнання їх протиправними та скасування підлягають задоволенню на підставі ч.2 ст.162 КАС України.

Окрім того, відповідно до положень ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі заявлених позовних вимог з метою захисту прав та свобод особи, що звернулась за судовим захистом.

Позивач, фактично не погоджується з нарахуванням їй суми єдиного внеску за весь період часу на загальну суму 12356,11 грн., але формально не оскаржує вимоги про сплату боргу за єдиним внеском від 05.03.2012 року №Ф-1721 від 21.02.2013 року №Ф-1271, від 27.05.2013 року №Ф-2233, якими нарахована заборгованість на суму 6393,48 грн.

Враховуючи час прийняття вказаних актів суб'єктів владних повноважень, суд не може визнати їх протиправними, оскільки судові рішення Верховного Суду України, якими визначений порядок застосування цієї норми матеріального права був прийнятий пізніше 15.04.2014 року, в зв'язку із чим, вказані акти підлягають скасуванню, оскільки виникли підстави для визнання їх незаконними вже після їхнього прийняття.

Разом з тим, вимога про сплату боргу від 05.03.2012 року №Ф-1721 підлягає скасуванню частково лише на суму заборгованості за червень 2011 року на суму 333,12 грн., оскільки позивачу призначена пенсія Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси з 23.05.2011 року, в зв'язку із чим, позивач за квітень та травень 2011 року повинен був сплачувати єдиний внесок на загальних підставах, а тому вказана вимога в частині нарахування єдиного внеску за квітень-травень 2011 року на суму 666,24 грн. є законною та не може бути скасованою.

Відповідно до положень ч.2, ч.3 ст.162 КАС України, суд може ухвалити будь-яке рішення з метою поновлення прав особи, яка звернулась за судовим захистом.

Виходячи з цієї норми процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання списати суму заборгованості з єдиного внеску позивача в розмірі 12356,11 грн. підлягають задоволенню частково у формі зобов'язання податковий орган, в якому перебуває на обліку позивач - ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області вчинити дії з відображення у особистій картці позивача ФОП ОСОБА_1 ІК НОМЕР_1, як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зменшення суми податкового зобов'язання по скасованим вимогам на загальну суму 11869,87 грн.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, судом надається судовий захист лише в частині порушеного права чи охоронюваного законом інтересу особи, яка звернулась за їх захистом до суду, в зв'язку із чим, суд не може надавати захист такій особі від порушень її прав, що можуть статися у майбутньому (тобто фактично не існують на час розгляду справи), а тому в задоволенні позовних вимог про зобов'язання податкові органи та їх посадових осіб утриматись в майбутньому від порушення прав позивача слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.11,94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу від 01.08.2014 року №Ф-234-25 ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на суму боргу у розмірі 6142,63 грн. по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

3. Скасувати вимоги про сплату боргу за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 21.02.2013 року №Ф-1271, від 27.05.2013 року №Ф-2233 повність, від 05.03.2012 року №Ф-1721 на суму 333,12 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення по результатам розгляду первинної скарги Головного управління Міндоходів в Одеській області від 15.10.2014 року №897/Б/15-32-10-02-06.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення по результатам розгляду повторної скарги Державної фіскальної служби від 09.12.2014 року №3937/Б/99-99-10-01-07-15.

6. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області вчинити дії з відображення у особистій картці позивача ФОП ОСОБА_1 ІК НОМЕР_1, як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зменшення суми податкового зобов'язання по скасованим вимогам на загальну суму 11869,87 грн.

7. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний складом суду 28.03.2016 року.

Головуючий суддя Єфіменко К.С.

Судді Катаєва Е.В.

Левчук О.А.