Справа № 821/25/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/25/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Багненко Т.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - Сімеоніді І.А.

представник Бериславського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області - не прибув

представник Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області - не прибув

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Бериславський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Бериславський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, -

встановив:

04 січня 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області (далі - ГУ НП в Херсонській області), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - УМВС України в Херсонській області), треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Бериславський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Бериславський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягненню заробітної плати, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 20 січня 2016 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 06.11.2015 року №387 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Херсонській області поновити ОСОБА_1 на службу до Бериславського відділу Головного управління Національної поліції у Херсонській області на посаду старшого інспектора моніторингового відділу чергової частини, у званні майора поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 9535,90 грн.

Обґрунтовуючи свою позицію позич зазначив, що з 20 лютого 2006 року по 06 листопада 2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом УМВС України в Херсонській області №387 від 06 листопада 2015 року позивача звільнено в запас Збройних Сил згідно з пунктом 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів). Зазначає, що він не відмовлявся від проходження служби в поліції, а також виявив бажання там працювати. Після винесення наказу №387 від 06.11.2015 року позивач фактично приступив до виконання своїх службових обов'язків на новій посаді, оскільки подав заяву про прийом на роботу до Бериславського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області та виконував роботу поліцейського 10 листопада 2015 року. З посиланням на норми Конституції України, Закону України «Про національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягненню заробітної плати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в адміністративному позові.

Представник Головного управління Національної поліції України в Херсонській області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області 24 березня 2016 року подав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. 02.07.2015р. прийнято Закон України "Про Національну поліцію", який передбачає звільнення працівників міліції, які не були призначені на службу до поліції упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону. 16.09.2015 р. постановою Кабінету Міністрів України № 730 ліквідовано органи Міністерства внутрішніх справ та утворено територіальні органи Національної поліції. У зв'язку з тим, що УМВС України в Херсонській області ліквідоване, а позивача до спливу вказаного тримісячного терміну не прийнято на службу в поліцію, тому наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. № 387 о/с ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України з 06.11.2015р. згідно із п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (через скорочення штатів) в силу закону. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник Головного управління Національної поліції в Херсонській області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області проти позову заперечувала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Треті особи явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується про вручення 03 березня 2016 року поштових відправлень № 215 та №207.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, зваживши доводи позивача викладені в адміністративному позові, врахувавши позиції відповідачів викладені в письмових запереченнях, дослідивши надані сторонами матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20 лютого 2006 року працював в органах Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.15) .

Наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 за № 387 о/с (а.с.14), згідно з пунктами 10 та 11 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за п.64 "г" (через скорочення штатів), з посади помічника начальника районного відділу-оперативно чергової частини штабу (на правах сектору) Бериславського районного відділу УМВС.

Позивач звернувся на урядову лінію Міністерства внутрішніх справ України зі скаргою на керівництво, яке з 07.11.2015 року не допускає його до виконання службових обов'язків у зв'язку зі звільненням (а.с. 57).

Висновком службового розслідування за інформацією викладеною в доповідній записці СЮЗ ГУ НП (а.с. 55-56) від 01.02.2016 року встановлено, що 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 виходив на службу в Бериславський ВП ГУНП без відома керівництва ГУ НП в Херсонській області та без належних правових підстав, оскільки відсутній наказ про прийняття на службу до лав Національної поліції та призначення на відповідну посаду.

Виконання 10 листопада 2015 року позивачем своїх службових обов'язків від імені старшого інспектора чергової частини Бериславського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області підтверджується протоколом про адміністративне затримання за ч.2 ст.173-2 КУпАП ХН№000354 від 10.11.2015 року (а.с. 17).

Правомірність наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 06.11.2015 року №387 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ та наявність або відсутність у Головного управління національної поліції України в Херсонській області обов'язку поновити ОСОБА_1 на службу до Бериславського відділу Головного управління Національної поліції у Херсонській області на посаду старшого інспектора моніторингового відділу чергової частини, у званні майора поліції є предметом розгляду в даній справі.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Водночас, питання проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненням із неї, права і обов'язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про міліцію».

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України №114 від 29.07.1991 року (далі - Положення №114).

Втім на час розгляду цієї адміністративної справи Закон України «Про міліцію» втратив чинність та набрав законної сили Закон України «Про Національну поліцію».

Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом (ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п.1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім:

1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;

2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Закон України «Про Національну поліцію» опублікований в Голосі України, 06.08.2015 № 141-142, набрав чинності 07.11.2015 року. Проте, враховуючи п.1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 цього Закону набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07.08.2015 року.

Так, пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Тобто, позивач попереджений про звільнення через скорочення штатів в силу Закону.

Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника в новоутвореній установі відповідно до вказаного Закону не є обов'язком роботодавця.

Разом з тим, приписами п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, Законом України «Про Національну поліцію» передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

З аналізу вказаних норм слідує, що працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Натомість в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виявив або виявляв бажання на прийняття його на службу до поліції з 06.08.2015 року до 06.11.2015 року.

В матеріалах справи знаходяться довідка голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області №1/25-12 від 02.02.2016 року; довідка ГУ НП в Херсонській області №25/3 від 02.02.2016 року; довідка Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Херсонській області від 14.03.2016 року, відповідно до яких рапорт за пп. «з» п.64 Положення №114 та заяв про прийняття ОСОБА_1 на службу до лав Національної поліції України від позивача не надходило.

Тобто, позивач не скористався наданим йому Законом правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції, а отже не підтвердив свою згоду проходити подальшу службу в поліції, доказів протилежного сторони суд не надали.

У цьому контексті слід також зазначити, що пункти 9 та 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" передбачають вирішення питання подальшого проходження служби діючими співробітниками міліції до 06.11.2015 року. Вказані норми є імперативними, тобто неприйняття працівника на службу до поліції до вказаного терміну є безальтернативною підставою для його звільнення зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Згідно із пп. "г" п. 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що УМВС в Херсонській області при прийнятті оскаржуваного наказу діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений спеціальним законодавством, як наслідок, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №387 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення з 06 листопада 2015 року майора міліції ОСОБА_1 - помічника начальника районного відділу - оперативного чергового чергової частини штабу (на правах сектору) Бериславського районного відділу УМВС задоволенню не підлягають.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16.09.2015 р. № 730 ліквідовано як юридичні особи територіальні органи Міністерства внутрішніх справ. Згідно виписки з ЄДРПОУ УМВС в Херсонській області перебуває в стані припинення.

Судом не встановлено обмежень, які б перешкоджали УМВС України в Херсонській області (при дотриманні встановленої законодавством процедури) приймати рішення про звільнення позивача через скорочення штатів, при цьому, у зв'язку з ліквідацією територіальних органів Міністерства внутрішніх справ у УМВС України в Херсонській області відсутня можливість використання ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ.

Помилковою є вимога позивача зобов'язати ГУ НП в Херсонській області поновити ОСОБА_1 на службу до Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Херсонській області на посаду старшого інспектора моніторингового відділу чергової частини, у званні майора поліції, оскільки ГУ НП в Херсонській області жодного рішення стосовно позивача не приймав, заяви чи рапорту про прийняття на службу до поліції не розглядав, так як ОСОБА_1 їх до ГУ Національної поліції в Херсонській області не подавав, а поновлення працівника на посаді в структурі, з якої останній не був звільнений, не передбачено законодавством України.

Фактично позиція позивача ґрунтується на невідповідності дій відповідачів вимогам КЗпП України, стосовно застосування вимог КЗпП України до правовідносин даної справи суд зазначає наступне.

Будь-який нормативно-правовий акт має межі своєї дії. Так, у часі він може бути обмежений періодом дії, коли має юридичну силу, у просторі - територією, на яку поширюється, за колом осіб - колом осіб, на яких поширюється.

Відповідно до статті 3 КЗпП законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Водночас питання проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненням із неї, права і обов'язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про Національну поліцію».

Порядок та умови проходження служби в органах внутрішніх справ регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є Положення №114, відповідно до пп. «г» пункту 63 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічний правовий висновок стосовно застосування норм трудового законодавства міститься і в постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа №21-352а13), 17 лютого 2015 року (справа №21-8а15).

Стосовно позиції позивача про фактичне проходження служби в Бериславському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області суд зазначає наступне.

Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону (ч.1 ст.47 Закону України «Про національну поліцію»).

Однак доказів існування такого наказу сторони суду не надали, а вчинення дій щодо виходу на службу в поліції та отримання зброї без наказу про призначення на відповідну посаду не є доказом виконання службових обов'язків та не створює правових наслідків для позивача.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 24 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Бериславський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Бериславський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 25 березня 2016 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 12.3