Справа № 815/345/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/345/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Гацанюк К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні інформації та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10», та, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд визнати протиправними дії Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» щодо відмови в наданні публічної інформації на інформаційний запит №б/н від 23.12.2015 року, а саме повного переліку працівників відповідача та зобов'язати Комунальну установу «Міська клінічна лікарня №10» надати ОСОБА_1 повний перелік працівників відповідача із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, зайнятої посади та назви структурного підрозділу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», що полягає у ненаданні публічної інформації на інформаційний запит позивача №б/н від 23.12.2015 року, а саме - відмові у наданні повного переліку працівників відповідача та зобов'язати Комунальну установу «Міська клінічна лікарня №10» надати ОСОБА_1 повний перелік працівників відповідача із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, зайнятої посади та назви структурного підрозділу. Дані дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки віднесення зазначених відомостей до персональних даних з обмеженим доступом та надання таких даних лише за умови визначення мети отримання таких відомостей особою, щодо якої запитується інформація, суперечить нормам діючого законодавства, оскільки не може бути обмежено доступ до інформації про перелік співробітників, що отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів, та, відповідно, їх посад та назви структурного підрозділу, оскільки така інформація є публічною згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", якою передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі.

Від відповідача 29.02.2015 року до суду надійшли письмові заперечення проти первісного позову (а.с. 18-19), відповідно до яких відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі та просить суд закрити провадження у справі, оскільки 31.12.2015 року позивачу надано відповідь на запит, щодо змінених позовних вимог заперечень або письмових пояснень до суду не надходило.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, згідно ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992р. № 2657-ХІІ, інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст. 5 вказаного Закону, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст.ст. 1 - 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою даного Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону, доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Судом встановлено, що 23.12.2015 року позивач звернувся до Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» із інформаційним запитом на отримання публічної інформації (а.с. 6).

У зазначеному запиті позивач висловив прохання надати йому наступну інформацію:

- загальну кількість співробітників Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» станом на дату розгляду запиту;

- повний перелік працівників Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10», що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

У відповідь на вищезазначений запит позивачем було отримано лист від Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» від 30.12.2015 року, яким у наданні повного переліку працівників Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10», що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу відмовлено з підстав того, що відповідач не має права розпоряджатися і визначати долю інформації, що містить персональні дані на свій розсуд, оскільки використання інформації, що містить персональні дані можливе лише за персональної згоди осіб інформація про яких використовується та за наявності мети використання такої інформації (а.с. 23).

Позивач, вважаючи вищезазначену відмову незаконною, а дії відповідача неправомірними звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформацію" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ст.14 означеного Закону розпорядники інформації, у тому числі, зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Згідно зі ст.21 вказаного Закону України інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом з'ясовано, що ч.1 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" містить вичерпний перелік випадків, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Так, судом вставнолвено, відповідач - Комунальна установа «Міська клінічна лікарня №10» відмовила ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації, у зв'язку з тим, що дана інформація містить персональні дані, а тому у відповідності до вимог Законів України "Про захист персональних даних" та "Про доступ до публічної інформації" відповідач не може без згоди суб'єктів персональних даних розповсюджувати вказану інформацію.

Поряд з цим, відповідно до ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Оскільки Комунальна установа «Міська клінічна лікарня №10» є державним закладом та фінансується за рахунок бюджетних коштів, то інформація щодо осіб (прізвище, ім'я та по-батькові, займана посада, назва структурного підрозділу), які отримали ці кошти є публічною.

Згідно зі ст.11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження; кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ст.2 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Таким чином, суд вважає, що запитувана позивачем інформація не є конфіденційною та не є персональними даними, оскільки за допомогою цих відомостей конкретно ідентифікувати особу не уявляється можливим.

Отже, судом встановлено, що в даному випадку позивач - ОСОБА_1 звернувся до відповідача з Інформаційним запитом від 23.12.2015 року з метою отримання інформації лише щодо загальної кількості співробітників КУ «Міська клінічна лікарня №10» станом на дату розгляду запиту, та повного переліку працівників КУ «Міська клінічна лікарня №10», що повністю або частково отримують заробітну платню за рахунок державних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу, котра, у розумінні положень ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", є публічною інформацією.

Згідно з ч.2 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Таким чином, з урахуванням зазначених законодавчих приписів, судом встановлено, що відповідач - КУ «Міська клінічна лікарня №10», при наданні відповіді на Інформаційний запит ОСОБА_1 від 23.12.2015 року, діяла не на підставі, та не у спосіб, що передбачені положеннями Закону України "Про доступ до публічної інформації", а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій щодо відмови у наданні інформації є такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відтак, у зв'язку з тим, що судом встановлено протиправність дій КУ «Міська клінічна лікарня №10» щодо відмови у наданні інформації за запитом, позовні вимоги позивача щодо зобов'язння Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» надати ОСОБА_1 повний перелік працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу підлягають задоволенню, з урахуванням ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити згідно ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 183-2, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні інформації та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» щодо відмови у наданні інформації за інформаційним запитом на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 23.12.2015 року.

Зобов'язати Комунальну установу «Міська клінічна лікарня №10» надати ОСОБА_1 повний перелік працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (65039, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн..20 коп.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин