Справа № 809/1371/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/38651/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,

ВСТАНОВИЛА:

ФОП ОСОБА_3 звернулась до суду із адміністративним позовом до відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яка відбулась 04.04.2013 р., за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, Протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності та Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; 2) визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 417 від 18.04.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою накладено на позивача 103230 грн. штрафу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.04.2013 року за № 417.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року Позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області № 417 від 18.04.2013 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 103230 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення позову, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.04.2013 року відповідачем Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил позивача підприємця ОСОБА_3, об'єкт будівництва: надбудова та прибудова приміщень торгово-комерційного призначення під житловими приміщеннями в АДРЕСА_1.

Результати перевірки оформлені Актом від 04.04.2013 року, встановлено, що позивач подав Декларацію про початок виконання будівельних робіт з надбудови та прибудови приміщень торгово-комерційного призначення під житловими приміщеннями в АДРЕСА_1 із недостовірністю даних (назва об'єкту вказана неправильно, документ про призначення головного архітектора проекту вказаний із недостовірністю), чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки відповідачем 04.04.2013 року складено Припис про усунення виявлених порушень у відповідності до чинного законодавства протягом 90 днів.

Також, 04.04.2013 року відповідачем складено Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначається, що в результаті позапланової перевірки виявлено подання декларації про початок виконання будівельних робіт з надбудови та прибудови приміщень торгово-комерційного призначення під житловими приміщеннями в АДРЕСА_1 із недостовірністю даних (назва об'єкту вказана неправильно, документ про призначення головного архітектора проекту вказаний із недостовірністю), чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами розгляду вказаних вище матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та пояснення до акту перевірки, відповідачем прийнято Постанову № 417 від 18.04.2013 року, якою визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 103230 грн., за порушення ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме, подання декларації про початок виконання будівельних робіт з надбудови та прибудови приміщень торгово-комерційного призначення в АДРЕСА_1 із недостовірністю даних щодо назви об'єкта, а саме, невідповідність РП «Надбудова та прибудова приміщень торгово-комерційного призначення під житловими приміщеннями», що призвело до відсутності основних показників проекту (загальної та житлової площі житлових приміщень).

Колегія суддів погоджується з висновком судів про задоволення позовних вимог у частині визнання протиправною та скасування постанови відповідача № 417 від 18.04.2013 року про накладення штрафу.

Як встановлено, санкції до позивача застосовано за порушення ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Також, встановлено, що визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», згідно з яким суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації.

Зі змісту наведених норм вбачається, що замовник несе відповідальність, як за повноту, так і за достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. При цьому, абзац 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», на підставі якого відповідач застосував штраф до позивача, передбачає відповідальність саме за наведення у декларації недостовірних даних. Неповноту даних, наведених у декларації, вказана норма не визначає у якості підстави для відповідальності.

Проте, як встановлено, у декларації найменування об'єкта визначено як «Надбудова та прибудова приміщень торгово-комерційного призначення». При цьому, до вказаного найменування не було дописано слів «під житловими приміщеннями».

Колегія суддів вважає, що вказаний недолік не є поданням недостовірних даних, оскільки будь-якої недостовірної інформації позивач не зазначив, а є неповнотою подання даних, що, як встановлено, мало місце у зв'язку із відсутністю місця для напису у відповідному розділі Декларації.

Отже, твердження відповідача про зазначення позивачем недостовірних даних у декларації не відповідає дійсності.

При цьому, слід зазначити, що Інспекція перевіряла повноту даних, зазначених у вказаній вище Декларації про початок виконання будівельних робіт, і за результатами перевірки Декларація не була повернута замовникам ОСОБА_3 і ОСОБА_5, як така, що подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, а була належним чином зареєстрована Інспекцією.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач, застосовуючи за факт подання неповної інформації санкції, які передбачені за подання недостовірної інформації, діяв не на підставі Конституції та законів України, чим порушив частину 2 статті 19 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області відхилити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: