Справа № 233/6762/15-а
Суддя: Каліуш О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/6762/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., за участі представника позивача Сніменка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка справу адміністративної юрисдикції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Третє» до Артемівської сільської ради про визнання нечинним рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» від 10.06.2015 року № VI/84-6,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Третє» просить визнати нечинним рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» від 10.06.2015 року №VI/84-6 з моменту його прийняття, посилаючись на те, що 10 червня 2015 року Артемівською сільською радою прийнято рішення «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» №VI/84-6.

Зазначене рішення відповідача, на думку позивача, є протиправним, оскільки прийнято з порушенням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 року № 1160-1У (далі Закон № 1160-1У).

Зокрема, в порушення вимог ст. 7 Закону № 1160-1У рішення відповідача «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» не було включено до плану підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік та відповідач не оприлюднював план діяльності регуляторного акту, чим не забезпечив реалізацію принципу передбачуваності при здійсненні регуляторної політики.

В порушення вимог ст. 8 Закону № 1160-1У відповідач не розробляв аналіз регуляторного впливу до проекту рішення «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік та не оприлюднив його. Таким чином, відповідач не дав систематизовану оцінку регуляторного акту, не довів до відмова громадськості, не окреслив його позитивні та негативні впливи, в той час, коли відповідно до ст. 36 Закону № 1160-1У регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо відсутній аналіз регуляторного впливу.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону № 1160-1У проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу підлягають оприлюдненню з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. До моменту оприлюднення проекту регуляторного акта та його аналізу регуляторний орган повинен оприлюднити повідомлення про оприлюднення цього проекту.

Стаття 13 Закону № 1160-1У передбачає, що план діяльності регуляторного органу, повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу, оприлюднюються шляхом опублікування у друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторонці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Якщо в межах адміністративно-територіальної одиниці чи в населеному пункті не розповсюджуються друковані засобі масової інформації, а органи та посадові особи місцевого самоврядування не мають своїх офіційних сторін у мережі Інтернет, документи, можуть оприлюднюватися у будь-який інший спосіб, який гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці чи до відповідної територіальної громади.

Своїм листом Державна служба України з питань регуляторної політики та підприємництва від 27.09.2012 року № 3781 «Про надання роз'яснень законодавства про державну регуляторну політику» роз'яснює, що без доведення факту нерозповсюдження друкованих засобів масової інформації в межах адміністративно-територіальної одиниці, органи місцевого самоврядування не мають права оприлюднювати документи, підготовлені у процесі здійснення регуляторної діяльності, на дошці оголошень чи на офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Відповідач у порушення ст. 13 Закону № 1160-1У не оприлюднив план діяльності регуляторного органу, не оприлюднював повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, не оприлюднив проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу.

Відповідно до статті 5 Закону № 1160-1У оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій є складовою забезпечення здійснення державної регуляторної політики. Важливу роль в доведені проекту регуляторного акта до відома громадськості підтверджує ст. 36 Закону № 1160-1У, яка передбачає, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Внаслідок порушення вимог ст.ст. 9,13 Закону № 1160-1У позивач, який застосовує рішення відповідача у господарській діяльності, був позбавлений права (можливості) ознайомитися з проектом Рішення, прийняти участь в його обговоренні, надати свої зауваження та пропозиції.

Таким чином, відповідач порушив один із найголовніших етапів в процесі прийняття регуляторного акта, який здійснюється задля втілення принципу прозорості та врахування громадської думки.

Стаття 34 Закону № 1160-1У передбачає, що кожен проект регуляторного акта, що внесений на розгляд до сільської ради, подається до відповідальної постійної комісії для вивчення та надання висновків про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Відповідна комісія, у свою чергу, повинна подати проект та аналіз регуляторного впливу до уповноваженого органу для підготовки у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку пропозицій щодо удосконалення проекту відповідно до принципів державної регуляторної політики.

Спеціальним уповноваженим органом виконавчої влади з питань реалізації державної регуляторної політики є Держпідприємництво України.

На підставі аналізу регуляторного впливу, яким супроводжувався проект регуляторного акта при його внесенні на розгляд сесії відповідної ради, а також пропозицій уповноваженого органу (Держпідприємництва України) відповідальна постійна комісія готує свої висновки про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 Закону № 1160-1У.

У порушення ст. 34 Закону № 1160-1У відповідна комісія не подавала проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу до Держпідприємництва України та зробила висновок про відповідність проекту Рішення вимогам Закону № 1160-1У, без отримання пропозицій Держпідприємництва України.

Крім того, в порушення вимог ст. 12 Закону № 1160-1У рішення відповідача «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» у засобах масової інформації не оприлюднювалось. А у відповідності до ст. 57 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що рішення відповідача «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» від 10.06.2015 року У1/84-6 було прийнято не у спосіб, передбачений Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому є нечинним.

Представник позивача Сніменко О.І. у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Третє» підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача сільський голова Артемівської сільської ради Прокудін О.А. у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Третє» не визнав у повному обсязі, пояснивши, що оскаржуване рішення від 10.06.2015 року було прийнято із дотриманням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема, питання про затвердження ставок податку на землю було включено до плану роботи сільської ради на 1 півріччя 2015 року. Також сільською радою був підготовлений проект рішення «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» та аналіз регуляторного впливу до проекту рішення «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 року», які, відповідно до регламенту Артемівської сільської ради оприлюднювались на дошці оголошень у приміщенні сільської ради. 10 червня 2015 року було прийнято рішення № У1/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік», яке також було оприлюднене на дошці оголошень у приміщенні сільської ради. Крім того, оскаржуване рішення було направлено Державній службі України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Сільськогосподарського підприємства «Третє» задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2015 року Артемівська сільська рада прийняла рішення № VI/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» (а.с.27).

Позивачу на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами: № :46:000:0010 площею 5,57га, № :47:000:0024 площею 5,08га, № :46:000:0008 площею 5,66га, розташовані Донецька область, Костянтинівський район, Артемівська сільська рада, за межами населеного пункту, що підтверджується наявними в матеріалах справи Державними актам про право власності на земельну ділянку та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-7).

Отже, оскаржуване рішення підлягає застосуванню та виконанню позивачем у господарській діяльності. Тож право позивача на оскарження рішення Артемівської сільської ради від 10 червня 2015 року № VI/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» є доведеним.

Даючи оцінку оскаржуваному рішенню та дотриманню вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» при його прийнятті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 24) встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні і міські ради у межах повноважень та з урахуванням граничних розмірів ставок встановлюють своїми рішеннями місцеві податки і збори, які є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно із пунктом 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України, органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Закон України від 11.09.2003 року № 1160-1У «Про засади державної регуляторної політики» у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 1160-1У) та відповідні підзаконні акти у сфері державної регуляторної політики створюють систему прийняття регуляторних актів від планування, розробки, погодження проектів регуляторних актів до оскарження рішень спеціально уповноваженого органу щодо здійснення державної регуляторної політики та відстеження результативності регуляторних актів.

Статтею 4 Закону № 1160-1У визначені принципи державної регуляторної політики, якими є доцільність, адекватність, ефективність, збалансованість, передбачуваність, прозорість та врахування громадської думки.

Судом встановлено, що рішенням Артемівської сільської ради від 22 грудня 2014 року № У1/75-4 затверджено план роботи сільської ради на перше півріччя 2015 року, п. 3 якого передбачено затвердження ставок податку на землю у березні-квітні 2015 року (а.с.43), що свідчить про виконання відповідачем вимог ст. 7 Закону № 1160-1У та спростовує доводи позивача щодо не включення відповідачем до плану підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік рішення про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік.

24 квітня 2015 року Артемівською сільською радою підготовлено Аналіз регуляторного впливу до проекту рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» та рішенням Артемівської сільської ради від 24.04.2015 року № У1/83-3 затверджено проект рішення сільської ради про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік (а.с. 29-30,28), які були оприлюднені на спеціальній дошці оголошень у приміщенні сільської ради, що підтверджено у судовому засіданні свідком ОСОБА_3 та не спростовано позивачем .

Тож зазначене свідчить про виконання відповідачем вимог ст. 8 Закону № 1160-1У щодо підготовки аналізу регуляторного впливу та спростовує доводи позивача в цій частині.

10 червня 2015 року Артемівською сільською радою було прийнято рішення за № У1/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» (а.с.27), яке було оприлюднене на спеціальній дошці оголошень у приміщенні сільської ради, що підтверджено у судовому засіданні свідком ОСОБА_3 та не спростовано позивачем.

10 червня 2015 року за вих. № 187 Артемівською сільською радою копія рішення від 10 червня 2015 року № у1/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» направлено Державній службі України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва (а.с.45), що свідчить про виконання відповідачем вимог ст. 34 Закону № 1160-1У.

Діючи оцінку доводам позивача щодо порушення відповідачем вимог ст.8, 9, 12 Закону № 1160-1У щодо не оприлюднення плану роботи, проекту регуляторного акту, аналізу регуляторного впливу та самого регуляторного акту, суд дійшов такого.

З пояснень Артемівського сільського голови вбачається, що на території Артемівської сільської ради Костянтинівського району відсутні друковані засоби масової інформації. Дана обставина позивачем не спростована.

Пунктом 6 регламенту Артемівської сільської ради передбачено, що оприлюднення рішень відбувається у формі розміщення їх на спеціальній дошці оголошень у приміщенні сільської ради та надсиланням їх за відповідними адресами.

Тож офіційним оприлюдненням нормативно-правових актів Артемівської сільської ради є їх розміщення на спеціальній дошці оголошень у приміщенні сільської ради.

Свідок ОСОБА_3 секретар Артемівської сільської ради, будучи допитаною у судовому засіданні з дотриманням вимог ст. 141 КАС України та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснила, що до функціональних обов'язків секретаря сільської ради відноситься розміщення на спеціальній дошці оголошень у приміщенні сільської ради відповідних рішень сільської ради. У травні 2014 року нею на дошці оголошень у приміщенні сільської ради були розміщені Аналіз регуляторного впливу до проекту рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» та рішення Артемівської сільської ради від 24.04.2015 року № У1/83-3 про затвердження рішення сільської ради про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік. Також у червні 2015 року нею на дошці оголошень у приміщенні сільської ради було розміщено рішення від 10.06.2015 року «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік». Крім того, зазначене рішення від 10.06.2015 року було направлено до Костянтинівської ОДПІ, яке розмістило дане рішення на своєму офіційному сайті.

Зазначене свідчить про доведення до відома населення Артемівської сільської ради про план роботи ради на 2015 рік, проекту та аналізу регуляторного впливу, а також самого регуляторного акту.

Не розміщення зазначених документів відповідачем у друкованих засобах масової інформації, за умови їх оприлюднення у спосіб, що передбачений регламентом сільської ради, та з урахуванням поширення дії регуляторного акту лише на територію Артемівської сільської ради, на думку суду, не може бути визнано підставою для визнання регуляторного акту нечинним.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на лист Державної служби з питань регуляторної політики та підприємництва від 27.09.2012 року № 3781 «Про надання роз'яснень законодавства про державну регуляторну політику» в якому зазначено, що органи місцевого самоврядування не мають права оприлюднювати документи, підготовлені у процесі здійснення регуляторної діяльності на дошці оголошень, оскільки зазначений лист має рекомендаційний характер.

Суд також зазначає, що окремі порушення відповідачем процедури прийняття регуляторного акту, такі як не оприлюднення повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту не є законодавчо визначеною підставою для визнання регуляторного акту нечинним.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» №VI/84-6 від 10.06.2015 року прийнято з дотриманням порядку, встановленого Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та доведено до відома населення у спосіб, що визначений регламентом сільської ради, а тому підстави для визнання його нечинним відсутні.

Отже, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Третє» слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Третє» до Артемівської сільської ради про визнання нечинним рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» від 10.06.2015 року № У1/84-6 відмовити у повному обсязі.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним обсягом постанови - 21 березня 2016 року, відклавши до цього строку складання повної постанови.

На постанову до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Каліуш