Справа № 761/13643/15-а
Суддя: Рибак М. А.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/16/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

при секретарі Сівоха І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1,) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області ( далі по тексту - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №005957 від 26 червня 2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.04.2015 року позивач отримала позовну заяву, подану до Сокирянського районного суду Чернівецької області прокурором Сокирянського району Чернівецької області в інтересах держави, в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області. З отриманих додатків до позовної заяви позивач дізналася, що 24.06.2014 року державним інспектором охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області Атаманюком Миколою Миколайовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення №005957, а 26.06.2014 року- винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення передбаченеч.1 ст. 53-1 КУпАП України, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. Як вбачається зі змісту протоколу №005957 від 24.06.2014 року, державним інспектором охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області Атаманюком Миколою Миколайовичем було встановлено порушення позивачем ст.ст. 59, 60, 61 Земельного кодексу України та ст. ст. 88, 89 Водного кодексу, що тягне за собою відповідальність передбачену ч. 1 ст. 53 та ч. 1 ст. 53-1 КУпАП. Позивач вказує, що складання протоколу №005957 від 24.06.2014 року та розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 53-1 КУпАП України, відбувалися за її відсутності. На підтвердження цього зазначила, що підписи на документах, що містяться в матеріалах адміністративної справи, зроблені невідомою позивачеві особою. Відтак вказує, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови грубо порушені процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП України, згідно з якою справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім цього, оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим просила визнати постанову № 005957 від 26.06.2014 року про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасувати її.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала, просила суд задовольнити у повному обсязі, при цьому зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 були складені у її відсутність та вказані документи нею не підписувались.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В письмових запереченнях проти позову зазначив, що у період з 24.06.2014 року по 27.06.2014 року відповідачем на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області № 157 від 23.06.2014 року «Про проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в прибережно-захисній смузі водосховища Дністровського комплексу гідровузла в урочищі «Вишнева» с. Ломачинці Сокирянського району» було проведено позапланову перевірку, за результатами якої, у відповідності до чинного законодавства, на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 005957 від 24.062014 року та винесено постанову № 005957 від 26.06.2014 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 510 гривень за ст.53-1 ч. 1 КУпАП. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову. Також просив розглянути справу без участі представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року державним інспектором навколишнього природного середовища в Чернівецькій області Атаманюком М.М. відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за порушення ч.1 ст. 53-1 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1, здійснила будівництво на самовільнозайнятій земельній ділянці Дністровського водосховища. 26 червня 2014 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 53-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень (а.с. 47-48).

З протоколу про адміністративне правопорушення № 005957 від 24.06.2014 року вбачається, що він був складений у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якою не було надано пояснень згідно даного порушення.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення № 005957 26.06.2014 року мав бути підписаний саме особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, а не іншою особою (навіть при наявності довіреності), а у разі відмови його від такого підпису у протоколі мав стояти відповідний запис про це.

Ухвалою суду від 08.10.2015 року за клопотанням представника позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (59-60).

Згідно з Висновком експертів № 18840/18841/15-32 від 21.12.2015 року, складеного за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, підписи від імені ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення №005957 від 24.06.2014 (а.с. 47) у рядку «(П.І.Б. особи, якій роз'яснено права, та її підпис)», графі «Особи, яка вчинила адміністративне правопорушення» у рядку «(підпис)», у графі «Відмітка про отримання другого екземпляру протоколу №005957 про адміністративне правопорушення:» у рядку «(підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення)», у постанові про накладення адміністративного стягнення №005957 від 26.06.2014 (а.с. 48) у графі «Копію постанови особа отримала під розписку» у рядку «(підпис особи)», виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення №005957 від 24.06.2014 (а.с. 47) у рядку «(П.І.Б. особи, якій роз'яснено права, та її підпис)», графі «Особи, яка вчинила адміністративне правопорушення» у рядку «(підпис)», у графі «Відмітка про отримання другого екземпляру протоколу №005957 про адміністративне правопорушення:» у рядку «(підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення)», у постанові про накладення адміністративного стягнення №005957 від 26.06.2014 (а.с. 48) у графі «Копію постанови особа отримала під розписку» у рядку «(підпис особи)», виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. (70-73).

Таким чином, результати судово-почеркознавчої експертизи повністю підтверджують доводи позивача про те, що підписи на документах, що містяться в матеріалах адміністративної справи, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 268 КпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі.

З огляду на викладене, позивач була позбавлена можливості ознайомитись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, надати докази, заявити клопотання, що є порушенням вимог ст. 268 КпАП України.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Судом встановлено, що в порушення зазначених норм закону, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області Атаманюком Миколою Миколайовичем при складанні вищевказаного протоколу про вчинення адміністративних правопорушень від 24.06.2014 року та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення від 26.06.2014 року, були допущені порушення вищевказаних приписів КУпАП, а саме : в протоколі не вказано конкретне місце, дата та час вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення; будь яких об'єктивних даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, в протоколі та постанові не наведено; також із протоколу та постанови не вбачається, яку саме земельну ділянку було самовільно зайнято позивачем та яким чином її було визначено.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення №005957 від 26 червня 2014 року, відповідач не виконав зазначених вище вимог закону, у зв'язку з чим постанова №005957 від 26 червня 2014 року, винесена державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області Атаманюком Миколою Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 53-1 КУпАП, з застосуванням стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510 гривень, є безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а вказані дії посадової особи є протиправними.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження по справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, судом враховується те, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесення витрат по оплаті за проведення судової експертизи, призначеної у справі (платіжне доручення тощо).

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 22, 58, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії державного інспектора охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області Атаманюка Миколи Миколайовича з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративног правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 53-1 КУпаП незаконними.

Визнати протиправною та скасувати постанову №005957 від 26.06.2014 року про накладення адміністративного стягнення, винесену державним інспектором охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області Атаманюком Миколою Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 53-1 КУпАП України, з застосуванням стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510,00 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ М.А.РИБАК