Справа № 2-а-135/10
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-135 Категорія 2.19.6.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

судді: Ткаченко О.Д.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області, третьої особи - Головного управління Державного Казначейства України в Луганській області про зобовязання виплатити підвищення до пенсії дитині війни та поновити строк звернення до суду за 2009-31.01.2010 роки,-

ВСТАНОВИВ:

27. .01.2010 року вищевказаний позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, в яких зазначив, що він має правовий статус „дитини війни, відповідачем йому не доплачувалося підвищення до пенсії з 01.01.2009 року , передбачене ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, він просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2009 року по 31.01.2010 року включно , зобовязати відповідача нарахувати щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії, як дитині війни, за 2006-2008 роки , вказавши в мотивувальній частині позову суму 1352,74 грн.

Позивач звернувся з клопотанням про проведення слухання справи в порядку письмового провадження, зазначивши в позовній заяві про розгляд справ за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Гр. ОСОБА_3 надала суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та заперечення на позов, вказавши, що позивач гр. ОСОБА_1 згідно пенсійного посвідчення дійсно має статус «дитини війни». В той же час згідно посвідчення серії Д № 362585 від 14.022007 року він є учасником війни, та відповідно з 01.02.2007 року (на підставі особистої заяви від 14.02.2007 року) за ч.4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримує підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За доводами представника відповідача відповідно до п. 2 Розділу 1У Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають право на пільги відповідно до цього Запону та Закону «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» , пільги надаються за їх вибором згідно з одним з вищезазначених законів. На думку представника відповідача, позивачка на призначення надбавки відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не має права.

Оглянувши надані до заперечень копії розпоряджень щодо розміру пенсії разом з доплатами з 01.02.2007 року , які нараховані та виплачені відповідно заяви позивача гр. ОСОБА_1 від 14.02.2007 року за ч.4 ст. 14 Закону України № 3551 « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»( з його змінами та доповненнями) в розмірі 10% прожиткового мінімуму для цієї категорії осіб - учасників війни, суд приходить до висновку, що в даному випадку заперечення представника відповідача можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України

«Про соціальний захист дітей війни» дійсно передбачено державну соціальну підтримку дітей війни, але окрім тих, на яких. поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , вони отримують соціальну допомогу або надбавку до пенсії за своїм вибором на підставі вищевказаного відповідачем закону, тому в задоволенні цього позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № від 18.11.2004 року № 2195-1У ,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 в задоволенні позову Повністю відмовити за його безпідставністю.

Копію постанови надіслати та вручити сторонам та третій особі.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

ОСОБА_4.