Справа № 377/164/16-а
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/164/16-а

Провадження №2-а/377/15/16

24 березня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання неправомірною відмови у призначені пенсії за віком,-

УСТАНОВИВ:

03 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду в м. Славутичі Київської області № 4592/03 від 09.10.2015 року про відмову в призначенні їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2012 р., 2013 р., 2014 р.) згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області призначити та виплачувати їй пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2012 р., 2013 р., 2014 р.) згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви з 07.09.2015 року, допустити негайне виконання постанови, а також стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на її користь судові витрати по оплаті судового збору.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 послалася на те, що з 22 грудня 2010 року їй відповідачем було призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти. Зазначений вид пенсії вона отримувала до 31.08.2011 року. 01.09.2011 року працевлаштувалася до Славутицького ліцею згідно наказу № 27 від 31.08.2011 року. 01.10.2015 року вона подала заяву до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як 07.09.2015 року досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього закону. 17.10.2015 року вона отримала рішення начальника УПФУ у м. Славутичі Київської області № 4592/03 від 09.10.2015 року про відмову в призначенні пенсії. Відповідач в своєму рішенні № 4592/03 від 09.10.2015 року зазначив, що раніше їй призначалась пенсія за вислугу років, як працівнику освіти, тому можливе переведення тільки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Дане рішення про відмову у призначенні пенсії вважає незаконним.

Відповідач подав заперечення на позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 виходячи з наступного. ОСОБА_1 з 22.10.2010 року перебуває на обліку в УПФУ у м. Славутичі Київської області як одержувач пенсії за вислугу років, призначеної згідно Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви від 22.12.2010 року № 845. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, незалежно від віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Оскільки з 01.09.2011 року ОСОБА_1 працевлаштувалась на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, виплату пенсії припинено. 01.10.2015 року позивач звернулась до УПФУ у м. Славутичі Київської області з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з досягненням пенсійного віку та наявності страхового стажу. Рішенням начальника УПФУ у м. Славутичі Київської області від 09.10.2015 року № 4592/03 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, в зв'язку з тим, що особам, які мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. Первинним для позивача було призначення пенсії за вислугу років та при обчисленні розміру пенсії за вислугу років позивачу застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік. Згідно п. 2.8 Постанови ПФУ «Про затвердження Порядку та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. Отже, позивач звернулась до УПФУ у м. Славутичі Київської області із заявою від 01.10.2015 року, у якій просила призначити пенсію за віком при наявності раніше призначеної пенсії за вислугу років. Призначення позивачеві пенсії за віком, в свою чергу, являє собою переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки призначення пенсії за вислугу років здійснюється в межах одного і того ж Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком та вислугою років визначається за однією і тією ж формулою, то призначення пенсії за віком здійснюється за процедурою переведення з одного виду пенсії на інший.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в поданих запереченнях на позовну заяву просив проводити засідання за відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Неприбуття сторін та/або їх представників у судове засідання за таких обставин не є перешкодою для розгляду справи та ухвалення рішення за їх відсутності згідно правил ст. 122 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У такому випадку фіксування судового засідання технічними засобами за правилами ст. 41 КАС України не здійснюється.

Перевіривши наявні матеріали справи, пенсійну справу позивача та визначивши їх правовідносини сторін, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 22 грудня 2010 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви від 22.12.2010 року.

1 вересня 2011 року позивач була прийнята на посаду вчителя історії до Славутицького ліцею де і працює на даний час, в зв'язку з чим їй була припинена виплата пенсії за вислугу років, що підтверджено матеріалами пенсійної справи та копією трудової книжки (а.с. 10-13).

1 жовтня 2015 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку та наявності страхового стажу позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012, 2013, 2014 роки.

Як вбачається з рішення начальника УПФУ у м. Славутичі Київської області від 09.10.2015 року № 4592/03, позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком з посиланням на те, що вона вже перебуває на обліку в УПФУ у м. Славутичі Київської області, та має право тільки на перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком(а.с. 14).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку УПФУ в м.Славутичі Київської області та з метою їх відновлення ОСОБА_1 звернулась за захистом до суду.

Оцінюючи дії відповідача УПФУ в м.Славутичі Київської області з точки зору їх відповідності Конституції України та Законам України, нормативно-правовим актам, прийнятим відповідним органом в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За змістом ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно п.п. 1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.п. 1.2. Положення управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь.

Згідно п. 3 п.п. 2.1. Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час призначення пенсії за вислугу років позивачеві, працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається

Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Таким чином, позивачеві ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років на підставі п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За змістом ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Виходячи з правових приписів ст. 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, згідно п.1) ч.1 вказаної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частина 3 вказаної правової норми регулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 4 ст. 45 Закону№ 1058-IV).

Відповідно до п.2.4. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Як зазначено у п. 2.8. цього Порядку, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Аналіз вказаних вище положень вказує на те, що у випадку припинення виплати пенсії за вислугу років, її поновлення можливе лише в разі звільнення з роботи.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач з 1 вересня 2011 року до 1 жовтня 2015 року, тобто до дня подачі заяви про призначення пенсії за віком, не отримувала жодного виду пенсії, тому що з 1 вересня 2011 року вона працевлаштувалася до Славутицького міського ліцею на посаду вчителя, де і працює на даний час, що підтверджується її трудовою книжкою, копія якої долучена до матеріалів справи, тому виплата пенсії за вислугу років була припинена та не була поновлена до цього часу.

Слід зазначити, що після припинення виплати пенсії за вислугу років з 01.09.2011 року ОСОБА_1, продовжуваючи працювати, сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, оскільки позивач після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, тобто 57 років, звернулася за призначенням пенсії за віком вперше і на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком вона не отримувала будь-якої пенсії, то суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний призначити їй пенсію за віком та при її обчисленні повинен застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено статтею 40 зазначеного вище Закону, тобто за 2012, 2013, 2014 роки.

Доводи представника відповідача не ґрунтуються на положеннях закону, а тому до уваги судом не приймаються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова УПФУ у м. Славутичі Київської області в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, є незаконною, оскільки порушує право громадянина на пенсію.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був призначити позивачу пенсію за віком з 07.09.2015 року відповідно до поданої заяви від 01.10.2015 року, тобто з наступного дня після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, та виплачувати її з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012, 2013, 2014 роки.

Згідно п.1 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином вимоги позивача щодо звернення до негайного виконання даної постанови в повному обсязі не підлягають задоволенню, оскільки вони суперечать п.1 ч.1 ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судове рішення ухвалено не на користь сторони, яка є державним органом, то на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені понесені судові витрати по оплаті судового збору з УПФУ у м. Славутичі Київської області за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду в м. Славутичі Київської області № 4592/03 від 09.10.2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2012 р., 2013 р., 2014 р.) згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви від 01.10.2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2012 р., 2013 р., 2014 р.) згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2015 року відповідно до поданої заяви від 01.10.2015 року.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору на суму 551 гривня 20 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н. Ф. Теремецька