Справа № 804/173/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 р. справа № 804/173/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський С.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства"Софія-2010" до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податковї інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, -
12 січня 2016 р. Приватне підприємство "Софія-2010" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податковї інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.12.2015 р. засобами електронного зв'язку була направлена податкова декларація з податку на додану вартість за звітній (податковий) період листопад 2015 р. Вказана податкова декларація була зареєстрована в ДФС та прийнята, проте, позивачем 24.12.2015 р. був отриманий лист, згідно якого подана податкова декларація вважається не поданою, так як не коректно або неповністю заповнена. Позивач вважає дії відповідача щодо неприйняття протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2016 р. за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.02.2016 р.
У судове засідання 10.02.2016 р. прибув представник позивача.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заперечень на позов не надав.
У судовому засіданні представаник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю, проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечував.
Керуючись приписами ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи пояснення представника позивача, дослідивши всі матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 69 - 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.
Так, судом встановлено, що Приватне підприємство «Софія-2010» зареєстровано Реєстраційною службою Петропавлівського районного управління юстиції 22.10.2010 р. та перебуває на обліку у Східно-Дніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з 22.10.2010 р. Основним видом діяльності підприємства є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).
Приватне підприємство «Софія-2010» є малим платником податків і у відповідності до п.49.3 ст.49 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ), подає податкову звітність у електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п. 2 Інструкції, для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обовязковими для податкової звітності у паперовій формі.
Проте, 24.12.2015 р. Приватним підприємством «Софія-2010» був отриманий лист від Східно-Дніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 21.12.2015 р. № 8256/10, згідно якого подана позивачем декларація з ПДВ за листопад 2015 р. від 17.12.2015 р. не вважається податковою декларацією, враховуючи, що вона є некоректно або неповністю заповнена, тобто, складена з порушенням Порядку затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. № 966.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Порядок надіслання електронних податкових документів визначений Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, що затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 р. № 233 "Про подання електронної податкової звітності» (далі - Інструкція).
Пунктом 7.3, п.7.4 та п.7.5 Інструкції встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту). Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.
Згідно п.7.6 Інструкції, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів послуг зобовязаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.
Таким чином, позивач зобов'язаний реєструвати податкові накладні у ЄРПН у всіх випадках, коли сума такої накладної перевищує розмір, зазначений у п. 2 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ. У випадку порушення цієї вимоги податкова накладна, видана позивачем, вважатиметься недійсною і не надаватиме покупцю права на формування податкового кредиту за наслідками операції поставки.
Методичними рекомендаціями щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України 14.06.2012 р. № 516, встановлено, що за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.
Згідно з п. 11 розділу 1 Порядку № 765, за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.
Пунктом 1 розділу 2 Порядку № 765 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.
Відповідно до п. 16 розділу 2 Порядку № 765, посадовими особами ГУ Міндоходів на підставі даних інтегрованої картки щороку станом на 1 січня здійснюється інвентаризація взаєморозрахунків за кожним платником та оформлюється акт про звірення залишків сум коштів передоплати на відповідному рахунку, відкритому на ім'я ГУ Міндоходів, обидва примірники якого направляються листом з повідомленням про вручення платнику податків для узгодження суми залишку. Протягом 30 днів з дати складання ГУ Міндоходів акта про звірення залишків перший примірник, підписаний платником, повинен бути повернений ГУ Міндоходів.
Тому, платником податків, позивачем, 17.12.2015 р. надана до ДПІ декларація з податку на додану вартість за листопад 2015 року з типом документа «Звітна». Положеннями п.4,5 розділу III наказу Міністерства доходів і зборів України від 13,11,2013р. № 678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (далі наказ № 678) передбачено , що: «Податкова звітність у паперовій формі подається на аркушах формату А4, в електронній формі - згідно з порядком підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку. Податкова звітність у паперовій формі заповнюється таким чином, щоб забезпечити збереження записів та вільне читання тексту (цифр) протягом установленого строку зберігання звітності. У рядках, де відсутні дані для заповнення, має бути проставлений прочерк (для паперової форми звітності).
Якщо платник податків подає оригінали податкової звітності на паперових носіях, то, за бажанням, може надати копії таких документів в електронному вигляді на електронних носіях (магнітних дисках, флеш-картах, компакт-дисках).
Судом встановлено, що відповідачем на адресу позивача направлено лист від 21.12.2015 р. № 8256/10 за підписом заступника начальника Східно-Дніпровської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області Білєвіус Л.М.
У вищевказаному листі зазначено, що подана позивачем податкова декларація з ПДВ за листопад 2015 року не вважається податковою декларацією, так як некоректно або неповністю заповнена, тобто, складена з порушенням Порядку затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. № 966.
У відповідності до п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач відмовив позивачеві у прийнятті його податкової декларації без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
На підставі викладеного, суд визнає дії відповідача щодо неприйняття податкової декларації ПП "Софія-2010" протиправними, отже порушені права позивача підлягають відновленню, у зв'язку із чим позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, оформлене листом № 8256/10 від 21.12.2015 р. та визнаня звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за звітній (податковий) період листопад 2015 р. такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто 17.12.2015 р. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Проте, суд вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Як зазначає Верховний суд Україні в постанові від 09 грудня 2014 року, а саме, щодо внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної перевірки товариства, то в цьому випадку це є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обовязків зі збирання доказовою інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги в цій частині є безпідставними. У звязку з чим дії відповідача не породжують правових наслідків для платника податків.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого орган використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, повязаних із визначенням обєктів оподаткування (податкових зобовязань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Частиною 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих позивачем доказів на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині позовних вимог знайшли підтвердження та не спростовані матеріалами справи, тому, є всі підстави для часткового задоволення адміністративного позову Приватного підприємства «Софія-2010».
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною третьою ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1343 від 05.01.2016 р., тому, враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1033,50 грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Приватного підприємства"Софія-2010" до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податковї інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський