Справа № 464/8549/15-а 2-а/464/221/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Справа № 876/406/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Дністер» про визнання розпорядження незаконним,-

В С Т А Н О В И В:

20.10.2015 року позивач - ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Дністер», в якому просять визнати незаконним та скасувати розпорядження відповідача №338 від 25.07.2013 року «Про самочинну реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з прибудовою веранди».

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №338 від 25.07.2013 року «Про самочинну реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з прибудовою веранди».

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відсутні у спірних правовідносинах необхідний обсяг повноважень для винесення оскаржуваного розпорядження та підміни, таким чином, суду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального права, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що співвласники АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які зареєстровані та проживають в даній квартирі здійснила самочинну реконструювали квартиру АДРЕСА_1, з прибудовою веранди розміром 6,25 м. х 2,28 м. За дане порушення адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Постановою від 20 листопада 2003 року № 230 на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 грн., який оплачено нею добровільно.

Апелянт посилається на те, що для переобладнання, перепланування, перебудови чи добудови належного на праві власності нерухомого майна, крім переобладнань, які не вважаються самочинним будівництвом, його власнику необхідно попередньо звернутись до органу місцевого самоврядування за одержанням дозволу на проведення конкретних робіт.

Згідно п.3.1. Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, яке регулює процедуру вирішення питань, пов'язаних з самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) об'єктів містобудування та архітектури, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835 (далі - Положення № 835).

Положення № 835 розгляд питань за фактами здійсненого самочинного будівництва об'єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено самочинно будівництво. Відповідно до п.4.6. вищенаведеного Положення № 835 особа, яка здійснила самочинне будівництво, отримавши висновок департаменту містобудування, зобов'язана подати заяву на ім'я голови районної адміністрації з клопотанням про погодження самочинно здійснено будівництва.

Апелянт стверджує, що відповідна заява від ОСОБА_1 на розгляд Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради надійшла 15.07.2013 року. При розгляді поданих документів встановлено, що згідно з висновком управління архітектури департаменту містобудування від 07.10.2011 року № 2401-3 вих-2650, самочинно добудована веранда погіршує об'ємно - просторове вирішення існуючих фасадів будинку та здійснена без документів на землекористування.

Отже, апелянт вважає, що міжвідомча комісія не мала правових підстав для погодження проекту на відповідність нормативним вимогам самочинної добудови веранди до квартири АДРЕСА_1.

23.07.2013 року на засіданні міжвідомчої комісії Сихівської районної адміністрації розглянуто заяву ЛКП «Дністер» та вирішено, що, технічно неможливо експлуатувати прибудову веранди до вказаної квартири, оскільки дане будівництво виконано без документів на землекористування, розпорядчого документа органу місцевого самоврядування та дозволу на виконання робіт.

Таким чином, в межах делегованих повноважень, керуючись п. 5.1.3. «Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», яке затверджено рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835, «Положенням про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженим рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.01.2012 року № 7, враховуючи лист управління архітектури департаменту містобудування від 07.10.2011 року № 2401 - 3 вих - 2650 про погіршення об'ємно-просторового вирішення існуючого фасаду будинку на АДРЕСА_1 головою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження від 25.07.2013 року № 338 «Про самочинну реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з прибудовою веранди», яким затверджено висновок міжвідомчої комісії. Дане розпорядження прийняте на підставі та у межах повноважень, наданих Положенням про Сихівську районну адміністрацію, затвердженим рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.01.2012 року № 07.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №338 від 25.07.2013 року затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 23.07.2013 року №13, §5) про технічну неможливість експлуатації самочинно прибудованої веранди до квартири АДРЕСА_1 (літ.9,10), будівництво якої виконано без документів на землекористування, розпорядчого документа органу місцевого самоврядування та дозволу на виконання робіт; зобов'язано співвласників квартири АДРЕСА_1 гр.гр.ОСОБА_1, ОСОБА_2 демонтувати самочинну прибудовану веранду до квартири АДРЕСА_1 в термін до 15.08.2013 р.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.ї

Повноваження органів місцевого самоврядування (у тому числі виконавчих органів міських рад) у сфері будівництва передбачені Законами України: від 20.05.1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність», від 16.11.1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування», від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», а також Цивільним кодексом України.

Згідно з ч.3 ст.13 Закону України «Про архітектурну діяльність» органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Підпунктом 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить делеговане повноваження із здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Крім того, компетенція виконавчих органів міських рад у сфері містобудування визначена статтями 12 та 14 Закону України «Про основи містобудування". Статтею 14 цього Закону передбачено повноваження, аналогічне за змістом тому, що міститься в ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що конструкція наведених правових норм є відсильною, тобто для свого застосування вимагає наявності установленого порядку державного контролю.

За правилами ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

На переконання апеляційного суду, наведені правові норми безальтернативно вказують на те, що можливість покладення на особу обов'язку щодо здійснення перебудови (демонтажу) самочинного будівництва законодавцем пов'язується лише із наявністю відповідного судового рішення.

При виявленні факту самочинного будівництва на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м. Львова, відповідач вправі зафіксувати вказаний факт та запропонувати громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести відповідну перебудову або демонтаж самочинно зведеної споруди у добровільному порядку з одночасним попередженням про наслідки, передбачені ч.7 ст.376 ЦК України, однак не вправі зобов'язувати позивачів демонтувати самочинно прибудовану веранду до квартири АДРЕСА_1.

Відтак, зобов'язуючи громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 15.08.2013 року демонтувати демонтувати самочинно прибудовану веранду до квартири АДРЕСА_1, відповідач Сихівська РА перебрала на себе функції суду, що суперечить наведеним вимогам законодавства і є протиправним.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи, апляційний суд вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №338 від 25.07.2013 року «Про самочинну реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з прибудовою веранди».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року у справі №464/8549/15-а за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Дністер» про визнання розпорядження незаконним - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.03.2016 року.