Справа № 487/6241/15-а
Суддя: Андрощук В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/6241/15-а
Провадження №2-а/487/149/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.10.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання незаконним і скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання незаконним і скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

В позові вказував, що в 2009 році йому призначено пенсію за вислугу років в розмірі 5075,70 грн. на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Встановивши переплату у розмірі 2660,34 грн., яка утворилася з квітня по липень 2015 року у звязку з несвоєчасним повідомленням про роботу як самозайнятої особи відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», 17 липня 2015 року відповідач прийняв рішення №44/1 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Посилаючись на незаконність вказаного рішення, ОСОБА_1 просив його скасувати та зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва поновити виплату призначеної йому пенсії за вислугу років в повному обсязі, відповідно до встановленого розміру, починаючи з 01.05.2015 року.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, посилаючись на правомірність прийняття оскаржуваного рішення, позов ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши доводи сторін в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва та отримує з 2009 року пенсію за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 5075,70 грн. на місяць.

Відповідно до свідоцтва за №706, виданого 24 вересня 2011 року на підставі рішення Миколаївської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю.

17 липня 2015 року Управлінням Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_1 одержує пенсію за вислугу років в розмірі 5075,70 грн. на місяць. Встановлено, що сума переплати в розмірі 2660,34 грн. утворилася за період з квітня по липень 2015 року. Сума переплати утворилася відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-V111, в звязку з несвоєчасним повідомленням УПФУ в Заводському районі про роботу як само зайнятої особи. Сума переплати підлягає поверненню ОСОБА_1

Відповідно до Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності 01.04.2015 року внесено зміни до ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та встановлено, що у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 11 груп, інвалідів війни 111 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 1 ст.2 КЗпП України закріплено право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну службу» посада це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, які регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Відповідно до ст.14.1.226 Податкового кодексу України самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою підприємцем або проводить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих і т.і., за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою підприємцем.

Таким чином, діючим законодавством України визначено поняття посади і роботи, само зайнятої особи. Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності 01.04.2015 року та яким внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» прямо не передбачено виплата пенсії в розмірі 85 відсотків призначеного розміру само зайнятим особам. Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за №706, отримане ОСОБА_1 в 2011 році не є підтвердженням факту, що він займає певну посаду або виконує певну роботу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як особа, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та має свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, не підпадає під дію Закону України 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Оскаржуване рішення за №44/1 від 17.07.2015 року, прийняте відповідачем стосовно ОСОБА_1 є протиправним та таким, що порушує права позивача.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позицію та доводи представника відповідача в обґрунтування правомірності дій Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва суд вважає хибними та оцінює критично.

Керуючись ст.ст.7,10-12,71,86,94,158,160,165,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про утримання надміру виплачених сум пенсії за №44/1 від 17.07.2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до встановленого розміру, починаючи з 01.04.2015 року.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК