Справа № 826/13197/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, за участю третьої особи: Професійної спілки атестованих працівників внутрішніх справ України про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 785 від 15.04.2015 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальної працівників Вишгородського РВ» в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 114 від 29.07.1991;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 240 о/с від 08.05.2015 «По особовому складу»;

- поновлення його на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області з 12.05.2015;

- стягнення з Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 12.05.2015 по дату поновлення на службі;

- зобов'язання провести перерахунок заробітної плати в межах чинного законодавства та виплатити недоплачені кошти.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2015 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи знайшов підтвердження факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, та відповідачами дотримані вимоги законодавства під час притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 15.08.1997 проходив службу в органах МВС України на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Також згідно матеріалів особової справи, на підставі наказу ГУ МВС України в Київській області № 45 від 30.03.2015 проведено службове розслідування за інформацією про відкриття кримінального провадження № 0000214 від 16.02.2015 за фактом спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_3 старшим дільничним інспектором міліції Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області капітаном міліції ОСОБА_2, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122 КК України.

Зі змісту висновку вбачається, що 18.03.2015 до Головного управління з УВБ в Київській області ДВБ МВС України надійшла інформація про те, що 16.02.2015 СВ Вишгородського РВ відкрито кримінальне право № 0000214 за частиною першою ст. 122 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_3

16.02.2015 до Головного управління з Вишгородського РВ УМВС України в Київській області надійшло повідомлення про те, що 15.02.2015 до Вишгородської Центральної районної лікарні звернувся старший дільничний інспектор міліції СДІМ цього райвідділу ОСОБА_2 з діагнозом: «Перелом кісток носу, підшкірний крововилив потиличної області».

Встановлено, що 14.02.2015 об 18 год. 00 хвилин ОСОБА_2 разом із дружиною ОСОБА_4 приїхали до її батьків. Під час розмови між батьком дружини (свекром) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт внаслідок чого ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

16.02.2015 слідчим відділом Вишгородського РВ зазначені відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження № 0000213 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою ст. 125 КК України.

З цього приводу, працівниками ВІОС УКЗ ГУМВС України в Київській області проведено службове розслідування, за результатами якого, відповідно до висновку від 16.03.2015 тілесні ушкодження отримані 14.02.2015 старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Вишгородського РВ капітаном міліції ОСОБА_2 визнано такими, що отримані під час проходження служби в ОВС при обставинах не пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Також, 15.02.2015 до Вишгородського РВ надійшла заява гр. ОСОБА_3 про те, що 14.02.2015 за його місцем проживання його зять ОСОБА_2, який є працівником Вишгородського РВ, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинив йому тілесні ушкодження.

16.02.2015 за даним фактом слідчим відділом Вишгородського РВ відкрито кримінальне провадження № 0000214 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою ст. 122 КК України.

Згідно з медичною довідкою наданою Вишгородською центральною районною лікарнею № 481 від 15.02.2015 у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому великого горбка лівої плечової кістки без змішання уламків, підшкірного крововиливу обличчя, пароорбітальної гематоми ліворуч.

Наказом ГУ МВС України м. Київській області № 785 від 15.04.2015 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Вишгородського РВ» (а.с. 19-20) на підставі службового розслідування за порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині неухильного виконання наказів начальників, ігнорування вимог Правил поведінки та професійної етики осіб посадового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012, вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, що призвело до створення конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_3 і спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни).

Наказом Головного управління МВС України в Київській області № 240 о/с від 08.05.2015 «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України позивача звільнено з органів внутрішніх справ згідно з пп. «є» п. 64 (за порушення дисципліни) на підставі наказу ГУ МВС України м. Київській області № 785 від 15.04.2015.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 та визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Положеннями статті 7 Статут визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики.

Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджені Наказом МВС, № 155 від 22.02.2012. Ці Правила є узагальненим зібранням норм поведінки працівників органів внутрішніх справ та засобів їх врегулювання. Вони ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про міліцію», Положенні про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженому Указом Президента України від 06 квітня 2011 року N 383, принципах діяльності, спрямованих на підвищення авторитету і зміцнення репутації працівників органів внутрішніх справ та інформування громадян про норми поведінки, якої вони повинні вимагати від працівників міліції.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частини першої ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувані позивачем накази прийнято з урахуванням висновку службового розслідування від 15.04.2015.

Службовим розслідуванням встановлено, що подія, а саме спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_3 стала можливою внаслідок особистої недисциплінованості старшого дільничного міліції СДІМ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області капітана ОСОБА_2, порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ігнорування вимог наказу МВС України, зокрема Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органу внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012.

Абзацом 2 п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджені Наказом МВС, № 155 від 22.02.2012 передбачено, що під час прийняття на службу до органів внутрішніх справ проводиться ознайомлення кандидатів з вимогами цих Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України. У подальшому до особової справи працівника долучається пам'ятка-застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України, наведена в додатку до цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ознайомлений з пам'яткою-застереженням працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України 24.07.2012.

Згідно п. 1.2 Правил, ці Правила як зібрання основних професійно-етичних норм визначають для працівника органів внутрішніх справ України:

моральні цінності, зобов'язання та принципи служби в органах внутрішніх справ;

професійно-етичні вимоги до службової, позаслужбової та антикорупційної поведінки;

формування єдності переконань і поглядів у сфері професійної етики та службового етикету, орієнтованих на професійно-етичний еталон поведінки;

регулювання професійно-етичних проблем взаємин працівників, що виникають у процесі їх спільної діяльності;

виховання високоморальної особистості працівника, яка відповідає етичним нормам і принципам, загальнолюдській і професійній моралі;

взаємодію з трудовими колективами, громадськими організаціями, населенням з урахуванням норм і принципів професійної та службової етики.

У відповідності до пунктів 2.1 - 2.2 Правил, положення цих Правил поширюються на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ.

Дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обов'язком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання.

Відповідно до вимог п. 4.1 Правил працівників органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе відповідні моральні зобов'язання.

Проте, позивачем ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів на спростування висновків службового розслідування на підставі яких винесені відповідачами спірні накази та дотримання Дисциплінарного статуту, Правил працівників органів внутрішніх справ, Присяги.

Крім того, у судовому засіданні - 17.03.2016, позивачем долучено до матеріалів справи копію Вироку Вишгородського районного суду Київської області від 08.12.2015, проти долучення якої, до матеріалів справи представник МВС України в Київській області не заперечувала. Даним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді сто годин громадських робіт.

Відповідно до частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з частиною четвертою ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Щодо посилань апелянта на відсутність згоди первинної профспілкової організації на його звільнення з органів внутрішніх справ України, судом першої інстанції вірно зазначено, що частиною другою статті 3 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» № 1045-XIV від 15.09.1999 встановлено, що особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), органах внутрішніх справ, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не передбачено необхідність узгодження питання притягнення працівників органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності з профспілковими органами.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що відмова профспілкового органу в наданні згоди на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Однак, погодження звільнення працівника за ініціативою адміністрації з профспілковими органами стосується питань застосування загального трудового законодавства, та в даному випадку не поширюється на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, апелянт зазначив, що за фактом отримання тілесних ушкоджень він звернувся до Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області - 15.02.2015, дану подію зареєстровано до ЖЄО № 1037 та порушено кримінальне провадження, проте, службове розслідування призначено лише 15.04.2015, тобто поза межами місячного строку, передбаченого для проведення службового розслідування (через два місяці), однак колегія суддів вважає, що в даному випадку, відхилення від строків проведення службового розслідування не тягнуть за собою незаконність прийнятого висновку щодо звільнення позивача, оскільки вчинений позивачем проступок (створення конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_3 і спричинення йому тілесних ушкоджень) підпадає під поняття порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення відповідно до статті 12 Статуту і підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що проведення службового розслідування, яке стало підставою для винесення оскаржуваних наказів, було проведено з дотриманням порядку та процедури проведення, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, було застосоване з урахуванням всіх обставин події, вини особи та відповідає тяжкості проступку.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 22.03.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.