Справа № 821/357/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 березня 2016 р. м. ХерсонСправа № 821/357/16

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання дій протиправними, -

встановив:

21 березня 2016 року до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області з позовними вимогами про визнання дій протиправними, а саме:

- дії відповідача на 12.03.2016 р. посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні вул. Комкова, 76-а по факту не виплати ОСОБА_1 пенсійних виплат, виниклої заборгованості, порушення конституційного права позивача на їх одержання, порушення Закону України «Про переселенців», спонукання вирішення по скорому визнати неправомірними.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, суддя вважає, що позов підлягає поверненню позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов'язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року N 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

В Україні систему судів утворено згідно з положеннями статей 6, 124, 125 Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.

За приписом частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У розвиток вказаного положення Європейський суд з прав людини в Рішенні від 25 лютого 1993 року у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держави-учасниці організувати їхню судову систему в такий спосіб, щоб їхні суди і трибунали виконували кожну зі своїх функцій (пункт 44), притаманну відповідній судовій установі.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина друга статті 1), в системі судів загальної юрисдикції (частина перша статті 3) діють спеціалізовані суди (частини друга, третя статті 17, стаття 18), до яких належать господарські, адміністративні суди (частини друга, третя статті 21, частина третя статті 26, частина друга статті 31). Головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура. Процесуальними кодексами України встановлено неоднакову процедуру судового провадження щодо різних правовідносин.

На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень між загальними і спеціалізованими судами підпорядковано гарантіям права кожної людини на ефективний судовий захист. За таким підходом усі публічно-правові спори, у яких хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень, належать до адміністративної юрисдикції і за компетенцією мають бути розглянуті адміністративними судами (пункти 1, 2, 7 статті 3, частина перша статті 17 КАС України).

Правила щодо предметної підсудності адміністративних справ встановлені ст. 18 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приймаючи до уваги, що право позивача на вибір підсудності передбачене лише у випадках оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади (ч. 3 ст. 18 КАС України), ця справа не підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду та, відповідно до ч.3 ст. 108 КАС України, має бути повернута позивачеві.

З огляду на вищевикладене, адміністративний позов підлягає розгляду місцевим загальним судом, як адміністративним судом з урахуванням вимог територіальної підсудності передбачених ст.19 КАС України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.18, п.6 ч.3 ст.108 КАС України, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання дій протиправними - повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кузьменко Н.А.