Справа № 815/273/15
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 р. Справа № 815/273/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Димерлія О.О.
судді -Єщенко О.В.
при секретарі - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування карток відмови, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (далі Одеська митниця) про:

- визнання протиправними дій та бездіяльності з перешкоджання у ввезенні на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1,;

- визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року, № 500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, № 500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, № 500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, № 500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, № 500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, № 500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року;

- зобов'язання здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що у зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну вона мала намір здійснити ввезення власного транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6» зі звільненням від оподаткування митними платежами на підставі вимог п.3 ч.10 ст. 374 МК України. Проте, на неодноразові звернення до відповідача та надання йому необхідних підтверджуючих документів, позивач отримувала відмову у митному оформленні автомобіля зі звільненням від оподаткування. На думку позивача, бездіяльність відповідача та прийняті рішення про відмову у митному оформлені зі звільненням від оподаткування є протиправними.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що під час розгляду звернень позивача виявлено неправдиві дані про підстави для надання пільг зі сплати митних платежів. Так, ОСОБА_4 03.12.2012 року оформила набуття громадянства України за територіальним походженням, а 06.11.2013 року документована тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_2, відтак строк дії права на митне оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3, відповідно до документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (тимчасове посвідчення громадянина від 06.11.2013 року) закінчився, тобто порушено вимоги п.3 ч.10 ст. 374 МК України. Також, представники відповідача зазначили, що підставами прийняття оскаржуваних карток відмов стало одночасне невиконання позивачем і інших вимог, передбачених п.3 ч.10 ст. 374 МК України, а саме як в частині постійного проживання ОСОБА_4 в Республіці Молдова, так і прав власності за нею на транспортний засіб на постійному обліку у відповідних реєстраційних органах Республіки Молдова не менше одного року в момент постійного проживання ОСОБА_4 в Республіці Молдова.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

18.10.2014 року позивач звернулася до митного посту «Одеса-спеціалізований» з митною декларацією та відповідними документами з метою здійснення митного оформлення та ввезення на митну територію України особистого транспортного засобу легкового автомобіля «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3.

За результатами перевірки вказаної митної декларації та наданих з ним документів відповідачем відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (транспортного засобу легковий автомобіль «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3), про що складено картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року.

В подальшому позивач зверталася до митного посту «Одеса-спеціалізований» з аналогічними митними деклараціями, на які, в тому числі, отримала відмови у митному оформленні заявленого до ввезення на митну територію України особистого транспортного засобу легкового автомобіля «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3, про що відповідачем складені картки відмови № 500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, № 500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, № 500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, № 500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, № 500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, № 500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року.

Підставами прийняття зазначених карток відмов стало одночасне невиконання позивачем вимог, передбачених п.3 ч.10 ст. 374 МК України, як в частині строку, протягом якого особа, що переселяється до України має право ввезти на її територію транспортний засіб зі звільненням від сплати митних платежів, так і в частині постійного проживання ОСОБА_4 в Республіці Молдова та прав власності за нею на транспортний засіб на постійному обліку у відповідних реєстраційних органах Республіки Молдова не менше одного року в момент постійного проживання ОСОБА_4 в Республіці Молдова.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнані протиправними та скасовані картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зобов'язано Одеську митницю ДФС здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 року касаційну скаргу Одеської митниці ДФС задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року по зазначеній справі скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

12.06.2014 року позивач зверталася до начальника Південної митниці із заявою про продовження їй строку на пільгове оформлення власного транспортного засобу, зобов'язуючись надати докази поважності причин пропуску такого строку, проте таких документів позивачем надано не було.

Позивач неодноразово зверталася із скаргами на дії митних органів щодо відмови їй у митному оформленні належного їй транспортного засобу.

Водночас, саме із відповідною митною декларацією щодо переміщення спірного транспортного засобу позивач звернулася лише 18.10.2014 року.

Позивачем не дотримано такої обов'язкової умови для пільгового ввезення транспортного засобу на територію України, як проживання до отримання документу, що дає їй право на постійне проживання в Україні на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років.

04.07.2011 року Міністерством інформаційних технологій та комунікацій Республіки Молдова ОСОБА_4 оформлено виїзд на постійне проживання в Україну, що підтверджується штампом в закордонному паспорті від 20.05.2011 року № В1024574.

15.07.2011 року відповідно до довідки Державного підприємства Центру державних інформаційних ресурсів «Registru» Міністерства інформаційних технологій та зв'язку Республіки Молдови від 12.06.2014 року № ST 0006021 ОСОБА_4 знята з реєстраційного обліку у Республіці Молдові 15.07.2011 року у зв'язку з вибуттям на постійне місце проживання до України.

Згідно листа митної служби при Міністерстві Фінансів Республіки Молдова від 19.01.2015 року № 28-17/601 ОСОБА_4 була зареєстрована в Республіці Молдова з 11.07.2001 року та 15.07.2011 року знята з обліку у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання в Україну.

Відповідно до відмітки у паспорті позивача, як громадянина України, ОСОБА_4 зареєстрована в Україні з 26.12.2012 року.

Відомості стосовно проживання позивача в Республіці Молдова по 19.12.2013 року, які містяться у довідці Примарії м. Чадир-Лунга від 03.11.2014 року № 4171 суперечать відмітці у паспорті громадянина України від 19.04.2014 року НОМЕР_4 про реєстрацію місце проживання позивача в Україні з 26.12.2012 року.

16.11.2013 року позивач отримала тимчасове посвідчення громадянина України саме як особа, що проживає на території України та у цьому посвідченні прямо вказано, що місце проживання позивача є територія України.

Згідно наведеної довідки позивач, знята з реєстраційного обліку у Республіці Молдові 15.07.2011 року, зареєструвала своє місце проживання в Україні 26.12.2012 року, а транспортний засіб, який позивач мала намір оформити за спірними митними деклараціями, остання первинно зареєструвала за собою на території Республіки Молдова 03.11.2012 року (довідка Управління реєстрації транспорту і кваліфікації водійського складу Державного підприємства «REGISTRU» Міністерства інформаційного розвитку Республіки Молдова від 11.06.2014 року № 1624VР), тобто за місяць до реєстрації свого проживання в Україні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що для пільгового оподаткування при митному оформленні механічного транспортного засобу, зокрема, за кодом 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, необхідна наявність таких обставин: особа повинна переселятись до України на постійне місце проживання; особа повинна звернутися за таким оформленням протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні; особа, яка заявила до оформлення такий механічний транспортний засіб до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, повинна проживати на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років; особа, яка заявила до оформлення такий механічний транспортний засіб до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, повинна бути власником такого транспортного засобу не менше року; транспортний засіб мав перебувати за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні. Проте, окремі вимоги законодавства щодо пільгового митного оформлення транспортного засобу в зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну позивачем дотримані не були, у зв'язку з чим, відмова відповідача у прийнятті митної декларації, митному оформленні пропуску транспортного засобу зі звільненням від оподаткування митними платежами є правомірною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що вона дотрималась усіх вимог законодавства, які дозволяли їй ввезти автомобіль на територію України зі звільненням від оподаткуванню, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. «б» п.3 ч.10 ст. 374 МК України, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться (пересилаються) громадянами у зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років: транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні;

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 набула громадянство України 03.12.2012 року та отримала тимчасове посвідчення громадянина України 06.11.2013 року з відміткою про реєстрацію її за місцем проживання (АДРЕСА_1) з 26 грудня 2012 року (а.с.41, 43, т. 2), однак, вперше звернулася до відповідача з митною декларацією щодо пільгового митного оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3, лише 18.10.2014 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що саме з листопада 2013 року почався перебіг шестимісячного строку, передбаченого пп. «б» п.3 ч.10 ст. 374 МК України, для митного оформлення автомобіля позивача зі звільненням від оподаткування і, відповідно, про пропущення ОСОБА_4 цього строку, є правильними.

На думку апелянта (який посилається на п.п.4.1, 4.2 розділу ІІІ «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118) перебіг шестимісячного строку почався не з дати отримання нею тимчасового посвідчення громадянина України, а з дати отримання паспорта громадянина України (з квітня 2014 року).

Колегія суддів не приймає цей довід апелянта, оскільки норма пп. «б» п.3 ч.10 ст. 374 МК України, яка є пріоритетною у спірних правовідносинах, пов'язує початок перебігу шестимісячного строку з днем видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, а тимчасове посвідчення громадянина України безумовно є таким документом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 не дотримано таку умову, як ввезення в Україну автомобіля протягом шести місяців з дня отримання нею документа, що підтверджує її право на постійне проживання в Україні, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що недотримання ОСОБА_4 наведеної умови цілком достатньо для відмови в задоволенні даного позову.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 березня 2016 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій
Суддя: О.В. Єщенко