Справа № 803/1740/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. № 876/9071/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Гользбергер А.П.

представника відповідача - Пивовара В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор ОІЛ» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

21.07.2015 ТОВ «Фавор ОІЛ» звернулося в суд із адміністративним позовом до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.05.2015 № та від 16.06.2015 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки викладені в актах перевірки порушення не відповідають фактичним обставинам справи. Так, у січні 2015 року ТОВ ВТФ «Авіас» відповідно до договору поставки від 30.06.2014 № 14418 було придбано у ОВ «Фавор ОІЛ» паливно-мастильні матеріали для подальшої реалізації кінцевим споживачам. В результаті чого ТОВ ВТФ «Авіас» було включено вартість нафтопродуктів, придбаних згідно умов згаданого вище договору, до декларації акцизного податку за січень 2015 року, на яку було нараховано та сплачено акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Тому позивач вважає, що нарахування контролюючим органом акцизного податку на вартість нафтопродуктів згідно договору від 30.06.2014 № 14418 є протиправним, так як призведе до подвійного оподаткування.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.08.2015 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною та необґрунтованою, так як винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Фавор ОІЛ» у додатку № 6 до декларації з акцизного податку за січень 2015 року відображено факт реалізації товарів для комерційного використання, однак ця сума не включена до об'єкта оподаткування акцизним податком, в результаті чого занижено податкове зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу палива, яке було безпосередньо реалізоване позивачем з колонок АЗС кінцевим споживачам. Крім того, відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442, через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через колонки кінцевому споживачу незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не прибув, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено, що 24.03.2015 начальником відділу податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб Ковельської ОДПІ Гушинець М.В. проведено камеральну перевірку податкової звітності з акцизного податку за січень 2015 року ТОВ «Фавор ОІЛ».

За результатами перевірки складено акт від 24.03.2015 № 166/15.02/38339511, яким встановлено порушення ТОВ «Фавор ОІЛ» вимог ст. 213, ст. 214, пп. 215.3.4 ст. 215, ст. 216 Податкового кодексу України та наказу Міністерства Фінансів України від 23.01.2015 № 14 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 5981,12 грн (а.с. 12-13).

Позивач, не погоджуючись із висновками вказаного акта, подав заперечення від 03.04.2015 № 73 на нього, за результатами розгляду якого, листом від 08.04.2015 року № 5535/10/21.1 податковим органом повідомлено, що для об'єктивного розгляду вищевказаного заперечення прийнято рішення щодо проведення документальної позапланової перевірки (а.с. 14-15).

З 10.04.2015 по 21.04.2015 посадовою особою Луцької ОДПІ на підставі направлення від 10.04.2015 № 000896, згідно з п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу Луцької ОДПІ від 10.04.2015 № 782 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Фавор ОІЛ» з питань, що становлять предмет заперечення згідно актів камеральних перевірок від 24.03.2015 № 202/22.5/38339511, від 24.03.2015 № 191/11-3/38339511, від 24.03.2015 № 972/22.1/38339511, від 24.03.2015 № 166/15.02/38339511, від 24.03.2015 № 27/15/38339511, від 24.03.2015 № 39/22.5/38339511, від 24.03.2015 № 194/15-38339511 за період з 01.01.2015 по 31.01.2015, за результатами якої складено акт від 28.04.2015 № 1630/22-05/38339511 (а.с. 8-11).

Відповідно до висновків акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення підприємством вимог ст. 213, ст. 214, пп. 215.3.4 ст. 215, ст. 216, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та наказу Міністерства Фінансів України від 23.01.2015 № 14 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», в результаті чого занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 21267 грн.

На підставі вказаного акта перевірки Ковельською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.05.2015 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 7381,25 грн, у тому числі за основним платежем на 5905 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 1476,25 грн (а.с. 7).

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, подав скаргу від 02.06.2015 № 98 до Головного управління ДФС у Волинській області. Рішенням від 08.06.2015 № 3998/10/03-20-10-03-06 Головне управління ДФС у Волинській області податкове повідомлення-рішення від 19.05.2015 № залишило без змін, а скаргу - без задоволення, при цьому збільшило грошове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1476,25 грн.(а.с. 16-20)

16.06.2015 Ковельською ОДПІ на підставі рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 08.06.2015 № 3998/10/03-2010-03-06 та акта перевірки від 28.04.2015 № 1630/22-05/38339511 винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за штрафними (фінансовими) санкціями на 1476,25 грн (а.с. 21).

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що ТОВ «Фавор ОІЛ» при реалізації паливно-мастильних матеріалів згідно договору поставки від 30.06.2014 № 14418 було здійснено не роздрібну торгівлю нафтопродуктами, як зазначає відповідач, а оптову торгівлю, оскільки зазначені паливно-мастильні матеріали в подальшому ТОВ ВТФ «Авіас» реалізовуються кінцевому споживачу. Тому нарахування контролюючим органом акцизного податку на вартість вказаних нафтопродуктів є протиправним.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Підпунктом 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування акцизним податком є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі.

Виходячи з положень пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне належать до підакцизних товарів, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі яких згідно з підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року № 14, згідно якого у графі 4 Додатку 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» окремо виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, яка не включається у базу оподаткування акцизним податком.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять» роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов'язаних із цим послуг.

Відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442, роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Отже, через мережу АЗС можуть здійснюватися як операції з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є об'єктами оподаткування акцизним податком з роздрібних продажів відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України, так і операції з оптового продажу нафтопродуктів для їх подальшої реалізації кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 23.02.2015 ТОВ «Фавор ОІЛ» подало до Ковельської ОДПІ декларацію акцизного податку за січень 2015 року, зазначивши місцезнаходження пункту продажу товарів - м. Ковель, вул. Ватутіна, 2а. В додатку 6 до декларації акцизного податку за січень 2015 року позивач зазначив: графа 3 - вартість підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в тому числі у мережі громадського харчування у сумі 1 422 924,60 грн; графа 4 - в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання у сумі 119 615,83 грн.; графа 5 - вартість підакцизних товарів до оподаткування у сумі 1 303 308,77, графа 7 - сума податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету, 65 165 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2014 між ТзОВ «Фавор ОІЛ» (далі - постачальник) та ТОВ ВТФ «Авіас» (далі - покупець) укладено договір поставки № П-14418, згідно якого постачальник на умовах, викладених в розділах цього Договору, зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), надалі іменовані «товар», в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід'ємною частиною цього Договору (а.с. 25-27).

Умовами цього договору передбачено, що товар за цим договором поставляється щоденно і безперервно на умовах EXW АЗС. Перелік АЗС постачальника зазначений в додатку № 1 до цього договору; поставка товару оформляється актами прийому-передачі ПММ за формою, передбаченою у додатку № 3 до цього договору щомісячно, не пізніше останнього дня звітного місяця; товар поставляється (видається) відповідно з Додатком № 4 по довірчим документам покупця: паливним карткам; скретч-карткам.

На підтвердження виконання умов цього договору за січень 2015 року позивач надав акт прийому-передачі товару від 19.01.2015 (додаток № 3 до договору по скретч-карткам) на загальну суму 209062,30 грн, акт прийому-передачі товару від 19.01.2015 (додаток № 3 до договору по паливним карткам) на загальну суму 84528,48 грн, податкові накладні від 19.01.2015 № 19002 на суму 209062,30 грн та № 19003 на суму 84528,48 грн (а.с. 48-51).

З листа ТОВ ВТФ «Авіас» від 17.07.2015 № 457, адресованого позивачу, вбачається, що паливно-мастильні матеріали, придбані у ТОВ «Фавор ОІЛ» за договором поставки від 30.06.2014 № 14418, в подальшому реалізовуються споживачам. Так, вартість нафтопродуктів, отриманих від ТОВ «Фавор ОІЛ» протягом січня 2015 року, що в подальшому реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України, ТОВ ВТФ «Авіас» включено до декларації акцизного податку за січень 2015 року, на яку нарахований та сплачений акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (а.с. 29). На підтвердження чого, ТОВ ВТФ «Авіас» було подано декларації акцизного податку за січень 2015 року, з яких вбачається (додатки 6 до декларацій акцизного податку за січень 2015 року), що останнім відображено: в графах 3 - вартість підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в тому числі у мережі громадського харчування, у загальній сумі 4068338,40 грн; в графах 4 - в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання у загальній сумі 3923354,92 грн; в графах 5 - вартість підакцизних товарів до оподаткування у загальній сумі 144983,48, в графах 7 - сума податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету, у загальній сумі 7 249 грн (а.с. 30-35).

Отже, ТОВ «Фавор ОІЛ» при реалізації паливно-мастильних матеріалів згідно договору поставки від 30.06.2014 № 14418 було здійснено не роздрібну торгівлю нафтопродуктами, як зазначає відповідач, а оптову торгівлю, оскільки зазначені паливно-мастильні матеріали в подальшому ТОВ ВТФ «Авіас» реалізовуються кінцевому споживачу.

Крім того, порядок відпуску нафтопродуктів на АЗС врегульовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція №281).

Відповідно до пункту 10.3 цієї Інструкції відпуск нафтопродуктів здійснюється: 1) за готівку; 2) за відомостями; 3) за талонами; 4) за платіжними картками.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відтак, з наведеного випливає, що відпуск нафтопродуктів таким способом як по довірчим документам - паливним карткам, так і скретч-карткам не підпадає під регулювання нормами Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Інструкції № 281.

Посилання відповідача на те, що Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442, встановлено, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачу, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442, ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

З аналізу наведеного вбачається, що ці Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з оптового продажу.

Крім того, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права останнього здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року у справі № 803/1740/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 24.03.2016.