Справа № 822/5903/15
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5903/15

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

17 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області про визнання незаконним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області про визнання незаконним та скасування висновку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.11.2015 року позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано висновок про результати перевірки відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Хмельницькій області №2265/10/17-017 від 28.08.2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що податковим органом правомірно складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади».

Сторони в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області №1-0 від 01.02.2012 року ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта.

Відповідно до положень "Про державну службу" та Закону Уукраїни "Про засади запобігання та протидії корупції" позивачкою 30.03.2015 року за місцем роботи подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Проте, згідно висновку Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 28.08.2015 року №2265/10/17-017 за результатами проведеної перевірки ОСОБА_2 в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2

Так, перевіркою встановлено, що ОСОБА_2. в розділі III "Відомості про нерухоме майно" декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік в позиції 23 "Земельні ділянки" не відображено земельну ділянку площею 0,0178 га., (Державний акт серія НОМЕР_1 від 13.12.2012 року) та площею 0,0400 га., (Державний акт серія НОМЕР_2 від 13.12.2012 року) згідно наданої інформації відділом Держземагенства у Городоцькому районі.

В позиції 24 "Житлові будинки" ОСОБА_2 відображено не повну площу домоволодіння, згідно наданих реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 у власності рахується домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 148,9 кв.м. в декларації відображено житловий будинок площею 118,3 кв.м..

Наказом Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області від 03.09.2015 року №3-0 на підставі висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" Городоцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_2. звільнено з посади головного спеціаліста - юрисконсульта з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" відповідно до п. 7 зі значком 2 ст. 36 Кодексу Законів про працю України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що саме по собі неповне декларування наявного у особи майна, не може бути підставою для застосування Закону України "Про очищення влади" в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Городоцькою об'єднаною державною податковою інспекцією стосовно ОСОБА_2 складено висновок №2265/10/17-017 від 28.08.2015 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади».

У висновку зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що у декларації позивача про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру вказано не достовірні відомості щодо наявності майна, набутого ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача. Зокрема у висновку зазначено, що ОСОБА_2 в розділі ІІІ «Відомості про нерухоме майно» декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік в позиції 23 «Земельні ділянки» не відображено земельну ділянку площею 0,0178 га (державний акт серія НОМЕР_1 від 13.12.2012 р.) та площею 0,0400 га (державний акт серія НОМЕР_2 від 13.12.2012 р.) згідно наданої інформації відділом Держземагентства у Городоцькому районі.

В позиції 24 «Житлові будинки» ОСОБА_2 відображено не повну площу домоволодіння, згідно наданих реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 у власності рахується домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 148,9 кв. м в декларації відображено житловий будинок площею 118,3 кв. м.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади.

Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону передбачено, що особа, яка претендує на зайняття посади, визначеної п.п. 1 - 10 ч. 1 ст. 2 цього Закону (крім громадян, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу та на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або залучаються до виконання обов'язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на території проведення антитерористичної операції), подає власноручно написану письмову заяву, якою повідомляє про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені ч.ч. 3, 4 ст. 1 цього Закону, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до цього Закону. Відомості, зазначені у заяві, передбаченій частиною першою цієї статті, перевіряються під час проведення спеціальної перевірки відповідно до ст. 11 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" у порядку та строки, визначені цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 вказаного Закону перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1 - 10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до п.3 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 листопада 2014 року № 1100 визначено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Згідно з ч.11 ст.5 Закону України "Про очищення влади" орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

Частиною 10 статті 5 Закону передбачено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Крім того, відповідно до пунктів 27, 28 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у пункті 2 частини п'ятої статті 5 Закону, ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у пункті 27 цього Порядку, та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Таким чином, з врахуванням обставин справи та вказаних правових норм, податковим органом був зроблений правомірний висновок щодо зазначення позивачем не у повному обсязі відомостей щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_2, а саме: не зазначено про наявність земельних ділянок та частини домоволодіння.

Так, позивач стверджує, що земельні ділянки площею 0,0178 га та 0,0400 були відчужені нею у 2013 році, проте на час складання оскаржуваного висновку ОСОБА_2 податковому органу не були надані пояснення стосовно зазначених земельних ділянок, хоча позивачу направлявся лист про надання пояснень від 06.08.2015 року №1780/10/17-017.

У постанові суду першої інстанції зазначено, що при надані пояснень свідком - працівником податкового органу ОСОБА_3, на питання про підтвердження отримання позивачкою виклику щодо надання пояснень до висновку про результати перевірки відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" №2265/10/17-017 від 28.08.2015 року, свідок не змогла дати ствердної відповіді чи надати будь-які докази отримання позивачем листа з викликом, так, як лист направлявся звичайним листом без повідомлення про вручення.

Однак із показів свідка, запису судового засідання, а саме допиту свідка ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_2 приходила у податковий орган із листом-повідомлення, проте ніяких пояснень стосовно зазначеної у листі інформації позивачем не було надано.

Стосовно невідповідності площі приміщення, суд першої інстанції вказав, що декларація передбачає зазначення у ній площі саме житлового будинку (а не домоволодіння), яка становить 118,3 кв.м. (згідно технічного паспорту житлового будинку), як було й відображено позивачем.

Проте в супереч вказаному суд апеляційної інстанції зазначає, що відомості про хлів і туалет, які збудовані окремо від житлового будинку позивач повинна була вказати у позиції 28 «Інше нерухоме майно».

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що податковим органом був зроблений правомірний висновок щодо зазначення позивачем не в повному обсязі відомостей щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_2, а тому позовні вимоги про скасування висновку Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 28.08.2015 року № 2265/10/17-017 не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.14 ст.5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Проте суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, про що і вказав суд першої інстанції, що підставами для звільнення, на підставі вимог Закону України "Про очищення влади" є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п. 1- 10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Тобто, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для звільнення особи. Зазначена обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для звільнення особи без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених Законом України «Про очищення влади», і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Наявність у висновку про результати перевірки інформації про підтвердження законності джерел набуття майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, недостовірних відомостей не може бути підставою для звільнення особи з держаного органу.

А тому, оскільки предметом даного адміністративного позову не є рішення відповідача щодо звільнення позивача з публічної служби, а є лише оскарження висновку про результати перевірки відомостей щодо наявності майна та відповідність вартості майна, вказаного у декларації, тому суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції поспішно застосував у своєму рішенні до вказаного позову мотиви, які підлягають застосуванню до правовідносин які виникають у разі звільнення особи з публічної служби на підставі Закону України "Про очищення влади".

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області про визнання незаконним та скасування висновку скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.