Справа № 2а/1270/1453/12
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Київ К/9991/38660/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Мартиненко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року

у справі № 2а/1270/1453/2012

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську

про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську (далі - відповідач) про: зобов'язання Ленінської МДПІ у м. Луганську відкликати лист від 03 лютого 2012 року № 4016/17; зобов'язання Ленінську МДПІ у м. Луганську видати свідоцтво платника єдиного податку.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у задоволені позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі фізична особа - підприємець ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

19 січня 2012 року ОСОБА_1 подала до Ленінської МДПІ у м. Луганську заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2012 року, відповідно до якої позивачем були обрані такі види діяльності за КВЕД, як: 36.22.0 - виробництво ювелірних виробів, 52.48.2 - роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами, 52.12.0 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту, 71.40.0 - прокат побутових виробів та предметів особистого вжитку, 52.73.2 - ремонт ювелірних виробів.

Листом від 03 лютого 2012 року № 4016/17 Ленінська МДПІ у м. Луганську повідомила позивача про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку, оскільки відповідно до Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що торгівля ювелірними виробами із дорогоцінних металів відноситься до торгівлі дорогоцінними металами, в отже підпадає під обмеження, встановлені підпунктом 281.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, з огляду на що податковий орган з передбачених законом підстав обґрунтовано відмовив позивачу у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку та застосуванні спрощеної системи оподаткування.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 4 пункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Поняття «видобуток, виробництво, реалізація дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння» у Податковому кодексі України не визначено.

Згідно з пунктом 5.3 статті 5 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дорогоцінними металами є золото, срібло, платина і метали платинової групи (паладій, іридій, родій, осмій, рутеній) у будь-якому вигляді та стані (сировина, сплави, напівфабрикати, промислові продукти, хімічні сполуки, вироби, відходи, брухт тощо).

Поняття виробу з дорогоцінного металу наведе в Інструкції про здійснення державного експертно-пробірного контролю за якістю дорогоцінних металів, вставок дорогоцінного каміння, виробів з них та матеріалів, що містять дорогоцінні метали та вставки дорогоцінного каміння, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 244 терміни (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1.5 зазначеної Інструкції (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виробом з дорогоцінного металу є будь-який ювелірний (побутовий) виріб, виготовлений із сплавів дорогоцінних металів - золота, срібла, платини, паладію, який використовується як прикраси або предмети побуту.

Таким чином, спеціальний Закон у галузі контролю за операціями з цінними металами відносить ювелірні вироби до дорогоцінних металів та, відповідно, торгівлю ювелірними виробами - до торгівлі дорогоцінними металами.

За таких обставин, з 01 січня 2012 року та до часу набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм», яким було внесено зміни до абзацу 4 пункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, особи, які здійснювали торгівлю ювелірними виробами не мали правових підстав для перебування на спрощеній системі оподаткування.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна