Справа № 823/1985/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року справа № 823/1985/14

м. Черкаси

16 год. 09 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тарасенка Ю.М.,

представника третьої особи - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадарстру у Черкаській області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_4, в якому просить суд визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 23-1537/14-14-СГ, № 23-1538/14-14-СГ, № 23-1540/14-14-СГ, № 23-1541/14-14-СГ від 12.06.2014 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для відведення земельних ділянок громадянину ОСОБА_5 в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що відповідачем в порушення чинного законодавства усі сім заяв ОСОБА_5 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області, загальною площею майже 68 га, зареєстровані в журналі реєстрації за одним вхідним номером. Більше того, заява ОСОБА_5, зареєстрована 20.03.2014р. за № 1220-030106, дописана в кінці сторінки журналу реєстрації, а номер взятий наступної реєстрації, при цьому наступному запису реєстрації на наступній сторінці додали до чергового номера одиницю через дріб, що підтверджує дописку в журналі реєстрації заяв і намагання навмисно вказати реєстрацію заяви раніше на чотири дні ніж проведена законна реєстрація заяв ОСОБА_4

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи заперечення тим, що оскаржувані накази не порушує права та інтереси позивача і не створює для нього жодних правових наслідків.

Представник третьої особи проти заявленого адміністративного позову заперечував з підстав викладених у пояснення по справі та просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 24 березня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держземагенства у Черкаській області з п'ятьма заявами щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області, в тому числі розміром: 40 га, 9 га, 3 га та 15,7 га.

Наказами Головного управління Держземагенства у Черкаській області № ЧК/:05:004/00002822, № ЧК/:05:002/00002817, № ЧК/:05:003/00002819 та № ЧК/:05:003/00002818 від 27 березня 2014 року надано дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розміром 40 га, 9 га, 3 га та 15,7 га відповідно, громадянину ОСОБА_4 в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області.

30 травня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Черкаській області із заявами щодо затвердження проектів відведення вищевказаних земельних ділянок, проте наказом Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 23-1532/14-14-СГ від 10 червня 2014 року накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області № ЧК/:05:004/00002822, № ЧК/:05:002/00002817, № ЧК/:05:003/00002819 та № ЧК/:05:003/00002818 від 27 березня 2014 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою було скасовано на підставі подання прокуратури Черкаської області № 05/3-801вих.14 від 02 червня 2014 року.

Так, за результатами перевірки, проведеної прокуратурою Черкаської області в Головному управлінні Держземагенства у Черкаській області було виявлено порушення, а саме встановлено, що 20 березня 2014 року до Головного управління Держземагенства у Черкаській області звернувся громадянин ОСОБА_5 із 9 заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 131, 4 га, в оренду для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області.

20 березня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Держземагенства у Черкаській області з сімома заявами щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області, в тому числі розміром: 40 га, 12 га, 3 га та 13 га.

Наказами Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 23-1537/14-14-СГ, № 23-1538/14-14-СГ, № 23-1540/14-14-СГ, № 23-1541/14-14-СГ від 12 червня 2014 року надано дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розміром 40 га, 12 га, 3 га та 13 га відповідно, громадянину ОСОБА_5 в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області.

Також суд звертає увагу, що позивачем оскаржено до суду наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області "Про скасування наказів" №23-1532/14-14-СГ від 10 червня 2014 року. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2014 у справі №823/1986/14 позовні вимоги задоволені повністю, однак дане рішення було скасоване постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014.

Станом на час розгляду справи наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області "Про скасування наказів" №23-1532/14-14-СГ від 10 червня 2014 року, яким скасовано накази № ЧК/:05:004/00002822, № ЧК/:05:002/00002817, № ЧК/:05:003/00002819 та № ЧК/:05:003/00002818, № ЧК/:14:003/00002820, якими надано дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розміром 8 га, 3 га, 9 га , 40 га та 15,7 га відповідно, громадянину ОСОБА_4 в адміністративних межах Бубнівсько-Слобідської ради Золотоніського району Черкаської області, пройшовши процедуру судового оскарження залишився чинним. Таким чином, дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_6, жодним чином не порушує прав та інтересів позивача.

Вирішуючи спір по суті з врахуванням висновків Вищого адміністративного суду суд зазначає таке.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб наділені Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Аналогічне положення міститься в п. є-1 ч. 1 статті 15-1 Земельного кодексу України.

Проаналізувавши доводи позивача, суд дійшов висновку, що наведені ним аргументи не можуть бути підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів, оскільки вони не порушують права та інтереси позивача і не створюють для нього жодних правових наслідків.

Так, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності віднесено до компетенції адміністративних судів (пункт 1 частини першої статті 17 КАС України), а стаття 171 КАС України закріплює особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів. Право на таке оскарження мають особи, щодо яких застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт (частина друга статті 171 КАС України). Отже, коло осіб, які вправі звернутися з позовом у розглядуваних справах, є вужчим, ніж коло осіб, що окреслено в частині першій статті 104 - особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Проте, згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а також невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

ОСОБА_4 оспорює накази, які є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права та обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки зазначені накази не стосуються його безпосередньо.

Отже, відсутність порушеного права, встановленого при розгляді справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94, 159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 21.03.2016