Справа № 816/169/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м.ПолтаваСправа № 816/169/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області - Пелих Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач / ОСОБА_2) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (далі по тексту - відповідач 1 / ТУ ДСА України в Полтавській області), Миргородського міськрайонного суду Полтавської області (далі по тексту - відповідач 2 / Миргородський міськрайонний суд) про визнання протиправною відмову від виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 15657 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Постановою Верховної Ради України №788-VIII від 12 листопада 2015 року позивача звільнено з посади судді у відставку на виконання якої Миргородським міськрайонним судом видано 16 листопада 2015 року наказ №44/ос.с. Разом з тим, відповідачами не забезпечено організацію своєчасного проведенн розрахунку при звільненні, у зв'язку із чим виникли достатні підстави стягнення із Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області як розпорядника коштівсереднього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи попереджався належним чином. До матеріалів справи додано клопотання про розгляд справи без його участі.

ТУ ДСА України в Полтавській області у письмових запереченнях зазначило, що останнім вчинено усі необхідні та достатні дії щодо здійснення у терміни встановлені чинним законодавством дії щодо повного розрахунку ОСОБА_2 при звільненні.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Миргородський міськрайонний суд про дату, час та місце розгляду справи попереджався належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача 1, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року №788-VII (а.с. 10-12) у зв'язку із поданням заяви про відставку звільнено суддю Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_2.

Наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2015 року №44/ос.с (а.с. 13) ОСОБА_2, суддю Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, звільнено із займаної посади 12 листопада 2015 року у зв'язку з поданням заяви про відставку.

30 листопада 2015 року, згідно платіжного доручення №1961 від 27 листопада 2015 року, позивачу проведено усі належні при звільненні виплати (а.с. 59-61).

03 грудня 2015 року до ТУ ДСА в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_2 про проведення нарахування та виплати середнього заробітку за весь час затримки (а.с. 67).

Листом від 28 грудня 2015 року №02-19/4089 ТУ ДСА в Полтавській області повідомило позивача, що повний розрахунок проведено 30 листопада 2015 року (а.с. 19).

Позивач не погоджуючись із виплатою усіх належних при звільненні сум не у день видання наказу про звільнення звернувся до суду із вимогами стягнути із ТУ ДСА України в Полтавській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною першою статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Відповідно до приписів частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України, обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 Кодексу законів про працю України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 вересня 2015 року №21-1765а15.

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" голова місцевого суду видає на підставі акта про призначення (обрання) суддею чи звільнення судді з посади відповідний наказ.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 листопада 2015 року головою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області прийнято наказ №44/ос.с, яким ОСОБА_2, суддю Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, звільнено із займаної посади 12 листопада 2015 року у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Як слідує із витягу з Журналу вихідної кореспонденції Миргородського міськрайонного суду Полтавської області (а.с. 47-55) вищевказаний наказ направлено до ТУ ДСА України в Полтавській області 20 листопада 2015 року та відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції відповідача (а.с. 65-66) отримано останнім 26 листопада 2015 року.

На виконання вищевказаного наказу ТУ ДСА України в Полтавській області сформовано платіжне доручення №1961 від 27 листопада 2015 року та 30 листопада 2015 року проведено виплати.

На думку суду несвоєчасний розрахунок із позивачем виник у зв'язку із не забезпеченням Миргородським міськрайонним судом Полтавської області та ТУ ДСА України в Полтавській області своєчасного контролю за організацією подальшого виконанням наказу голови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2015 року №44/ос.с "Про звільнення ОСОБА_2".

Так, судом досліджено витяг з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронної пошти Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з якого слідує, що у період з дати винесення наказу по дату фактичного розрахунку із позивачем наказ №44/ос.с до ТУ ДСА України в Полтавській області не направлявся, причин не можливості направлення останнього судом не встановлено.

Пунктом 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Рішенням Ради суддів України 22 жовтня 2010 року №12 Державна судова адміністрація України (ДСА України) є органом у системі судової влади, діяльність якого підзвітна з'їзду суддів України, а в період між з'їздами суддів - Раді суддів України в межах, визначених законом. ДСА України здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади з метою створення належних умов функціонування судів і діяльності суддів, представляє суди у відносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування в межах повноважень, установлених законом.

Основним завданням територіальних управлінь є організаційне забезпечення діяльності місцевих судів та фінансове забезпечення місцевих загальних судів з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів цих судів та забезпечення роботи органів суддівського самоврядування (пункт 3 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 15 липня 2015 року №104).

Разом з тим, будь-яких дій щодо недопущення не своєчасного розрахунку із звільненою суддею ОСОБА_2 Миргородський міськрайонний суд Полтавської області та ТУ ДСА України в Полтавській області не проводили.

Фактичне самоусунення відповідачів від проведення розрахунку із позивачем у строки передбачені Кодексом законів про працю України призвело до порушення прав, свобод та інтересів останнього.

Суд вважає за необхідне зазначити, що особа при звільненні розраховує на проведення остаточного розрахунку з нею у строки передбачені чинним законодавством, при цьому неналежне організаційне забезпечення виконання такого розрахунку не може ставити у залежність несвоєчасність розрахунку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у позивача виникли усі необхідні та достатні підстави для відшкодування середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а тому Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області протиправно відмовлено ОСОБА_2 у виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 15657 грн., суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 08 лютого 1995 року №100 (далі по тексту - Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Пунктом 3 розділу III Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Судом встановлено, що згідно довідки ТУ ДСА України в Полтавській області №680 від 19 листопада 2015 року (а.с. 17) позивачу у вересні 2015 року нараховано дохід в розмірі 20670 грн. та в жовтні 2015 року в розмірі 35434,34 грн. (в тому числі матеріальна допомога 13780 грн.).

Відповідно до підпункту б) пункту 4 розділу III Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються, зокрема одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Пунктом 5 розділу III Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати

Згідно із пунктом 8 розділу III Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, судом встановлено, що за останні два місяці (вересень-жовтень 2015 року), перед звільненням позивачу нараховано дохід в розмірі 56104,34 грн., кількість відпрацьованих днів складає 43.

Таким чином середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 за останні два місяці перед звільненням складає (20670 + 35434,34 - 13780):43 = 984,29 грн.

А середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку складає 9842,90 грн. = 984,29 середньоденна заробітна плата * 10 кількість робочих днів (із 17 листопада по 30 листопада 2015 року).

Відповідно до частини другої статті 145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції.

Здійснюють функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих загальних судів територіальні управління Державної судової адміністрації України (підпункт 4.3 пункту 4 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі).

Таким чином, констатуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що на користь позивача потрібно стягнути із ТУ ДСА України в Полтавській області середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 9842,90 грн.

Щодо вимог про зобов'язання ТУ ДСА України в Полтавській області повідомити суд про виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України, у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Вищий адміністративний суд України рішенням від 24 жовтня 2013 року у справі №К/800/28965/13 (номер судового рішення в ЄДРСР 34430237) встановив, що відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій. Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. У разі звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Зважаючи на обставини даної справи, а саме несвоєчасний розрахунок із ОСОБА_2 при звільненні, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі та зобов'язати ТУ ДСА України в Полтавській області у десятиденний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Пунктом 2 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць

За таких обставин суд вважає за необхідне постанову в частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 9842,90 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанову в частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку допустити до негайного виконання.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області у десятиденний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 25 березня 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко