Справа № 826/19157/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Київ справа № 826/19157/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» Брайка Станіслава Анатолійовича

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» Брайка Станіслава Анатолійовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайк С.А., Уповноважена особа, відповідач) про:

- зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка С.А. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі до 200 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за договором строкового банківського вкладу з щомісячною виплатою процентів № ДФ-, укладеним з Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.01.2015 між нею та ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» був укладений договір № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків. На вказаному в Договорі вкладному рахунку клієнта ним були розміщені кошти у розмірі 160 000,00 грн.

В подальшому позивачу стало відомо про запровадження тимчасової адміністрації та ліквідацію АТ «ЕНЕРГОБАНК», втім відповідачем в порушення норм чинного законодавства не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «ЕНЕРГОБАНК» за рахунок Фонду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач та/або його представник не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що Правлінням НБУ було прийнято постанову «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 22.01.2015 № 48/БТ, якою визначено не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цієї Постанови, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Таким чином, наявність постанови Правління НБУ «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 22.01.2015 № 48/БТ обмежувало дієздатність ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» щодо укладення договору № ДФ- про строковий банківський вклад від 26.01.2015.

В наданих письмових запереченнях на позовну заяву, представник відповідача просив в задоволенні позову повністю відмовити.

Також на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення до заперечення на позовну заяву, в яких Уповноважена особа відзначає, що договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_3 від 26.01.2015, договір № ДФ- про строковий банківський вклад від 26.01.2015, розцінюються, як нікчемні правочини, оскільки внаслідок укладення таких договорів відбулось «дроблення» вкладу ОСОБА_3 з метою отримання за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів понад встановлений граничний розмір у сумі 200 000,00 грн.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 01.10.2015 відповідача та/або його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) був укладений Договір № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків (далі - Договір № ДФ-).

Згідно з пп. 1.1 розділу 1 Договору № ДФ-, Банк приймає від Клієнта на зберігання грошові кошти (надалі - «Вклад») з нарахуванням відсотків по Вкладу, згідно з умовами цього Договору: сума Вкладу: 160 000,00 грн.; валюта Вкладу: гривня; строк розміщення: 91 день, з 26 січня 2015 року по 27 квітня 2015 року; зі сплатою: 23,00 відсотків річних.

У відповідності до пп. 1.2 розділу 1 Договору № ДФ- Банк зберігає Вклад на Вкладному рахунку Клієнта № НОМЕР_2, відкритому в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» (надалі - «вкладний рахунок») та нараховує відсотки за користування Вкладом, виходячи з тривалості року 365 (366) календарних днів, за фактичну кількість календарних днів розміщення Вкладу на Вкладному рахунку Клієнта, починаючи від дня, наступного за датою розміщення суми Вкладу, до дня, який передує його фактичному поверненню. При цьому сума відсотків при нарахуванні за вкладом в іноземній валюті округлюється до цілого значення грошових одиниць валюти.

Згідно платіжного доручення № 157841 від 26 січня 2015 року позивачем на рахунок № НОМЕР_3 було внесено 160 000,00 грн.

Як встановлено під час розгляду справи, Постановою Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 22 січня 2015 року № 48/БТ Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК» віднесено до категорії проблемних та останньому встановлено обмеження в його діяльності, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних» від 12 лютого 2015 року № 96, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» № 29, згідно з яким з 13 лютого 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» - ОСОБА_4. Тимчасову адміністрацію в АТ «ЕНЕРГОБАНК» запроваджено строком на три місяці з 13.02.2015 по 12.05.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.04.2015 № 93 строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ЕНЕРГОБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 11.06.2015 включно.

26 травня 2015 року на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення про те, що з 26 травня 2015 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 13 травня 2015 року включно. Виплати коштів будуть здійснюватися через установи ПАТ «КБ «Приватбанк». Для отримання коштів за зазначеними договорами вкладникам необхідно звернутися до установ ПАТ «КБ «Приватбанк». Виплати вкладникам будуть здійснюватися в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення банку з ринку, але не більше 200 000,00 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» від 11 червня 2015 року № 370, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 червня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 115, згідно з яким з 12 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання; уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» призначено провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення ОСОБА_4 строком на 1 рік з 12 червня 2015 року по 11 червня 2016 року включно.

18 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 115 від 12.06.2015, Фонд з 19.06.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з 19.06.2015 до 30.07.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «КБ «Приватбанк». Відшкодування вкладникам ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду в період з 19.06.2015 до 30.07.2015 здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку, як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

14 липня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» № 136, відповідно до якого з 15.07.2015 провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення ОСОБА_4 відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК»; з 15.07.2015 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Брайка Станіслава Анатолійовича.

Також, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 14.07.2015 винесено наказ «Про відсторонення ОСОБА_4 від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду та про призначення Брайка С.А. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» № 223.

Після прибуття з паспортом та ідентифікаційним кодом до установи банку-агента Фонду - ПАТ «КБ «Приватбанк» для отримання відшкодування за вкладом, позивачу повідомлено що його не було включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

10 червня 2015 року позивачем було направлено офіційного листа (запит) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» ОСОБА_4, в якому остання просила пояснити підстави відсутності інформації щодо її вкладу та виплат по ньому у Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповіді на вказаний вище запит позивача не надходило.

Після чого позивач звернулась на гарячу телефонну лінію Фонду, де їй було запропоновано подати заяву про свої вимоги до банку в порядку ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

26 червня 2015 року позивач з кредиторськими вимогами звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» ОСОБА_4.

Відповіді на вказаний вище лист позивача не надходило.

Незгода позивача з невключенням його до переліку вкладників ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також необхідність в зобов'язанні відповідача надати Фонду додаткову інформацію, обумовили ОСОБА_1 на звернення до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення представника позивача, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з доводами ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення № 14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в своїй позовній заяві просить зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка С.А. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі до 200 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за договором строкового банківського вкладу з щомісячною виплатою процентів № ДФ-, укладеним з Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК».

У той же час до позовної заяви позивачем додано інший договір про строковий банківський вклад, а саме, Договір № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків від 26.01.2015, де однією із сторін зазначено саме ОСОБА_1.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем у номері договору про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків від 26.01.2015 допущено описку, та замість № ДФ- було помилково зазначено № ДФ-.

З цих підстав, суд приходить до висновку, що вимогами позивача є вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка С.А. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі до 200 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за договором строкового банківського вкладу з щомісячною виплатою процентів № ДФ-, укладеним з Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК».

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цього, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було встановлено, що договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_3 від 26.01.2015 та договір № ДФ- про строковий банківський вклад від 26.01.2015 є нікчемними правочинами, оскільки внаслідок укладення таких договорів відбулось «дроблення» вкладу ОСОБА_3 з метою отримання за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів понад встановлений граничний розмір у сумі 200 000,00 грн.

З цих підстав, відповідач дійшов висновку, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, що свідчить про нікчемність таких правочинів (у тому числі договорів).

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 37 Закону № 4452-VI, на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку.

Частиною 2 статті 38 Закону №4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (ч. 3 статті 38 Закону № 4452-VI).

Суд звертає увагу на ту обставину, що рішення суб'єктом владних повноважень (відповідачем) щодо віднесення правочинів до нікчемних, зокрема договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_3 від 26.01.2015 та договору № ДФ- про строковий банківський вклад від 26.01.2015, не приймалось.

Крім того, зазначене вище означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Однак, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочинів очевидно недостатньо для визнання їх такими, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженнями особи про дійсність вкладу.

В даному випадку суд зазначає, що Уповноваженою особою, в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення порядку укладання договору про строковий банківський вклад.

В ході розгляду справи Уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Не надано також і обвинувальних вироків судів, в яких було б встановлено винуватість позивача або посадових осіб ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з приводу укладання Договору № ДФ-.

Відсутність вказаних обставин дає суду підстави стверджувати про необґрунтованість доводів відповідача щодо нікчемності укладеного правочину Клієнтом з Банком.

Таким чином, Уповноваженою особою не доведено наявності, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, підстав, які б свідчили про нікчемність укладеного правочину Клієнтом з Банком, а відтак не доведено наявності законних підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» за Договором № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків від 26.01.2015 за рахунок коштів Фонду, що свідчить про допущену з боку відповідача протиправну бездіяльність.

Вирішуючи позовну вимогу позивача про зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка С.А. надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі до 200 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду по ОСОБА_1 за договором строкового банківського вкладу з щомісячною виплатою процентів № ДФ-, укладеним з ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», суд зазначає наступне.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Виходячи з системного аналізу вказаних нормативно-правових актів, суд дійшов до висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 розділу ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на викладене, суд вважає, що вищевказана вимога позивача є обґрунтованою, а отже, підлягає до задоволення.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази та пояснення представника позивача за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача всі здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» Брайка Станіслава Анатолійовича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. (сто шістдесят тисяч гривень 00 коп.) за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків № ДФ- від 26 січня 2015 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК».

3. Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» Брайка Станіслава Анатолійовича на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко