Справа № 804/1037/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2016 р. Справа № 804/1037/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представників позивача представника відповідача третіх осіб Дашка І.В., Кравченка Є.М. Надаховської Л.І. ОСОБА_8, ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом 6-го Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області до Павлоградського районного відділу Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області, третя особа-1: ОСОБА_8, третя особа-2: ОСОБА_7 про визнання дій неправомірними,-
22 лютого 2016 року 6-й Державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області звернувся до суду з позовом до Павлоградського районного відділу ДМС України у Дніпропетровській області, третя особа-1: ОСОБА_8, третя особа-2: ОСОБА_7, в якому просить:
визнати неправомірними дії посадових осіб Павлоградського районного відділу ДМС України у Дніпропетровській області щодо реєстрації ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1;
зобов'язати Павлоградський районний відділ ДМС України у Дніпропетровській області скасувати реєстрацію ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради народних депутатів від 14.02.1992 р. № 166 приміщенням, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 кімнатам 1-8 надано статус службового приміщення.
Дані приміщення належать 6-му Державному пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області.
Квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_9, яка зареєструвалася у даній квартирі 17.07.1980 року, що підтверджується відміткою у домовій книзі.
09.11.2015 року ОСОБА_8., ОСОБА_7 знялися з реєстрації свого постійного місця проживання: АДРЕСА_2 та зареєструвалася у даній квартирі 09.11.2015 року, що підтверджується відміткою у їх паспортах.
Позивач стверджує, що ОСОБА_7 знялися з попереднього місця реєстрації та зареєструвалися в спірному житловому приміщенні без законних підстав, оскільки жодного дозволу на вселення чи то реєстрацію Огневих позивач, як власник житлового приміщення, не надавав, рішення про надання даного приміщення третім особам по справі не приймав.
Своїми діями відповідач порушив існуючий порядок реєстрації місця проживання особи та права власника даного приміщення.
Згідно п.7.1. наказу МВС України «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.
Відповідно до п. 2.2. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 р. №1077, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру: документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, адміністративний позов просили задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача та додатково пояснив, що згідно статті 65 ЖК наймач має право у встановленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним службове приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.
09.11.2015 року до Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з приводу реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 звернулись ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та розділу II Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні надали необхідні для цього документи.
У зв'язку з наданням всіх необхідних документів та у відповідності до чинного законодавства ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були зареєстровані у АДРЕСА_1
Треті особи також заперечували проти позовних вимог позивача та пояснили, що вимоги позивача відносно третіх осіб та наймача житла є перевищенням службових повноважень, незаконними, безпідставними, порушують права, свободи, інтереси наймача жилого приміщення та членів його сім'ї.
Твердження позивача про те, що вселення в займане службове жиле приміщення інших осіб дозволяється тільки з письмової згоди наймодавця, яким є позивач, є невірним, тому що згідно ст.65 Житлового кодексу наймач житла має право на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення.
Згідно статті 58 ЖК України ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. З 1980 року по теперішній час ОСОБА_9 постійно зареєстрована і проживає за зазначеною адресою, тому вимогу позивача на обов'язкове отримання ордера на вселення третіми особами по справі, як умови реєстрації місця проживання, треті особи вважають безпідставною.
Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_9 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17.07.1980 року, що підтверджується відміткою у домовій книзі та штампом у паспорті.
Згідно довідки про склад сім'ї від 05.11.2015 року, виданої начальником 6-го Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_9 зареєстрована за вказаною адресою одна та є наймачем жилого приміщення.
09.11.2015 року до Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з приводу реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 звернулась ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та розділу II Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів надали:
- письмові заяви про реєстрацію місця проживання;
- документи, до яких вносяться відомості про місце проживання;
- квитанції про сплату державного мита;
- документи, що підтверджують право на проживання в житлі ( договір найму житла від 01.01.2015р. між ОСОБА_9 та 6-им Державним пожежно-рятувальним загоном ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області ) та згоду наймача житла ( згідно паспорта зареєстрована за вказаною адресою та є наймачем даного житла).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг.
До ДМС України надійшла інформація від 7 облдержадміністрацій про стан готовності ЦНАП до надання послуг згідно з пунктами 24-30 Переліку адміністративних послуг, затвердженим вищезазначеним рішенням.
Враховуючи, що від Дніпропетровської обласної державної адміністрації до ДМС України офіційного повідомлення про готовність ЦНАП, які розташовані на території області, не надходило, територіальні підрозділи ГУДМС України в Дніпропетровській області продовжують прийом заяв суб'єктів звернень до офіційного повідомлення ДМС України.
Враховуючи викладене, до законодавчого врегулювання та запровадження повноцінного функціонування розгалуженої мережі ЦНАП, а також з метою дотримання конституційних прав громадян відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 360, та законів України, які регламентують виконання покладених на ДМС України функцій, у разі безпосереднього звернення фізичних осіб до територіальних підрозділів ДМС з питань надання адміністративних послуг необхідно забезпечувати своєчасне та якісне їх надання.
Відповідно до ст. 118 Житлового Кодексу Української РСР № 5464-X від 30.06.1983 р. (далі ЖК) службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Відповідно до ст. 122 ЖК на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Позивачем невірно зазначено, що вселення в займане службове приміщення інших осіб дозволяється тільки з письмової згоди наймодавця, оскільки відповідно до ст. 65 ЖК наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11.12.2003 громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 23 березня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 23 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник