Справа № 821/255/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/255/16
15 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Загорулько Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, за участю третьої особи - голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області про стягнення грошової допомоги при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області (далі - відповідач), за участю третьої особи - голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області про стягнення недоплаченої частини грошової вихідної допомоги при звільненні у сумі 622,0 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснивши, що відповідачем його звільнено із роботи та виплачено вихідну допомогу при звільненні у сумі 3524,87 грн. Позивач не погоджується із розміром виплаченої допомоги та вважає, що розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, сума такої допомоги має складати 4146,87 грн. Просить суд стягнути із відповідача безпідставно недоплачену суму вихідної допомоги при звільненні у розмірі 622,0 грн. та судові витрати у розмірі 114,18 грн., понесені позивачем на прибуття до суду.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову, мотивуючи тим, що розрахунок вихідної допомоги позивачу проведений правильно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 та складає 4146,87 грн. Проте позивач отримав 3524,87 грн., оскільки решта - 622,0 грн. становить відрахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб, про що ОСОБА_1 було двічі письмово повідомлено. Із вказаних підстав просила відмовити у задоволенні позову.

Третя особа Загорулько Г.І. проти позову заперечила, підтримала позицію відповідача, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 р. у справі № 821/4236/13-а, яка набрала законної сили згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 р., зобов'язано Каланчацьку районну державну адміністрацію Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку.

Платіжним дорученням № 158 від 21.08.2014 р., проведеним банком 22.08.2014 р., Каланчацькою РДА ОСОБА_1 перераховано 3524,87 грн. з призначенням платежу "Виплата ОСОБА_1 о/р 243145 згідно ухвали суду від 01.07.2014 р. по справі № 821/4236/13-а, заяви від 21.08.2014 р. без ПДВ".

Згідно довідки Каланчацької РДА від 18.09.2014 р. за № 594/03-35 перерахована ОСОБА_1 сума 3524,87 грн., складає середньомісячну заробітну плату у сумі 4146,91 грн. за мінусом відрахувань у сумі 622,04 грн.

Як встановлено судом, у сторін відсутній спір щодо правильності обчислення позивачу вихідної допомоги при звільненні, розрахованої із середньомісячної заробітної плати у сумі 4146,91 грн. Спір стосується суми, отриманої ОСОБА_1 безпосередньо "на руки". Позивач стверджує, що має право на всю суму 4146,91 грн., відповідач наполягає, що ОСОБА_1 належить лише 3524,87 грн., а решта 622,04 грн - підлягає перерахуванню до бюджету як податок з доходів фізичних осіб.

Надаючи оцінку доводам осіб, що беруть участь у справі, суд вважає за необхідне врахувати наступні положення законодавства.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Середня місячна заробітна плата розраховується на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 р. № 100.

Згідно пункту 4 розділу 1 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 р. № 1170, на суми вихідної допомоги не нараховується та не утримується єдиний соціальний внесок.

Разом із тим сума вихідної допомоги згідно підпункту 164.2.18 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (далі-ПК України) відноситься до інших доходів, які включаються до загального місячного оподатковуваної доходу фізичної особи і оподатковується за ставками, встановленими пунктом 167.1 статті 167 Кодексу. Станом на час виникнення спірних правовідносин ПК України було встановлено, що якщо сума загального місячного оподатковуваного доходу менша або дорівнює сумі десяти мінімальних заробітних плат установлених на 1 січня звітного податкового року, то застосовується ставка 15 відсотків, а якщо сума перевищує десять мінімальних заробітних плат, то до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Слід зазначити, що в підпункті 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 ПК України зазначено, що податкова соціальна пільга застосовується до доходів фізичної особи в вигляді заробітної плати та інших прирівняних до неї виплат, компенсацій та винагород згідно законодавства. Застосування податкової соціальної пільги до інших доходів ніж заробітна плата, Кодексом не передбачено.

Отже, при виплаті вихідної допомоги працівникам, підприємство повинно розрахувати, утримати та перерахувати до бюджету у встановлені строки податок з доходів фізичної особи з вихідної допомоги.

Таким чином судом встановлено, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, здійснивши відрахування податку з доходів фізичних осіб із вихідної допомоги ОСОБА_1 у розмірі 15%,.

За таких обставин суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

За правилами статті 94 КАС України, судові витрати, понесені позивачем на прибуття до суду, присудженню на його користь не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, за участю третьої особи - голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області про стягнення грошової допомоги при звільненні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 березня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 12.3