Справа № 451/640/15-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2016 р. м. Київ К/800/48962/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області (далі - УПФУ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: відмінити рішення відповідача від 26 лютого 2015 року; зобов'язати УПФУ здійснити йому перерахунок пенсії починаючи з 28 серпня 2014 року з урахуванням страхового стажу, зарахованого відповідно до постанови Радехівського районного суду Львівської області від 3 листопада 2014 року та виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії за жовтень - грудень 2008 року, 2009, 2010 та 2012 роки повністю, що в сукупності становить 10 відсотків страхового стажу позивача (далі - спірний перерахунок); стягнути шкоду у розмірі 6812,39 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відмова відповідача у здійсненні йому спірного перерахунку не ґрунтується на вимогах закону і порушує його права, а тому ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2015 року позов задоволено, відмінено оскаржуване рішення відповідача та зобов'язано УПФУ здійснити позивачу спірний перерахунок пенсії, стягнуто на його користь шкоду, в розмірі 6812,39 гривень.

Оскаржуваною постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і прав позивача не порушив.

Проте, до такого висновку суди дійшли без з'ясування дійсних прав та обов'язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права, з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом цієї норми процесуального права у мотивувальній частині рішення суд зобов'язаний навести дані про встановлені обставини що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, а в разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини які згідно із Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі.

Судами встановлено, що позивачу призначена та виплачується пенсія за віком згідно Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 3 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року, зобов'язано відповідача зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_4 періоди його роботи з 16 вересня 1970 року по 1 жовтня 1972 року, з 1 грудня 1974 року по 25 серпня 1975 року та з 20 вересня 1977 року по 30 серпня 1981 року.

12 лютого 2015 року позивач звернувся з заявою до УПФУ в якій просив останнього здійснити спірний перерахунок пенсії.

Листом № М-4 від 26 лютого 2015 року відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку, здійснивши розгляд вищевказаної заяви за правилами, передбаченими законодавством про звернення громадян, посилаючись на те, що заява про перерахунок пенсії подана позивачем без дотримання форми, передбаченої затверджено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1 в редакції, станом на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії).

Так, підстави, засади і механізм перерахунку і виплати пенсій, визначає Закон № 1058-ІV у відповідності до частини 1 статті 44 якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

При цьому, у відповідності до вимог абзацу 1 пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 4.1 цього ж Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Водночас, абзацом 1 пункту 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як встановлено апеляційним судом УПФУ не розглянуло заяву позивача про перерахунок пенсії у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV та Порядку № 22-1 і не приймало відповідного рішення.

Оскільки рішення про відмову або задоволення заяви позивача про перерахунок пенсії відповідач не приймав, суд не може перебирати на себе функції уповноваженого на те державного органу і зобов'язувати УПФУ здійснити спірний перерахунок пенсії.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, однак не врахував наступного.

Законом № 1058-ІV не передбачено подання заяви про перерахунок пенсії за встановленою формою, а пункт 4.1 Порядку № 22-1 лише надає зразок такої заяви.

Виходячи з наведеного, недодержання форми, встановленої для заяви про перерахунок пенсії не може бути підставою для відмови у прийнятті її до розгляду за правилами Закону № 1058-ІV та Порядку № 22-1, за умови, що така містить усі відомості необхідні для розгляду питання про перерахунок пенсії згідно з положеннями пенсійного законодавства.

Такі дії УПФУ є перешкодою у реалізації позивачем права на соціальний захист, гарантованого статтею 46 Конституції України.

Одночасно, колегія суддів наголошує, що відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Однак, у своїй позовній заяві ОСОБА_4 не просив зобов'язати відповідача здійснити розгляд його заяви про перерахунок пенсії у встановленому пенсійним законодавством порядку.

В свою чергу, за змістом статей 195 та 220 Кодексу адміністративного судочинства України суди апеляційної і касаційної інстанцій не можуть розглядати вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Разом з тим, згідно з положеннями частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За наведених обставин, суду першої інстанції необхідно встановити обставини цієї справи стосовно дотримання відповідачем встановленої Законом № 1058-ІV та Порядком № 22-1 процедури розгляду заяви позивача про перерахунок його пенсії з одночасним наданням відповідної правової оцінки, а також розглядом питання щодо можливості застосування повноважень, передбачених частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України з метою здійснення повного захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_4

Враховуючи викладене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд, оскільки, згідно з положеннями частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За приписами частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало