Справа № 804/9886/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 р. Справа № 804/9886/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Жижиній К.П.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Автотехтестсервіс» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та стягення коштів на відшкодування шкоди, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування позивачу податкового зобов'язання по орендній платі за землю на 2014 рік у розмірі 67 188,67 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі представника, в задоволенні позову присив відмовити повністю.
На підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю компанія «Автотехтестсервіс» перебуває на обліку в Новомосковській об'єднаній ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
19.12.2002 року між Новомосковською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотехтестсервіс» було укладено договір оренди земельної ділянки, на підставі якого позивач використовує земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Спаська, 7 загальною площею 1,4370 га.
Відповідно до додаткової угоди від 02.07.2012 року до Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі.
13.02.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю компанією «Автотехтестсервіс» до Новомосковської об'єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було подано податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік, в якій самостійно визначило суму грошового зобов'язання у розмірі 109 999,47 грн. (9166,62 грн. щомісячно за січень 2014 - листопад 2014 року та 9 166,65 грн. за грудень 2014 року).
16.06.2014 року податковим органом на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехтестсервіс» було надіслано лист №8117/10/04-08-15-02-22, в якому зазначалось про необхідність привести у відповідність із законодавством розмір задекларованих платежів за земельну ділянку згідно договору від 19.12.2002 року.
16.01.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю компанією «Автотехтестсервіс» до Новомосковської об'єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік, в якій самостійно збільшило суму грошового зобов'язання та встановило її у розмірі 165 684,16 грн. (9166,62 грн. щомісячно за січень 2014 - жовтень 2014 року та 74 017,96 грн. за листопад 2014 року).
16.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю компанією «Автотехтестсервіс» та Новомосковською об'єднаною ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було укладено договір про розстрочення грошових зобов'язань №1згідно з умовами якого, податковий орган надає Товариству з обмеженою відповідальністю компанії «Автотехтестсервіс» розстрочення сплати грошових зобов'язань на загальну суму 67 188 грн. під проценти строком з 16 січня 2015 року по 16 грудня 2015 року.
Вважаючи, що листом від 16.06.2014 року податковий орган протиправно донарахував грошові зобов'язання з орендної плати, що призвело до зайво сплачених коштів, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.
Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.
Відповідно до п.50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.
Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Таким чином, враховуючи, що податковим органом податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання не приймалось, а відповідно був відсутній факт нарахування відповідачем суми грошового зобов'язання по орендній платі за землю на 2014 рік, суд приходить до висновку про відсутність у діях Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС протиправної складової.
В свою чергу лист податкового органу від 16.06.2014 року, яким позивачу запропоновано привести у відповідність платежі за землекористування, не може бути розцінений як рішення відповідного органу, оскільки не є обов'язковим для виконання. Подання ж позивачем уточненої декларації, робить суми, зазначені в ній узгодженими, які в силу вимог Податкового кодексу України є такими, що не підлягають оскарженню.
Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентується статтею 43 Податкового кодексу України та Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України №882/1188 від 30.12.2013 року.
Так, в підпунктах 43.2., 43.3, 43.4, 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України зазначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України №882/1188 від 30.12.2013 року, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеномуТиповою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.
Отже, суд приходить до висновку, що повернення надміру сплачених коштів платнику податків можливе у разі підтвердження контролюючим органом факту наявності переплати, яке оформлюється у формі висновку та подається до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
В свою чергу, як нормами Податкового кодексу України так і Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України №882/1188 від 30.12.2013 року не передбачено повернення таких коштів шляхом їх стягнення з податкового органу.
Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд, враховуючи той факт, що збільшення податкових зобов'язань відбулось на підставі подання позивачем уточнюючої податкової декларації, а не на підставі рішення податкового органу, дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Автотехтестсервіс» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та стягення коштів на відшкодування шкоди - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська