Справа № 2-а-1541/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1541/11
ПОСТАНОВА

іменем України

22.03.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є дитиною війни відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст. 6 зазначеного Закону їй повинна щомісячно нараховуватися надбавка до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_1, відповідач таке підвищення виплачує у меншому розмірі ніж це передбачено Законом, а саме у розмірі 10 %.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просила визнати відмову ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2009 та 2010 роки.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки механізм проведення розрахунку і виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» законом визначено не було. Підвищення до пенсії виплачується у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, а саме, згідно п. 8 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірах: з 22 травня 48,1 грн., з 1 липня 48,2 грн. та з 1 жовтня 49,8 грн., а тому Пенсійний фонд України фактично проводив виплати не змінюючи механізму.

Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А тому позивачу з 01.01.2008 року дане підвищення виплачувалось щомісячно в повному обсязі. Крім того, законом не передбачено який саме орган, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата пенсій.

Ухвалою судді від 11 березня 2011 року в частині позовних вимог за період з 1 січня 2009 року по 10 вересня 2010 року залишено без розгляду.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком та є дитиною війни відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком..

Відповідач нараховує таке підвищення позивачці у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у розмірі 49, 80 грн.

ОСОБА_1, дана постанова суперечить Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія даної норми була зупинена.

Конституційний Суд України рішенням № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року по справі 1-29/2007 вирішив визнати таким, що не відповідають Конституції України і є неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" пункт 12 статті 71, яким зупинено дію ст.6 Закону України № 2195-статті 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489 від 19.12.2006 року і п.5 вказаначеного рішення має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції, при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Верховний Суд в своєму листі 14.07.2006 року №1-5/400 надав роз'яснення щодо застосування законодавства з аналогічних правових відносин з огляду на рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України" про незворотність дії у часі законів та інших нормативно - правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують відповідальність особи. Реалізація особою права на отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги, у випадках, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Конституційний суд України в рішенні від 22.05.2008 року по справі 1-28 зазначив, що виходячи з того, що 09 липня 2007 року Конституційний суд України прийняв рішення у справі про соціальні гарантії громадян та відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність і з 09 липня 2007 року норма ст. 6 Закону України "Про соціальний статус дітей війни" про підвищення пенсії дітям війни на 30% підлягає виконанню.

Тому позовні вимоги слід задоволити в частині підвищення позивачу пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 10.09.2010 року на підставі рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року по справі 1-28,оскільки в 2006 році Конституційний Суд України не розглядав питання відповідності Конституції України норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" і підвищення пенсії проводиться лише з моменту набрання чинності Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року.

Вихідним критерієм розрахунку такого підвищення є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-1V встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 10.03.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача в період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 4, 9, 14, 23, 86, 99, 160 163, 183-2 КАС України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком неправомірною.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2011, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук