Справа № 805/3981/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. Справа №805/3981/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13 година 15 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І. за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - Серьожкіна М.П.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 29 травня 2015 року та № від 29 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області, відповідно до якого просить скасувати податкові повідомлення - рішення від 29.05.15 р. № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає висновки акта перевірки № 116/05-63-15-01/25337232 від 12.05.2015 року про виявлені порушення податкового законодавства необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області № від 29.05.2015 року та № від 29.05.2015 року такими, що підлягають скасуванню у повному обсязі. Вказує на те, що суму 5 179 111 грн. зазначено позивачем у рядку 06.3.1 декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік № - помилково, вказана сума відноситься до рядка декларації 06.3

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач представника у судове засідання не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заперечення проти позову.

У своїх запереченнях відповідач послався на обставини, зазначені у акті № 116/05-63-15-01/25337232 від 12.05.2015 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток підприємства ТОВ «ДАЭМ» податкова декларація з податку на прибуток підприємства № від 15.04.2015 року за 2014 рік. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановив такі обставини.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю " ДАЭМ " (), зареєстрований платником податку на додану вартість, місцезнаходження: 83023, Донецька область, м. Донецьк, вул. Харитонова, буд. 2.

Державною податковою інспекцією у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області була проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

За результатами перевірки податковим органом складено акт за № 116/05-63-15-01/25337232 від 12.05.2015 року про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток підприємства ТОВ «ДАЭМ» податкова декларація з податку на прибуток підприємства.

Відповідно до вказаного акту перевіркою встановлені порушення:

- п. 120.1 ст. 120 розділу II Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено, несвоєчасне подання податкової звітності платника податку на прибуток - юридичної особи;

- п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України № 872 від 30.12.2013 року «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 103/24880 від 20.01.2014 року, у результаті чого встановлено, завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податку на прибуток на суму 1 445 030 грн. та занижено податок на прибуток на суму 328 998 грн.;

- п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено, що занижено авансовий внесок на суму 27 996 грн. щомісячно.

Не погодившись с висновками акту перевірки № 116/05-63-15-01/25337232 від 12.05.2015 року ТОВ «ДАЭМ» звернулось до відповідача з запереченнями № 20150518-1 18 травня 2015 року до вищезазначеного акту перевірки.

27 травня 2015 року Державна податкова інспекція у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області листом за вихідним № 2620/10/05-63-15-01 повідомило ТОВ «ДАЭМ» про залишення висновків акту перевірки без змін.

На підставі акта перевірки № 116/05-63-15-01/25337232 від 12.05.2015 року, відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення:

- № від 29 травня 2015 року, відповідно до якого, у зв'язку з порушенням п.п.49.18.3 п.49.18 ст. 49, п.141.2 ст. 141 Податкового кодексу України, було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 411 418, 00 грн., у тому числі за основним платежем на суму 328 998 грн., за штрафною (фінансовою) санкцією в сумі 82 420 грн.,

- № від 29 травня 2015 року, відповідно до якого, у зв'язку з порушенням п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, було збільшено суму грошового зобов'язання авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств на суму 69 990, 00 грн., у тому числі за основним платежем на суму 55 992 грн., за штрафною (фінансовою) санкцією в сумі 13 998 грн.;

- від 29 травня 2015 року відповідно до якого, у зв'язку з порушенням п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України № 872 від 30.12.2013 року «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 103/24880 від 20.01.2014 року, було зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподатковування податком на прибуток на суму 1 445 030, 00 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» 08 червня 2015 року звернулось до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області зі скаргою про перегляд (скасування) вищезазначених податкових повідомлень-рішень, в порядку, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 23 червня 2015 року за № 5323/10/05-99-10-03-12-1 строк розгляду скарги Товариства з обмеженого відповідальністю «ДАЗМ» було продовжено до 13 серпня 2015 року.

18 серпня 2015 року позивач отримав поштою від Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області рішення про результати розгляду скарги Товариства з обмеженого відповідальністю «ДАЭМ» від 11 серпня 2015 року за № 7245/10/05-99-10-03-12-1, яким скарга підприємства від 08 червня 2015 року була частково задоволена. Зокрема, за результатами розгляду скарги позивача на вищевказані податкові повідомлення-рішення, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області скасувало податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2015 року про зменшення Товариству з обмеженого відповідальністю «ДАЭМ» суми від'ємного значення об'єкта оподатковування податком на прибуток на суму 1 445 030, 00 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, окрім іншого, зазначило, що податкове повідомлення-рішення від 29 травня 2015 року за № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за формою «11» складено без дотримання вимог Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 листопада 2012 року № 1236 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 року за № 2135/22447).

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» 15 квітня 2015 року до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецької області було подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік № (далі - декларація).

Податкову декларація з податку на прибуток підприємства за 2014 рік № отримано Державною податковою інспекцією у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецької області 15 квітня 2015 року о 12 год. 49 хв., що підтверджується квитанцію № 2.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» у декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік за № було помилково відображено суму 5 179 111 грн. у рядку декларації 06.3.1.

Суд застосовує норми матеріального права станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України станом на 31.12.2014 року для платника податку, 50 та більше відсотків статутного фонду (акцій, інших корпоративних прав) якого перебуває у власності або управлінні нерезидента (нерезидентів), віднесення до складу витрат нарахування процентів за кредитами, позиками та іншими борговими зобов'язаннями на користь таких нерезидентів та пов'язаних з ними осіб дозволяється в сумі, що не перевищує суму доходів такого платника податку, отриману протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів, збільшену на суму, що дорівнює 50 відсоткам оподатковуваного прибутку звітного періоду, без урахування суми таких отриманих процентів.

Проте, суд зазначає, що станом на момент, коли у позивача виник обов'язок з подання вказаної декларації та на момент складання відповідного акту перевірки, п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України (на який відповідач посилається в обгрунтування донарахованої суми податку) взагалі не регулював питання віднесення до складу витрат нарахування процентів за кредитами, позиками та іншими борговими зобов'язаннями на користь таких нерезидентів та пов'язаних з ними осіб

Суму 5 179 111 грн. зазначено позивачем окремо у рядках 06.3 та 06.3.1 декларації.

Проте, як встановлено судом вказана сума відноситься до рядка декларації 06.3 та є сумою відсотків сплачених позиачем у звітному періоді за кредитами, позиками та іншими борговими зобов'язаннями перед банківськими установами та не є процентами, що були виплачені нерезиденту-засновнику.

Вказані обставини підтверджено позивачем відповідними банківськими документами та письмовимим поясненнями позивача.

Рядок 06.3.1, станом на 2014 рік, заповнювався у випадку виплати процентів нерезидентам.

Судом встановлено, що ТОВ «ДАЭМ» не отримувало кредити або які-небудь інші позики від будь-яких нерезидентів протягом усього періоду своєї господарської діяльності й відповідно які-небудь боргові зобов'язання перед нерезидентами і пов'язаними з ними особам відсутні.

Отже, позивач у періоді за який було подану вищевказану декларацію не мав витрат чи платежів, які б підлягали декларуванню у рядку 06.3.1 декларації

У зв'язку з цим відсотки за кредитами, позиками та іншими борговими зобов'язаннями на користь нерезидентів та пов'язаних з ними осіб, визначених у п. 141.2 ст. 141 ПКУ, не нараховувалися.

Витрати відображені в декларації в рядку 06.3.1 в сумі 5 179 111,00 грн. понесені підприємством відповідно до п. п. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України - фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку), а саме нараховані проценти за кредитним договором № 010/01-03-3/1556 від 10.12.2013 року кредитним договором № 190К-02Ю від 26.10.2010 року.

Згідно наказу Міністерства доходів і зборів України від 30 грудня 2013 року № 872 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» в рядку «06.3.» декларації за податку на прибуток відображаються суми фінансових витрат відповідно до підпункту 138.10.5 пункту 138.10. статті 138 Податкового кодексу України.

Зокрема, у 2014 році, згідно підпункту 138.10.5 пункту 138.10. статті 138 Податкового кодексу до складу фінансових витрат відносились:

- витрати на нарахування процентів за користування кредитами і позиками, за випущеними

облігаціями та фінансовою орендою (виключно відсотки за фінансовою орендою);

- інші витрати підприємства, пов'язані з запозиченням, в рамках норм, встановлених Податковим кодексом України (крім фінансових витрат, які включають до собівартості кваліфікаційних активів за правилами П(С)БО 31).

У рядку «06.3.» Декларації з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» за 2014 рік відображені витрати на нарахування процентів у сумі 5 179 111 грн. (за користування кредитами і позиками) за кредитним договором № 010/01-03-3/1556 від 10 грудня 2013 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», та договором про надання кредиту у формі овердрафту від 26 жовтня 2010 року за № 190К-02Ю, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» та позивачем.

Зокрема, відповідно до Кредитного договору № 010/01-03-3/1556 від 10 грудня 2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» позивачу за період з 10 грудня 2013 року по 31 грудня 2014 року були нараховані відсотки на загальну суму 4 947 785, 25 грн., що підтверджується виписками (долучені позивачем до матеріалів справи), наданими позивачу Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», з рахунку № 206816826 «Проценти за користування Кредитом».

Крім фінансових витрат позивача на обслуговування кредиту, наданого останньому Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», до рядку «06.3.» Декларації з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» за 2014 рік також були включені фінансові витрати, понесені позивачем відповідно до Договору про надання кредиту у формі овердрафту від 26 жовтня 2010 року за № 190К-02Ю.

Зокрема, до рядку «06.3.» декларації з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» за 2014 рік були включені відсотки по договору про надання кредиту у формі овердрафт №o 190К-02Ю від 26 жовтня 2010 року за період з 01 січня 2013 року по 27 березня 2013 року у сумі 721917,81 грн., а саме, нараховані відсотки за січень 2013 року від 31.01.2013 року у сумі 263 287,67 грн., за лютий 2013 року від 28.02.2013 року у сумі 237 808,22 грн., за березень 2013 року від 27.03.2013 року у сумі 220 821, 92 грн.

Нарахування позивачу вищевказаних відсотків (фінансових витрат) підтверджується довідкою ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» за № 14/335 від 09 лютого 2016 р.

Зазначені вище відсотки були визнані витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку, тобто по нарахуванню (це випливає з пункту 153.7 статті 153 Податкового кодексу України), та частково включені у відповідний рядок Декларації з податку на прибуток позивача за 2013 рік (копія декларації додається, додаток 2) в розмірі 326 018 грн. У свою чергу частина вищевказаних відсотків (фінансових витрат) в сумі 231 326 грн. була включена у рядок «06.3.»

У декларації з податку на прибуток позивача за 2014 рік не відображеними у якості фінансових витрат залишились у сумі 164 573,81 грн. нарахованих позивачу відсотків за користування кредитом, наданим позивачу ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» відповідно до договору про надання кредиту у формі овердрафту від 26 жовтня 2010 року за № 190К-02Ю.

Вищевказаний механізм (порядок) обліку раніше здійснених і виявлених або підтверджених в звітному періоді витрат закріплений в частині 3 пункту 138. 11 статті 138 Податкового кодексу України. При цьому вказана норма не розрізняє і не ставить право на врахування помилково не врахованих раніше витрат в залежність від того, хто саме їх виявив: сам платник податків, аудитори при аудиторській перевірці або податківці під час податкової перевірки. У будь-якому випадку такі витрати мають право бути в складі витрат.

Таким чином, формування показників фінансових витрат у рядку «06.3.» декларації з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» за 2014 звітний рік було здійснено позивачем обґрунтовано та правомірно, тобто із дотриманням усіх вимог чинного на той час податкового законодавства.

Відповідач під час перевірки не ставив під сумнів правильність формування позивачем показника, наведеного у рядку «06.3.» декларації з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» за 2014 звітний рік, та не зазначив у акті про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» за 2014 рік від 12 травня 2015 року № 116/0563-15-01/25337232 на порушення порядку заповнення рядку «06.3.» декларації з податку на прибуток.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 20 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації), крім неприбуткових організацій, визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань.

Платник податку, який за підсумками першого кварталу (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року та не сплачувати авансові внески: за підсумками першого кварталу - з червня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за півріччя - з вересня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за три квартали - з грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року. Податкові зобов'язання визначаються на підставі поданих податкових декларацій.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Податкова декларація, в тому числі розрахунок щомісячних авансових внесків, за базовий звітний (податковий) рік подаються до 1 червня року, наступного за звітним (податковим) роком.

Платники податку на дохід, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на дохід у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється за ставками, визначеними у підпунктах 136.4.1,136.4.2 пункту 136.4 статті 136 цього Кодексу, від суми фактично отриманого доходу протягом місячного податкового періоду, без подання податкової декларації.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення № від 29.05.2015 року та № від 29.05.2015 року є протиправними, а позовні вимоги про їх скасування підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати, понесені позивачем в сумі 487, 20 грн., підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Податковим кодексом України, ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ" до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 29 травня 2015 року та № від 29 травня 2015 року - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області № від 29 травня 2015 року.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області № від 29 травня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ДАЭМ " () судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 03 березня 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 09 березня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.